ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 875, 2018-12-03 12:00

איתן כבל: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

איתן כבל: עם כל הכבוד גם לחלב ולשרה ולדינה ולאחרים, אנחנו מתחילים את שגרת יומנו בוועדת הכלכלה בשיר.

איתן כבל: כמו כל יום, גם היום אנחנו מתחילים אותו בשיר.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, גברתי השרה הנכבדה, גברתי הרשמת, דובר, ערוץ הכנסת, דובר הכנסת.

איתן כבל: היום יום שני כ"ה בכסלו, 3 בדצמבר.

איתן כבל: נר ראשון של חנוכה.

איתן כבל: בשבת נקרא את פרשת מקץ.

איתן כבל: אני שמח שנושא משק החלב מעניין רבים וטובים.

איתן כבל: משק החלב לא ראה ימים טובים כאלה בוועדה.

איתן כבל: לכן אקדיש את השיר לחלב – "האחד", של ברי סחרוף.

איתן כבל: סחרוף הוא פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי וממקימיה של להקת מינימל קומפקט.

איתן כבל: ידוע בנטייתו לשלב ביצירותיו נגיעות של מוזיקה אלקטרונית והשפעות מזרחיות, וכן בשיתופי הפעולה התכופים שלו עם מוזיקאים ישראליים ובעיקר פורטיס – מי שראה את החדשות ביום ששי.

איתן כבל: ברי נחשב אחד המוזיקאים הבולטים והמשפיעים ביותר בישראל.

איתן כבל: "האחד", ברי סחרוף.

איתן כבל: "כוס חלב עם משהו מתוק בצד.

איתן כבל: הנעליים מלאות בחול.

איתן כבל: יד גדולה עוטפת יד קטנה.

איתן כבל: מבט בעיניים שרואות הכול.

איתן כבל: מחזיק מקל, דוחף גלגל ברחובות, ביום יפה.

איתן כבל: הייתי רץ שעות.

איתן כבל: ואין תמונה.

איתן כבל: רק נקודות מחוברות לזמן אחר.

איתן כבל: כולו רק התחלות.

איתן כבל: "עצים בתוך הבית.

איתן כבל: בין העצים גינה, ומי שמסתתר שם תופס אחד ועוד אחד.

איתן כבל: נשאר מבלי לדעת מילה ועוד מילה.

איתן כבל: אני מאבד שוב את האחד.

איתן כבל: יש מקום מתוך פחות ועוד פחות.

איתן כבל: לילה טוב.

איתן כבל: ירח, לילה טוב.

איתן כבל: שוב שותה משורשים של זיכרון, ואל תלכי מכאן עולה ראשון.

איתן כבל: עצים בתוך הבית.

איתן כבל: בין העצים גינה, ומי שמסתתר שם תופס אחד ועוד אחד.

איתן כבל: נשאר מבלי לדעת מילה ועוד מילה.

איתן כבל: אני מחפש שוב את האחד".

איתן כבל: ואללה, אחלה שיר.

עמר בר-לב: רק לא ואללה היום.

עמר בר-לב: ..

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה מקפיץ.

איתן כבל: צודק... ברשותכם, לפני שנפתח את הדיון, כמדי יום שני, מעבר חד.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, שבמאזן הקטל בדרכים אנחנו השנה עומדים על 284 הרוגים.

איתן כבל: נכון, יש ירידה משמעותית של 58 איש, 58 משפחות שזוכות להיות עם המשפחות שלהם אל מול השנה שעברה, ואני מתפלל ומקווה שבעזרת השם, נסיים את השנה במספר הרבה פחות מאשר בשנה החולפת.

איתן כבל: אני רוצה לומר עוד נקודה ברשותכם.

איתן כבל: ועדת הכלכלה - מחר דחינו – גם פנתה אליי חברת הכנסת עליזה לביא - דחינו את חוק זכויות יוצרים.

איתן כבל: הזזנו אותו, כי ועדת הכלכלה תשתתף מחר בשביתת האלימות נגד נשים.

איתן כבל: מצאתי לנכון שצוות הוועדה וכל מי שירצה מאתנו ליטול חלק במחאה החשובה הזו, ולכן דחינו זאת ליום ראשון, ואז אנחנו מתכוונים לעשות גם מרתון, גברתי, ובעזרת השם, אני מקווה שביום ראשון נסיים את החוק.

איתן כבל: התכנסנו כאן לדיון מאוד משמעותי.

איתן כבל: הוא עדיין לא הצו ועדיין לא התקנות ששר החקלאות כבר שלח לי – אתמול ראיתי זאת, ואדאג להעביר לך היום, גברתי, את צו החלב.

איתן כבל: צריך לברר, מה עם צו הביצים אפרופו.

איתן כבל: שלא נמצא את עצמנו שוב בלחץ.

איתן כבל: הנושא שאנו דנים בו זה בקשה לדיון מהיר בנושא הסכם החלב החדש, השלכותיו על החקלאים במושבים, של חבר הכנסת יצחק וקנין.

איתן כבל: נשלב אותו – יש פה חבר הכנסת דן סידה?

איתן כבל: אם לא, אבקש שיגיע כיוון שהנושא שלו, שהוא בהמשך להצעה לסדר, כבר משלב אותו פנימה כדי שנוכל לעסוק מעניין לעניין באותו עניין.

איתן כבל: כמובן, נאפשר למציעים להציג את הנושא בקצרה, להיות מאוד ממוקדים.

איתן כבל: יש כאן קהל נכבד.

איתן כבל: יש כאן גברתי השרה, שגם תבקש לומר את דבריה.

יצחק וקנין: שאלה טכנית – מי נמצא פה ממשרד החקלאות?

איתן כבל: נמצא כאן האדם עם השם של הטייס.

איתן כבל: נגיד את זה כך – משרד החקלאות הוא החלק הכי פחות חשוב במהלך הזה.

איתן כבל: ..

איתן כבל: לא סתם צוק נמצא בהאנגר מאחורה.

איתן כבל: זימנו את הדיון אז אנא, ברשותכם.

איתן כבל: זה לא יהיה דיון פשוט.

איתן כבל: זה לא יהיה דיון קל - לא רק כי השרה באה לייצג לשיטתה, לפי סעיף 123, את עמדת המשרד אלא גם בגלל הנושא עצמו.

איתן כבל: קודם כל זה הנושא עצמו, שלא נתבלבל.

איתן כבל: עם כל הכבוד לשרה ועם כל הכבוד לדינה זילבר, הם לא הסיפור.

איתן כבל: הם החלק המשני בסיפור.

לאה פדידה: אתה בטוח?

לאה פדידה: אני הבנתי שזה הסיפור.

איתן כבל: זה שאנחנו נהנים שזה עשה שדרוג לחלב, זה סיפור אחר.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

יצחק וקנין: אדוני, לא סתם ביקשתי דיון מהיר בנושא.

יצחק וקנין: מאחר שאני מכיר את כל ההיסטוריה של כל החקיקה בנושא חוק החלב, על פרטי-פרטיו של החוק של מועצת החלב - הייתי בין המחוקקים המרכזיים בחוק הזה.

יצחק וקנין: אמרתי את דבריי בזמן החקיקה, ואני אומר – לא נביא אנוכי, לא בן נביא אנוכי אלא בתוך עמי אני יושב.

יצחק וקנין: כשחוקקו את החוק הזה, אמרתי דברים ברורים.

יצחק וקנין: זה קיים בפרוטוקולים.

יצחק וקנין: לכו ל-2006, תראו את הדברים, תקראו אותם אחד לאחד.

יצחק וקנין: רבותיי, מי שחושב – וזה הולך לאורך ולרוחב בשבועות האחרונים בפטם, ועכשיו הולכים להביא תקנות בביצים שמחסלים את ענף ההטלה – אין משק משפחתי, אני מודיע לך.

יצחק וקנין: יש פה מגמה הרסנית.

יצחק וקנין: לצערי הרב, אם המהלכים האלה ימשיכו, אתן לכם מספרים, ואם יש מישהו פה שיכול להתווכח אתם, שיעמוד מולי פה.

יצחק וקנין: מספר אחד לא אתן שהוא לא נכון.

יצחק וקנין: בשנת 2006 אמרתי פה בוועדה שאני חרד למשק המשפחתי המושבי, כי אי-אפשר להסתדר עם 350,000 ליטר.

יצחק וקנין: אמרתי את זה מפורשות.

יצחק וקנין: מה קרה במשק המשפחתי המושבי – מתוך כ-680 משקים 220 התאדו מהעולם אחרי שביצעו רפורמה בהשקעות כספיות גדולות מאוד.

יצחק וקנין: מעל 220.

יצחק וקנין: היום מחיר המטרה לחלב הגולמי, מחיר חלב גולמי, מה שנחלב מהפרה ומשווק למחלבות, החקלאי מקבל עבורו כ-1.98 שקל.

יצחק וקנין: זה המחיר פחות או יותר.

יצחק וקנין: מזה מוציאים את הגבינות, את השמנות, את כל מה שאתם מכירים במערכת החלב שלנו.

יצחק וקנין: מוכרים לנו בשקית מים צבועים לבן ב-5.5 לשקית, 6.5 לקרטון, 7.5 לבקבוק פלסטיק.

יצחק וקנין: אלה המחירים.

יצחק וקנין: מה הפער בין זה לזה – 300%.

יצחק וקנין: ועל המוצרים של כל מוצרי החלב למיניהם 300% למוצרים בפיקוח.

יצחק וקנין: מה קורה עם שאר מוצרי החלב – 1,120 זה הממוצע התחתון.

יצחק וקנין: אחוז.

יצחק וקנין: אני שואל אתכם – מה אתם רוצים מהחקלאים?

יצחק וקנין: אתם לוקחים פה הסכם.

יצחק וקנין: אני שואל את ארגון מגדלי הבקר – איך אתם חותמים על דבר כזה?

יצחק וקנין: ולא רק זה - בתוך ההסכם מה כתוב שכל המשקים המושביים, שאלף אחוז נסגרים, הקיבוצים יוכלו לקנות אותם.

יצחק וקנין: חברים, מה קרה לכם?

יצחק וקנין: השתגעתם לגמרי?

יצחק וקנין: איבדתם את הצפון?

יצחק וקנין: אתם חושבים שעל איזה תקן אני יושב פה?

יצחק וקנין: של מה?

יצחק וקנין: אגב, ואני אומר זאת לשרת המשפטים – זה בניגוד מוחלט לחוק החלב.

יצחק וקנין: אולי אתם לא זוכרים.

יצחק וקנין: לפני כמה חודשים שר האוצר לא רצה לחתום על עליית המחירים לתנובה.

יצחק וקנין: חלק מההסכם הזה, זה לכסות על הבג"ץ של תנובה - יודעים?

איתן ברושי: הוא עוד לא חתם.

יצחק וקנין: אני משתומם.

יצחק וקנין: וזו דרך חד-סטרית לחסל את כל המשק המושבי.

יצחק וקנין: אגב, בתוך ה-1.98 שקלים אולי למשקים הגדולים הקיבוציים יש 15 אגורות רווח.

יצחק וקנין: היועצת המשפטית של משרד החקלאות כותבת מכתב חמור מאוד על ההסכם שנחתם פה.

יצחק וקנין: היא לא נמצאת כאן – הם דאגו שהיא לא תהיה פה.

עליזה לביא: מי דאג?

יצחק וקנין: מבחינתי, אם משרד החקלאות לא פה, זו הזעקה הגדולה ביותר שצריכה להיות.

יצחק וקנין: כל אלה ששותפים להסכם הזה, רבותיי, זה גזר דין מוות.

יצחק וקנין: אני קורא לו גזר דין מוות למשק המושבי.

יצחק וקנין: אין שום סיכוי לשרוד אותו.

יצחק וקנין: גם הקיבוצים לא ישרדו אותו.

יצחק וקנין: ב-1.64 שקל, לפי ההסכם, אף אחד לא שורד אותו.

יצחק וקנין: אני מבין מה זה מחיר מטרה, במיוחד היום, שמחיר התערובת עלה ב-25%.

יצחק וקנין: לאן אנחנו רוצים להוביל את המערכת?

יצחק וקנין: ההסכם הזה הוא לא חוקי.

יצחק וקנין: הוא בניגוד לחוקים שחוקקו פה בכנסת.

יצחק וקנין: אתם לא תעקפו אותו מימין או משמאל באיזה הסכם, שבושה לאלה שחתמו עליו.

יצחק וקנין: ואני מדבר עם כל החברים שלי במערכת החקלאית.

יצחק וקנין: זה הזמן לומר את הדברים בקול זעקה.

יצחק וקנין: רבותיי, שומעים אותי בנושא הפטם, בנושא הביצים, בנושא המים.

יצחק וקנין: אני בא לפה – תגידו אולי – אני גם מגדל, יש לי רפת לחלב.

יצחק וקנין: במושב שלי אין אפילו פרה אחת, אני מודיע לכם.

יצחק וקנין: לכן אני אומר - אם אנחנו רוצים ואנחנו חפצי חיים, ורוצים לשמור על החקלאות במדינת ישראל, מספיק עם הדמגוגיה.

יצחק וקנין: יוקר המחיה זה לא חקלאי.

יצחק וקנין: אחר כך תגיד את זה.

יצחק וקנין: ב-15, ב-10 אגורות אף חקלאי לא מתעשר, אבל תיקחו מ-1.98 שקל למים שמוכרים לנו ב-7.5 שקל.

יצחק וקנין: מי עושה את הרווח הזה?

יצחק וקנין: החקלאי המסכן?

יצחק וקנין: ואיפה השקעות ההון שלו?

יצחק וקנין: איפה הרפורמה שעשה?

יצחק וקנין: אתם שמים אקדח על הרקה, חותמים בלי לשאול אף אחד.

יצחק וקנין: לא התייעצתם אתנו, לא דיברתם אתנו.

יצחק וקנין: לכן אלחם בהסכם הזה עד טיפת הדם האחרונה.

יצחק וקנין: לא יעזור לאף אחד.

יצחק וקנין: ההסכם הזה לא יעבור.

יצחק וקנין: הוא לא חוקי.

יצחק וקנין: גם אם נצטרך ללכת לבג"ץ.

יצחק וקנין: זו שערורייה ממדרגה ראשונה.

יצחק וקנין: (מחיאות כפיים)

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת.

איתן כבל: אם הוא לא היה בש"ס, הייתי אומר לו להתפקד עבורו.

איתן כבל: ..

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: נכנס בינתיים חבר הכנסת סידה.

איתן כבל: רוצה עכשיו להציג את הדברים?

איתן כבל: ברגעים אלה ממש מתקיים דיון בבית המשפט בחיפה בעניין הזה.

איתן כבל: בכל זאת התעקשתי לקיים את הדיון.

איתן כבל: לכן נציגי ארגון המגדלים – זו הסיבה שהוא לא הגיע.

איתן כבל: נקיים את הדיון החשוב הזה, כי הוא באמת דיון חשוב.

איתן כבל: כשגברתי השרה תרצה להתייחס, אני אאפשר לה.

איתן כבל: אבל לפני כן, כדי שניכנס לדיון, נעשה נציג ציבור וחבר כנסת.

איתן כבל: האם יושב-ראש התנועה ירצה לדבר ראשון?

איתן כבל: אני חושב שכדאי.

איתן כבל: חברים, אני מכיר את הדקויות יותר מכם, אז אנא אל תפריעו לי.

איתן כבל: אני מכיר פה כמעט כל אחד ואחד, גם המימיקה של העיניים שלו לגבי כל אחד, מה שהוא אומר כאן.

איתן כבל: בבקשה, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

דוד אמסלם: אני ביקשתי להתייחס לסיפור הזה שקרה לפני כחודש בין המשנה ליועצת המשפטית לבין העמדה של שרת המשפטים.

דוד אמסלם: יש להבין - אנחנו בסוף עובדים לפי תקנון הכנסת.

דוד אמסלם: זה מה שמחייב אותנו.

דוד אמסלם: תקנון הכנסת אומר שבוועדות הכנסת באות לידי ביטוי עמדות השרים.

דוד אמסלם: כשאני הייתי יושב-ראש ועדה, לפעמים זה לא היה נשמע לי סביר.

דוד אמסלם: הייתי מבקש לקבל מכתב מהשר.

דוד אמסלם: לכן זה תקנון הכנסת.

דוד אמסלם: כך עובדת הכנסת.

דוד אמסלם: גם אם זה לא מוצא חן בעיני מישהו, רוצה לשנות – מצוין.

דוד אמסלם: יש ועדת כנסת – נבוא, נשנה את התקנות.

יואל חסון: כשנוח לך, אתה מאוד בקי.

איתן כבל: יואל, אני מבקש.

איתן כבל: גם ככה הדיון טעון.

איתן כבל: לא רוצה לקחת אותו למקום.

איתן כבל: אני יודע לשלוט בעניינים לא רע.

דוד אמסלם: הוא מפריע בלי קשר.

דוד אמסלם: זו העבודה שלו – להפריע.

יואל חסון: אתם מפריעים למדינה.

יואל חסון: אתה והממשלה שלך והקואליציה.

דוד אמסלם: אנחנו יודעים שאנחנו צריכים לבקש ממך אישור.

איתן כבל: אני אוציא אתכם מכאן להתקוטט במקום אחר.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש ממך ומכל יושבי-ראש הוועדה, ודאי של הקואליציה, לנהוג לפי תקנון הכנסת ולא לעשות דין אחר.

דוד אמסלם: אנחנו עובדים לפי התקנון.

דוד אמסלם: אם מישהו לא מוצא חן בעיניו – מוזמן להגיש הצעה לשינוי התקנון - אביא את זה בפני ועדת הכנסת.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני רוצה להתייחס כדי להסיר את העניין הזה ולהבהיר את עמדתי בנקודה.

איתן כבל: על הבוקר קיבלתי מכתב מיושב-ראש הכנסת, שבו מודיע לי אחרי עשרים שנה מהם הנהלים שבהם אני אמור לעבוד.

איתן כבל: אני חושב שאני מחברי הכנסת – אני מרשה לעצמי, ואף אחד לא ימליץ עליי להדליק משואה על כך, שאני מכיר לא רע את הכללים ונהלי העבודה בכנסת.

איתן כבל: וצודק היושב-ראש בדברים שכתב.

איתן כבל: הוא כתב שני חלקים למכתב: אחד, הוא כתב בו שעמדת הממשלה היא נאמרת על-ידי הגורם הבכיר ביותר הנוגע בעניין, ובמקרה הזה - זו שרת המשפטים.

איתן כבל: יחד עם זאת הוא סיים ואמר, שמי שמנהל את הדיון ויש לו הזכות לתת רשות הדיבור זה ליושב-ראש, והוא יחליט בדיוק מה הוא חושב לנכון לעשות.

איתן כבל: זו הסמכות הנתונה בידיי.

איתן כבל: אני יודע בשום שכל להפעיל אותה בצורה מכובדת וראויה.

איתן כבל: תודה רבה, אדוני.

דוד אמסלם: אני לא רואה את זה כקואליציה ואופוזיציה.

איתן כבל: חד-משמעית.

דוד אמסלם: לכן אני לא רוצה לקחת את זה לוועדות קואליציוניות ואופוזיציה.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, תשקול את הכנסת ואת מעמד הכנסת.

אמיר אוחנה: אם אתה רוצה לשמוע את האזרחית דינה זילבר, תשב כאן.

אמיר אוחנה: אם היא יושבת כאן, היא נושאת תפקיד.

קריאות: - -

איתן כבל: יקיריי, אני לא משחק פה עם אף אחד.

איתן כבל: אני צריך להציג את עצמי עם -1.63 מטרים שלי?

איתן כבל: כשמתבגרים, מתכווצים.

איתן כבל: מי שיפריע לי לנהל את הדיון הזה, וניהלנו כבר דיונים מאוד-מאוד משמעותיים, פשוט יראה את זה בערוץ הכנסת.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: פשוט מאוד.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: ניר מאיר, בבקשה, בקצרה, ממוקד.

איתן כבל: ראשון הדוברים יהיה חיים ילין.

איתן כבל: חיים, אני מתנצל.

איתן כבל: זה המצב.

ניר מאיר: בוקר טוב.

ניר מאיר: העובדה שאני מגיע למקום הזה כדי להגן על חוק שאני מתנגד לו ושונא אותו היא תוצאה של מציאות שאי-אפשר להתמודד אתה - שהמדיניות הכלכלית של מדינת ישראל לא נקבעת פה אלא שם במשרד האוצר, כי במבנה ההוא הם מכירים רק תאריך אחד: 15 ביולי 2019.

ניר מאיר: ביום הזה פוקע הסכם הסדר לוקר, והם יעשו מה שהם רוצים.

ניר מאיר: זה הבסיס למשא ומתן שנמשך שנתיים, כדי לנסות להעביר הסכם את משק החלב כדי שהוא לא ייפרץ.

ניר מאיר: זה הסכם נורא מבחינתנו.

ניר מאיר: זה הסכם הכי פחות גרוע שהיה יכול להיווצר במצב שבו אנו נמצאים.

ניר מאיר: לידיעתכם, לפני שלוש דקות נגמר הדיון בבית המשפט בחיפה.

ניר מאיר: בית המשפט לא נתן צו על תנאי לעיכוב להסכם הזה, כלומר בשלב זה ההסכם בתוקף – בית המשפט לא פסל אותו.

קריאה: זה דיון ראשוני.

קריאה: יש דיון נוסף.

קריאות: - -

קריאות: מה אתה עושה פה בכלל?

איתן כבל: אתם רוצים שאוציא אתכם?

דביר גואטה: לא יכול להיות.

איתן כבל: אל תגיד לי מה יכול להיות.

איתן כבל: אני אוציא אותך.

איתן כבל: הדיון הוא בשבילכם.

ניר מאיר: שיהיה ברור לכולם – אני לא חתום על ההסכם הזה.

ניר מאיר: לא הייתי חלק מהמשא ומתן.

ניר מאיר: אני פה כי אנשים חתומים.

ניר מאיר: אבל העמדה היא כזו: התנועה הקיבוצית קבעה, שלא ניתן את ידנו לחתימה על הסכם ללא הצטרפות תנועת המושבים, ומי שחתום על ההסכם הזה הוא מאיר צור מזכ"ל תנועת המושבים.

יצחק וקנין: מייצג את כחלון – לא אותנו.

ניר מאיר: הוא מזכ"ל תנועת המושבים – לא אני.

קריאות: - - -

דביר גואטה: - -

איתן כבל: גואטה, פעם אחרונה.

איתן כבל: אני אוציא אותך.

איתן כבל: אני מתכוון לזה.

איתן כבל: אתם רוצים שיהיה דיון או לצעוק?

איתן כבל: לצעוק – אין לי בעיה.

איתן כבל: אני אוציא אתכם.

ניר מאיר: בהינתן המדינית הברורה שמכתיב האוצר, שמכתיבה ממשלת ישראל, אנחנו צועדים במהירות למקום שבו יהיה קשה מאוד לקיים.

ניר מאיר: זה נכון, וזה מאוד חבל גם לי, וקנין.

ניר מאיר: אני חושב שבדרך הזו ממשלת ישראל איבדה את המצפן הציוני שלה.

ניר מאיר: אני חושב שהמשק המוסדי הוא דגל של הציונות.

ניר מאיר: אבל אנחנו מכירים את המדיניות.

ניר מאיר: אתה בממשלה – לא אנחנו.

ניר מאיר: אנחנו צריכים להגיב למציאות שאתם מכתיבים לנו.

יצחק וקנין: אם הייתם מתייעצים אתנו, זה לא היה קורה.

ניר מאיר: המציאות הזאת – התפקיד שלנו בה היא למזער את הנזק.

ניר מאיר: המדיניות ההרסנית הזאת קובעת – במציאות הזו, אחרי שבחנו את הנושא שנתיים, ההסכם הרע הזה הוא טוב לאין שיעור מהיעדר הסכם.

ניר מאיר: כי בהיעדר הסכם באגף התקציבים יעשו מה הם רוצים - לא חשוב מה כתוב בחוק החלב.

ניר מאיר: לא יהיו מכסות ולא יהיה תכנון ויהיה ייבום מלא.

ניר מאיר: אז אנחנו מעדיפים למזער את הנזק ולהגדיל אותו.

ניר מאיר: ואגב אני לגמרי לא בטוח שבקיבוצים ישרדו את ההסכם הזה.

ניר מאיר: אבל אני לא אומר:

ניר מאיר: תמות נפשי עם פלישתים.

ניר מאיר: הענף צריך להמשיך להתקיים, גם אם אצא ממנו.

ניר מאיר: זו גישה אחראית.

לאה פדידה: המושבים ייצאו, אז מי יישאר?

דביר גואטה: - -

איתן כבל: גואטה, פעם הבאה אתה עף החוצה.

איתן כבל: הגעת מרחוק, אז בבקשה.

איתן כבל: אני רוצה לומר משפט אחד לפני שאעביר את רשות הדיבור לרויטל סויד שמנהלת דיון עכשיו.

איתן כבל: כאן בוועדת הכלכלה אנחנו נלחמים על חייו של המשק המשפחתי במלחמת חפירות, באמת.

איתן כבל: המשק המשפחתי הוא כמעט על סף כליה.

איתן כבל: ואני אומר לכם, במה שתלוי בי – אני לא ממשלה, ויש ממשלה בישראל, שמנהלת את העניינים.

איתן כבל: זה נשמע כזה שאופוזיציה תוקפת חבר שנכפה עליו על מזכיר התנועה הקיבוצית – אני אומר זאת גם לך, חברי חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: יש כאן איזה אבסורד.

איתן כבל: הרי לא ניר מאיר, עם כל הכבוד לו ולכוחו בתנועה, יש היכולת לכפות על הממשלה.

איתן כבל: לקואליציה יש היכולת לכפות את הדברים.

יצחק וקנין: מי דיבר אתי בכלל?

איתן כבל: חברי יצחק וקנין.

איתן כבל: נקודה נוספת – שמתחברת לכל התהליך הזה – במה שתלוי בי, אני אעשה הכול שלא ייווצר שוק חדש שבו הטייקונים משתלטים על משק החלב – פעם אחת, ופעם שנייה, שצריך שייאמר שלא ישתלם יותר לייצר במדינת ישראל מוצרם נלווים לחלב טרי, בעיקר במה שקרוי הגבינות הקשות.

איתן כבל: העניין צריך להיות ברור.

איתן כבל: זה שוק שעלול להיעלם.

איתן כבל: אני בעד שהשוק ייפתח, אני אומר זאת גם לחבריי.

איתן כבל: אין כאן מצב שמישהו יחשוב שאזרחי ישראל צריכים כל חייהם לאכול את הגבינות הקשות של פעם.

איתן כבל: עם כל הכבוד.

איתן כבל: מדינת ישראל צריכה להיפתח לעולם, אין ויכוח בשאלה הזאת.

איתן כבל: אבל כן אומר, חבריי באוצר – חייבים למצוא את נקודת האיזון, ויש נקודות איזון.

עדי חכמון: היא קיימת.

איתן כבל: ראיתי.

איתן כבל: עם המס על ה-3 שקלים זה להשמיד.

עדי חכמון: היא שומרת על גודל המשק היום.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: רויטל סויד, בבקשה.

איתן כבל: בקצרה, ברשותך.

רויטל סויד: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

רויטל סויד: אני רוצה לפנות פה גם לשרה איילת שקד וגם למשנה דינה זילבר.

רויטל סויד: נמצא ברגעים אלה ממש היועץ המשפטי לממשלה בדיון בוועדת ביקורת.

רויטל סויד: הוא נמצא שם, ובעצם מי שאמורה לומר את דעתו זו המשנה שיושבת פה, דינה זילבר.

יצחק וקנין: זה לא הדיון.

רויטל סויד: כשהוא נמצא שם, שתינתן לו הזכות להביע את עמדתו באמצעות המשנה.

רויטל סויד: ואני פונה אליך, גברתי שרת המשפטים.

רויטל סויד: את שרת המשפטים.

רויטל סויד: את לא אמורה להתקוטט עם פקידים.

רויטל סויד: את לא אמורה להתקוטט פה עכשיו עם המשנה.

רויטל סויד: את אמורה לאפשר לה להביע את עמדת היועץ המשפטי לממשלה.

איילת שקד: אני אביע את עמדת היועץ המשפטי לממשלה.

איילת שקד: שוחחתי עם עמדת היועץ המשפטי לממשלה, ואני אביע את עמדתו.

רויטל סויד: הוא מבקש שהמשנה תאמר את דברה.

רויטל סויד: לא ייתכן שתרדי לרמה כזאת – משרד המשפטים שאת עומדת בראשו, מרסקת את שומרי הסף.

דוד אמסלם: נמנה אותך כיושבת-ראש הפרקליטים בפרקליטות.

רויטל סויד: את שרת המשפטים.

רויטל סויד: תנהגי בכבוד במשרד שאת עומדת בראשו.

איילת שקד: אני חושבת שזה כבוד גדול שאני באה להציג את עמדת היועץ המשפטי לממשלה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: רועי פולקמן, בבקשה, ולאחר מכן ניתן ליאיר בן עזר, רפתן.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

רועי פולקמן: אפשר לעשות הרבה דברים – אמרתי זאת גם לשרה, השאלה בעיניי – איך.

רועי פולקמן: יש הרבה דברים שאני יכול להסכים עליהם – השאלה איך עושים אותם.

רועי פולקמן: אני חושב שגם שינויים כמו במערכת המשפט וגם במשק החלב – רפורמות צריך לעשות ואפשר לעשות אותן.

רועי פולקמן: אפשר לעשות בכוח ובאגרסיביות.

שולי מועלם-רפאלי: כמו במקרה הזה, שלא התייעצו עם החברים?

רועי פולקמן: זה לא נכון, ומייד אתייחס לזה.

עדי חכמון: החקלאים חתומים על ההסכם.

רועי פולקמן: לגבי העניין הזה, חברים, אני גר היום במושב.

רועי פולקמן: אני לא מושבניק, יש לי חברים מגדלים, חברים מושבניקים.

רועי פולקמן: עבדתי גם אני בחקלאות בעבר.

רועי פולקמן: מצב החקלאות בישראל הוא קשה.

רועי פולקמן: לא קשור להסכם כזה או אחר; הוא קשור גם לדרך שבה נוהל המשק הזה במשך הרבה מאוד שנים – רק בנוסף למצב הקשה של החקלאים, גם הציבור בישראל, ואם אני זוכר – לא בדקתי את זה עכשיו - כשנכנסנו לכנסת ב-2015 הציבור הישראלי שילם כל שנה מס בגלל ניהול כושל של מערכת החקלאות בישראל של למעלה מ-4 מיליארד שקלים.

רועי פולקמן: ועם כל הכבוד, גם החקלאי קורס וגם הציבור.

יצחק וקנין: 1.98 שקלים – 7 שקלים.

יצחק וקנין: איפה החקלאים?

יצחק וקנין: מה אתה מוכר סיפורים?

רועי פולקמן: מחירי החלב בישראל הם מהיקרים בעולם.

יצחק וקנין: זה לא אנחנו החקלאים.

יצחק וקנין: מספיק.

רועי פולקמן: זה לא החקלאי – זה ההסדרים, וזה כל המועצות האלה והסדרי החלב והסדרי הביצים, ועם כל הכבוד, וכל העולם עובר שינוי גישה, והדבר הברור, שחלב ועוף, שהם שני מוצרי הליבה של יוקר המחיה בישראל, מוצרי היסוד של צריכת המזון של הצרכן הישראלי – יש לטפל בזה ולראות לנגד עינינו גם את האינטרס- - -

קריאות: אתה לא בקי בחוק.

יצחק וקנין: לא בקי כלום.

רועי פולקמן: צריך לראות לנגד עינינו.

קריאות: - - -

איתן כבל: אני מזכיר שזו עמדתו – לא עמדתכם.

יצחק וקנין: עבדות.

רועי פולקמן: יש לי כבוד רב לחקלאים, אבל הגישה של הסיוע - וצריך סיוע לחקלאים- - -

יצחק וקנין: לא צריך סיוע.

רועי פולקמן: אבל לא יכול להיות שגבינה צהובה תעלה בעשרות אחוזים יותר במקומות אחרים בעולם בגלל שיש מכסים.

רועי פולקמן: למה יש מכסים – כדי להגן על המגדלים, וזה לא לגיטימי.

יצחק וקנין: אתה מדבר על המחלבות – לא עליי.

רועי פולקמן: ההסכם הזה הוא מהפכני במובן הזה שמצד אחד, הוא בשורה לצרכן, כי פעם ראשונה פתחו פה מכסים.

קריאות: - - -

רועי פולקמן: ושתיים, יש ויהיו ירידות מחירים.

רועי פולקמן: לצד זה, חברים, החקלאים – זו ציונות, וזה חשוב, אבל לא על חשבון הצרכן בישראל.

רועי פולקמן: ההסכם הזה הוא חוקי, חתום עליו שר החקלאות, חתום עליו שר האוצר, הגורמים היציגים, ואני מציע הצעה לחבריי החקלאים – חברים- - -

קריאות: - - -

רועי פולקמן: חברים, בקרטלים ובהתאחדות לא יעזור.

רועי פולקמן: אנחנו נשמור על החקלאות בסיוע ישיר.

רועי פולקמן: אבל לא על חשבון הצרכן.

קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אוציא אתכם.

קריאות: 50% בידיים האלה.

איתן כבל: אוציא אותך.

קריאות: אני מפרנס ארבע משפחות.

לאה פדידה: לאוצר לא אכפת ממך.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד, אכפת לי גם מכל הציבור.

רועי פולקמן: אכפת לי גם מיוקר המחיה במדינת ישראל.

איתן כבל: די.

רועי פולקמן: אכפת לי גם מכל הציבור.

רועי פולקמן: זו דוגמה בעיניי, שברור לנו שרפורמות זה דבר כואב, כי תמיד יש קבוצה שהדבר הזה פוגע בה, אבל האתגר שלנו הוא מצד אחד, לא לדרוס את החקלאים.

רועי פולקמן: מצד שני, לא להתבלבל שלנגד עינינו יש הציבור בישראל.

רועי פולקמן: זו המטרה של הרפורמה.

קריאה: אני רוצה לראות שיורידו אחוז אחד מהמשכורת שלך.

איתן כבל: אוציא אתכם.

רועי פולקמן: לא אנחנו אשמים ביוקר החלב.

איתן כבל: אוציא אתכם.

רועי פולקמן: אבל מותר לייבא לארץ גבינות.

דביר גואטה: - - -

איתן כבל: גואטה, צא לעשר דקות.

רועי פולקמן: בדגים הצלחנו, בגבינה הצהובה הצלחנו, בבשר המצונן הצלחנו.

רועי פולקמן: בכול הצלחנו.

רועי פולקמן: והמחיר ירד ב-20%.

איתן ברושי: חבריי החקלאים, אתם פוגעים במטרת הדיון, חבריי החקלאים.

קריאות: - -

איתן כבל: יקיריי החקלאים, לא עצרתי אתכם כדי שתוציאו את הכאב שלכם, אבל מרגע זה ואילך אעצור את הדיון.

איתן כבל: כל האורחים – אוציא אותם החוצה.

איתן כבל: אם לא, אי-אפשר יהיה לנהל דיון.

איתן כבל: חלק מאתנו רוצים לסייע לכם, אז אם לא תיתנו לנו לסייע לכם, תודה רבה.

איתן כבל: יאיר בר עזר.

יאיר בר עזר: כבוד היושב-ראש.

יאיר בר עזר: יאיר בר עזר, רפתן כפר חסידים, רפת של 3 מיליון ליטר במושבים.

רועי פולקמן: כמה פרות?

יאיר בר עזר: זה 250 מחלבות ועוד העגלות שלהם.

יאיר בר עזר: הבעיה הרבה יותר מסובכת ממה שכולם פה מציגים.

יאיר בר עזר: אני פוחד מהזמן שמוקצב לי על-ידי היושב-ראש אז אדבר מהסיכום.

יאיר בר עזר: לדחות את ההסכם הזה במיידי, לערוך חריש עמוק ולמידת השטח בשיתוף משרד החקלאות, האוצר, החקלאים והמחקר החקלאי ורק אחר כך לעשות תוכנית אסטרטגית ל-25 שנה.

יאיר בר עזר: כולנו בחדר הזה פושעים.

יאיר בר עזר: כל חמש שנים עושים פה איזו רפורמה מפגרת, ואין תכנון ל-25 שנה.

יאיר בר עזר: איך נאכיל פה אנשים עוד 25 שנה?

יאיר בר עזר: יהיו פה 30 מיליון תושבים.

יאיר בר עזר: ממה נאכיל אותם - מייבוא הכול?

יאיר בר עזר: מה נעשה עם מי הביוב שלהם?

יאיר בר עזר: הכול בודק בשקל של ליטר חלב, בפטם?

יאיר בר עזר: מה תעשה עם מי הביוב?

יאיר בר עזר: איך תמחזר אותם?

יאיר בר עזר: מה תעשה עם הריאות הירוקות?

יאיר בר עזר: אנחנו קמים בבוקר – חוק החלב.

יאיר בר עזר: קמים בבוקר – הפטם.

רועי פולקמן: איך זה קשור לפרות, הריאות הירוקות?

יאיר בר עזר: כי עם החלב שלי אני יוצר לך ריאה ירוקה.

יאיר בר עזר: אנחנו צריכים לפתור את כל הבעיות האלה.

יאיר בר עזר: אין לנו נוער שנכנס חזרה לחקלאות, כי אנחנו בהשמדה.

רועי פולקמן: רמת הגולן, הנגב - החקלאות גדלה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: עשה לי טובה – אל תלך מסביב.

איתן כבל: הזמנתי אותך לכאן כדי שתציג את העניין עצמו – איך משפיע מחיר המטרה החדש והמכסים, איך הם הורסים לשיטתכם, את משק החלב?

איתן כבל: עזוב הילדים וכל השאר.

יאיר בר עזר: יחסל את כל הרפתות המושביות והקיבוציות.

יאיר בר עזר: המשק הקיבוצי לא ישרוד במחירים האלה.

יאיר בר עזר: הורדת מחיר המטרה החלב הגולמי יקרה לשלוש שנים.

יאיר בר עזר: בעוד שלוש שנים, אנחנו רואים באירופה שהמחיר חוזר לקדמותו, ואין עליו שליטה.

יאיר בר עזר: הוא גם יעלה יותר.

יאיר בר עזר: פרה שנשחטת, נעלמת.

יאיר בר עזר: היא לא מייצרת חלב.

יאיר בר עזר: לוקח שלוש שנים עד שמביאים את הפרה הבאה בתור, עד שמייצרים את הפרה הזאת.

יאיר בר עזר: פערי התיווך הם הרווחיות של המחלבות הקמעונאיים הגדולים - שם יש לטפל ולא בנו, השרשרת החלשה והנמוכה בפירמידה.

יאיר בר עזר: רפתות צריכות להחזיר לבעליהן שכר עבודה.

יאיר בר עזר: צריכות להחזיר את ההון המושקע, וההסכם החדש בקושי משאיר משכורת למפעיל של הרפת.

יאיר בר עזר: אין סיבה שנקום לעבוד 24/7, ולא יהיה לנו אוכל בסוף החודש.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דן סידה, כאחד המגישים, בבקשה.

דן סיידה: מי שחשב שהתבטא פה שזו רפורמה מפגרת – זאת רפורמה מתוחכמת ועקבית.

דן סיידה: בעשר השנים, מי שעוקב אחרי הרפורמות שנעשו בעשר השנים האחרונות, רואה שניסו לעשות מהלך ועוד מהלך, וחשבו שהאנשים ייחלשו וייעלמו לבד.

דן סיידה: זה לא קורה – אנחנו מכירים את החקלאים של המשק המשפחתי - הם עקשנים ונאחזים בקרקע שלהם ומחזיקים מעמד.

דן סיידה: שורדים, עניים, שורדים.

דן סיידה: מה שקורה כאן עכשיו – שמירה על לויאליות.

דן סיידה: היתה לויאליות בין המשק הקיבוצי למשק המושבי.

דן סיידה: החבר'ה של הקיבוצים חצו את הקו.

קריאות: למה אתה אומר את זה?

דן סיידה: הם הצטרפו במהלך לטייקונים.

דן סיידה: החומה הסינית נשברה, אתם עושים את זה עכשיו לבד, המכסות ינוידו אליהם.

דן סיידה: זה לא מהלך תמים; זה מהלך עקבי.

קריאות: השמצה פרועה.

דן סיידה: אני מציע, שנעצור את ההסכם הזה.

דן סיידה: נחכה לממשלה הבאה.

דן סיידה: כי גם משרד החקלאות, הבית של החקלאים, לא ממלא את תפקידו כמו שמיועדת לו.

דן סיידה: אני חושב שכדאי לדחות את זה עד הבחירות הבאות.

דן סיידה: אם הממשלה הבאה תמשיך אותו קו, נפשוט את הצוואר שלנו כמו הפרות אחרי החליבה.

דן סיידה: אחרי זה או שנתחסל או שנשיב במאבק כמו שאנחנו יודעים להשיב מאבק.

דן סיידה: והמשק החקלאי יודעים גם לעמוד על הרגליים האחוריות ולהשיב מאבק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חיים, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה.

חיים ילין: אני רוצה להתחיל מציונות והתיישבות.

חיים ילין: חוק החלב, הפטם, הלולים הם כלים, לא מטרה – כלים שמאפשרים לציונות להיות על הגבולות ולהתפרנס.

חיים ילין: בואו נשים את הדברים על השולחן.

חיים ילין: אם כולנו מבינים את זה, נתחיל לבנות את הכלים, כי כולנו חוטאים, מסתכלים על החלב כמחיר מטרה, מה שנקרא.

חיים ילין: זו לא מטרה.

חיים ילין: זה כלי, שצריך לתת לכם פרנסה בכבוד.

חיים ילין: לשמור על גבולות מדינת ישראל.

חיים ילין: זה הדיון, ואנחנו לוקחים אותו למקומות לא נכונים.

חיים ילין: הייתי חלק מרפורמת החלב, שנעשתה לפני 15 שנה.

חיים ילין: זה עשה מהפכה עד כדי כך שחשבו באוצר שמשק קטן של 500,000 ליטר לא יכול להתקיים, ואחרי זה העבירו את זה ל-700,000 ואז ל-900,000.

חיים ילין: ואחרי זה לאן?

חיים ילין: הרי בסוף גם הלולים ונחל עוז, שהם רפתות קיבוציות שלא התאחדו, גם הם יקרסו, כי להם יש רק 3 ו-4 מיליון ליטר.

חיים ילין: וכיסופים אותו דבר.

חיים ילין: כך זה עובד.

חיים ילין: מעלים ומעלים - בשם ההתייעלות.

חיים ילין: תסלחו לי, בשם ההתייעלות לוי אשכול לא היה מביא צינור ולא היה לנו נגב.

חיים ילין: די.

חיים ילין: כואב לי הלב לראות את זה, כי אני מקווה שלפחות באמירות הציונות והתיישבות כולנו מתחברים, אז אם כך, להרוס את המשק המשפחתי זה אחריו בתור המשק הציבורי.

חיים ילין: לכן כשאנחנו עובדים יחד, דן, אני לא מדבר בשם קיבוצים ואתה בשם מושבים.

חיים ילין: אנחנו צריכים לדבר בשם ההתיישבות והחקלאות.

דן סיידה: כמו שהיה עד עכשיו.

חיים ילין: לא מעניין אות החומה הסינית שאתה מדבר עליה.

חיים ילין: נקודתית, לגבי מחיר המטרה, לא ראיתי אף פעם, כשירדו המחירים בעשר אגורות, שהמחלבות הורידו – אפילו ביחס של 1 ל-10.

עדי חכמון: זה מחיר מפוקח.

עדי חכמון: יורד אוטומטית.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: תסלחי לי.

יצחק וקנין: אני יכול להוכיח את הדברים שיטפחו לכם על הפנים.

יצחק וקנין: אתם עובדים על כולם בעיניים.

עדי חכמון: לא עובדים על אף אחד בעיניים.

עדי חכמון: אנחנו עושים את עבודתנו.

חיים ילין: אנחנו זוכרים מה היה עם הקוטג'.

יצחק וקנין: אני אמרתי את זה פה.

עדי חכמון: הקוטג' לא היה בפיקוח, אבל אז נכנס לפיקוח.

חיים ילין: השיטה שאתה לוקח ליטר חלב וכותב לזה חלב יותר בריא, ויכול למכור את זה לא במחיר מפוקח – זה מה שאתה רוצה.

חיים ילין: סלח לי – זה אותו חלב.

רועי פולקמן: אבל הצרכן- -

איתן כבל: מספיק, פולקמן.

עדי חכמון: אז שיקנו את החלב הרגיל.

חיים ילין: מחיר המטרה הוא לא משקף היום.

חיים ילין: הוא היסטורי.

חיים ילין: הוא לא משקף את עלות העבודה האמתית שיש ברפתות.

חיים ילין: באמת אני אומר לכם את זה.

חיים ילין: אנחנו ממשיכים.

חיים ילין: הדולר יורד, התשומות יורדות.

חיים ילין: יש תמיד העדכונים.

חיים ילין: זה אוטומט.

חיים ילין: איפה העבודה?

חיים ילין: איפה מחיר העבודה האמתית כשאנחנו משדרגים ורוצים לשדרג את הרפתות?

חיים ילין: צר לי לומר לכם - הרפורמה כרגע – לא מעניין אותי מי חתם או לא חתם – היא פוגעת תמיד בחלשים.

חיים ילין: באלה שאולי לקחו את ההלוואות כדי לממן לעצמם את הרפת ולא קיבלו דבר.

חיים ילין: החזרי ההון לא קיימים שם בפנים.

חיים ילין: אני לא רוצה רק להאשים את כל מי שמנסה לעשות טוב, כי אנשים מנסים לעשות טוב.

חיים ילין: הם לא מנסים לתקוע אצבע בעין.

חיים ילין: דן, בוא נדבר שנייה מה קורה בצפון, על הביצים.

חיים ילין: משרד החקלאות הוציא קול קורא עכשיו לכל המושבניקים שרוצים את הלולים מחוץ למשק ולהתאחד, 100% מימון לבנייה – לא 70, לא 80.

חיים ילין: גומרים את ראשי המועצות בצפון.

חיים ילין: גומרים אותם.

חיים ילין: הם לא מסוגלים.

חיים ילין: מה שאני מנסה לומר – אנחנו יכולים להאשים את כל העולם; בסוף אנחנו החקלאים צריכים לקחת אחריות על המעשים שלנו.

חיים ילין: אני אומר לכם - אל תהרגו את המשק המשפחתי.

חיים ילין: מצד שני, כשאתם באים לעשות רפורמה, תקשיבו להם, כי אם אתם לא מקשיבים להם, לא יקרה.

חיים ילין: משרד החקלאות הבטיח בנושא של פערי תיווך – לא רק על החלב ולא רק על הביצים, לא רק על הפטם ולא רק על הפירות והירקות, שיעשו עבודה.

חיים ילין: העבודה הזאת, שהיתה חקיקה שלי, שעברה להצעה לסדר - שנתיים וחצי ולא הביאו את התוצאות.

חיים ילין: אני מבקש ממך, בשביל השקיפות, כדי שיפסיקו להאשים את החקלאים, להביא את הדוח הזה של משרד החקלאות, לדון בו פה כדי שיוכח פעם אחת ולתמיד שהחקלאים נושאים בעול של ההתיישבות, וחוטפים בראש מכל הכיוונים.

חיים ילין: (מחיאות כפיים)

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דובי אמתי, ממש בקצרה.

דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת וקנין, חברי הכנסת הנכבדים.

דובי אמיתי: אני מודה לך אדוני, על שאתה מקיים דיון דחוף, ולחבר הכנסת וקנין על שפנה ויזם את הדיון המהיר הזה.

דובי אמיתי: ולך גברתי השרה - המצלמות מסתכלות על נושא מסוים, אבל אני רוצה לומר לך תודה על כל מה שאת מלווה אותנו ודואגת להתיישבות ולחקלאות.

דובי אמיתי: אנחנו מצדיעים לך.

דובי אמיתי: גם לך, יושב-ראש הקואליציה.

דובי אמיתי: מגיע לכם.

דובי אמיתי: אנחנו מצדיעים לכם.

דובי אמיתי: זה אמתי.

דובי אמיתי: (מחיאות כפיים)

איתן כבל: מספיק.

לאה פדידה: מה אמרת: מצביעים לך או מצדיעים לך?

דוד אמסלם: הכול בשבילה, לא משנה מה.

דוד אמסלם: לכן לכל הדעות, גם ידידי – ניר מאיר, מזכ"ל תנועת הקיבוצים, וגם אבו וילן וגם מאיר צור, כולם מבינים שההסכם לא טוב.

דוד אמסלם: הם היו תחת איום, כמו שנכתב, איום פוליטי.

דוד אמסלם: תקראו לזה איך שאתם רוצים.

דוד אמסלם: התוצאה של ההסכם הזה, זה להרוס את המשק המשפחתי, ואנחנו לא יכולים להשתמש במשק המשפחתי הקטן והבינוני רק כשיש צוק איתן, ולומר: אנחנו אחריכם החקלאים.

דוד אמסלם: מדינת ישראל צריכה להבין שהמשק הקטן, המשפחתי, הוא צורך ביטחוני, מדיני, וחייבים לשמר אותו.

דוד אמסלם: ולך, אדוני יושב-ראש הוועדה, הכלים אצלך פה בוועדה.

דוד אמסלם: אמרת, ורשמנו את מה שאמרת.

דוד אמסלם: לא תיתן לפגוע במשק המשפחתי.

דוד אמסלם: כולנו אחריך, ואנחנו נשכב על הגדר.

דוד אמסלם: תקשיבו לחקלאים.

דוד אמסלם: תודה.

איתן כבל: ואני בכלל אלרגי לחלב, אבל לא חשוב.

איתן כבל: .. איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבריי החקלאים.

איתן ברושי: הדיון הזה הוא דיון חשוב.

איתן ברושי: אנחנו עוסקים בענף החלב והבשר, בענף הרפת.

איתן ברושי: מיליארד וחצי ליטר חלב בשנה.

איתן ברושי: זה ענף מרכזי בכלכלה, בחקלאות, בהתיישבות, בכל רחבי הארץ, וענף מרכזי במימוש הריבונות – ודאי לאורך הגבולות, והיום הגבולות כידוע הם לא גבולות שקטים.

איתן ברושי: לכן זה דיון חשוב.

איתן ברושי: מה חסר בדיון, כמו בהרבה אחרים – לא ברורה המטרה.

איתן ברושי: יש תכונה למדינה, ולא פעם אני אומר את זה גם פה – פעם אחת לבוא לא מתואמים.

איתן ברושי: אין פה תיאום בין המשרדים.

עדי חכמון: אנחנו מתואמים.

איתן ברושי: שתיים, לא ברורה הגדרת המטרה.

איתן ברושי: הדיון הזה הוא לא פוליטי.

איתן ברושי: ובהגדרת המטרה צריך להיות יכולת לקיים את הענף, את היכולת לעמוד ביעד הייצור, להבטיח את היכולת המקומית עם היכולת של לספק מזון טרי, בריא במחיר סביר לאורך כל ימות השנה.

איתן ברושי: לא יכולה להיות מטרה שכוללת חיסול המשק המשפחתי.

איתן ברושי: אמרתי את זה, אדוני היושב-ראש, כבר לפני שנה במעלה החמישה.

איתן ברושי: אני לא נגד התייעלות ולא נגד הסכמים, אבל בתוצאה של חיסול משק משפחתי – אגב, חלק גדול מהרפתות כבר חוסלו, ודווקא במקומות כמו רמת הגולן, במקומות שחשובים גם לבית היהודי, ואני אומר לכם שבמטרה שיכולה לחסל את המשק המשפחתי – ואמרתי גם אז ואני אומר היום – אחרי שיחוסל המשק המשפחתי, יבוא המשק הקיבוצי.

איתן ברושי: אין פה ניגודי עניינים.

איתן ברושי: לכן בהגדרת המטרה, אדוני יושב-ראש הקואליציה - מה קרה לממשלה, בעיקר לאוצר, לפרופסור, היועץ שהציע לגדל יערות במקום שדות?

איתן ברושי: מה שקרה – שאבד האיזון בין יוקר המחיה ובין יכולת הקיום של החקלאים.

איתן ברושי: אבד האיזון בין יכולת הקיום של היצרנים לדאגה לצרכנים.

איתן ברושי: את החקלאים מחסלים ולצרכנים לא דואגים.

איתן ברושי: מי שמתעשר זה בדרך.

איתן ברושי: משפט אחרון.

איתן ברושי: אני חושב שמה שאמר מזכיר התנועה הקיבוצית הוא נכון.

איתן ברושי: אנחנו חייבים להגיע להסכם, אבל אי-אפשר להגיע להסכם תחת איום שההסכם הבא יהיה יותר גרוע.

איתן ברושי: אנחנו לא יכולים להסכים על שום דבר, אם אינו מתאים לנו.

איתן ברושי: יכול להיות שיכופפו אותנו.

איתן ברושי: יש מדיניות שאתם מובילים באוצר, שלאט-לאט מחסלת פה את החקלאות, ופערי תיווך ושוק פרוע וכל מה שצריך.

איתן ברושי: אני פונה לשרה ומקווה שהמתח שנוצר בין הייעוץ המשפטי לשרה לא יפגע בדיון עצמו.

איתן ברושי: אני פונה לשרה, שבאה מהכרת ההתיישבות, ומהבית היהודי.

איתן ברושי: צריך לחזור לערכים בלי לאבד את החשבון, ולא ללכת שבי אחרי יוקר המחיה.

איתן ברושי: יש עוד כמה ערכים.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אבשלום וילן, מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, הנושא של החלב הוא מורכב ומסובך, וההסכם הוא רחוק מלהיות מושלם, בלשון המעטה, אבל האלטרנטיבה יותר מסוכנת, וזה לב הבעיה.

אבשלום וילן: מדוע – אתם בכנסת מעולם לא הסכמתם לשנות חוק האוסר על שר אוצר להוריד מכסים ללא הגבלה.

אבשלום וילן: אנחנו בסרט הזה, כאשר שר האוצר לפני פעמיים, חבר הכנסת יובל שטייניץ, הוריד מכסים באופן חד-צדדי, תחת זה שכבר היתה החלטה - הודיע בממשלה וביצע.

אבשלום וילן: על זה הלכנו להסכם לוקר.

אבשלום וילן: בניגוד לאלה שצעקו פה, הסכם לוקר בשלוש השנים האחרונות נתן לרפתנים את השנים הטובות ביותר בתולדות הרפת.

אבשלום וילן: גם את זה צריך לדעת.

אבשלום וילן: היו לנו מחירים.

אבשלום וילן: אבל יש להבין - אנחנו מדברים פה על השוואות מחירים לאירופה ודברים אחראים.

אבשלום וילן: באירופה היתה התמוטטות – היום בתמיכה ישירה, הם מגיעים למחירים של 40, 42 סנט – זה כ-1.80 שקלים.

אבשלום וילן: גם במנגנון הזה שדובר פה על ירידה והחזרה, אנחנו בסופן של ה-8, 9 שנים יורדים בערך בין 10 ל-12 אגורות ריאלי.

אבשלום וילן: צריך להיכנס לפרטים.

אבשלום וילן: חבר הכנסת סידה, אני מדבר אליך - השקר הזה שמפיצים פה בין קיבוצים למושבים הוא עלילת דם.

אבשלום וילן: מדוע – המדינה פה בהסדר הזה שמה 500 מיליון שקל.

קריאה: 450 כולל מע"מ.

אבשלום וילן: 80% מתוכם הולכים למשק המשפחתי כדי לממן את ההשקעות, בהסכם המשק הקיבוצי.

קריאה: מה אתה מבלבל?

איתן כבל: אני אוציא אותך.

איתן כבל: תוציא אותו לעשר דקות החוצה.

איתן כבל: בצער רב, תצא לעשר דקות להירגע.

קריאה: פעם אחרונה.

איתן כבל: אני מבין את הכאב שלך, אבל לא להפריע.

אבשלום וילן: ההסכם מבטיח דבר אחד – שבעצם ב-8, 9 שנים אחרונות נמשך התכנון.

אבשלום וילן: הוא מורכב, מסובך, וצריך לשנות בו.

אבשלום וילן: אם אין הסכם, ב-2019 קורים שני דברים: אחד, מחיר המטרה, שמעוגן בחוק החלב, מסתיים ואנחנו הולכים ל- - - מחירים.

אבשלום וילן: תראו מה קרה עם תנובה ותבינו לאיזו מלכודת ניכנס.

אבשלום וילן: שתיים, הדבר השני שמתבטל – ברגע שלוקר מסתיים, שר האוצר – לא משנה מי שיהיה אז - יוכל להוריד מכסים כאוות נפשו.

אבשלום וילן: אנחנו ללא הגנה על הייצור המקומי.

אבשלום וילן: כבר היינו בסרט הזה.

אבשלום וילן: אני מציע – תנובה לא פה, אבל תשאלו את עצמכם, אם אלה שמשווים את מחיר החלב – חבר הכנסת פולקמן, באירופה ובאמריקה כל המחלבות עומדות על מוצר אחד או שניים, עובדות 7 ימים בשבוע, 365 ימים בשנה.

אבשלום וילן: הגיע הזמן – ואני לא נגד המחלבות – שנבדוק את יעילות המחלבות, כי שם יש בעיה לא פשוטה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה.

לאה פדידה: אדוני היושב-ראש, העניין הזה שאנשים רבים עבדו על ההסכם הזה – ואני מאמינה, מכוונה טובה, אבל קורה, שבוחנים פנימה את ההסכם הזה, ורואים: טעינו.

לאה פדידה: לא נסחוב אות קין לאורך כל הדרך, אלא נגיד שרפתות זה גם ציונות.

לאה פדידה: רפתות זה התיישבות.

לאה פדידה: אני מיקנעם, כפר חסידים שכן שלי.

לאה פדידה: כיף לעבור שם ולראות את הירוק ואת החקלאים ולהריח את הריח של הרפתות ולראות את הרפתות.

לאה פדידה: אנחנו לא יכולים, חבר הכנסת פולקמן, לומר כל הזמן: אני דואג לעם.

לאה פדידה: הדאגה הזאת מדאיגה אותי.

לאה פדידה: אני רוצה לדאוג שלא יחסר דבר לעם הזה, כי מבחינתי חלב, חקלאות – ומחירי העגבניות – זה מה שנקרא לדאוג ליום המחרת.

לאה פדידה: זה מה שנקרא לדאוג שתהיה פה התיישבות, שתהיה פה חקלאות, שיהיה פה חלב שאני רוצה לקנות – תוצרת הארץ.

לאה פדידה: לא שבדיה, לא הולנד ולא גרמניה.

לאה פדידה: אני רוצה לדאוג לחקלאים ולחקלאיות.

לאה פדידה: מחיר המטרה הזה לא הגיוני.

לאה פדידה: עשינו פה דיון על העגבניות.

לאה פדידה: ראינו כמה עולה עגבנייה.

לאה פדידה: בסוף כיצד היא מגיעה אליי הביתה?

לאה פדידה: אולי כאן הבעיה.

לאה פדידה: אם אומר כבודו ש-1.92 שקלים לליטר, ואני קונה ב-7.60 שקלים, אולי כאן הבעיה?

לאה פדידה: ואני רוצה לשאול אותך, השרה איילת שקד, האם את מתכוונת לקחת את התפקיד של השרה רגב בגימיקים לפריימריז, ולכן את נלחמת ביועצת המשפטית?

איתן כבל: תודה, חברת הכנסת לאה פדידה.

איתן כבל: בבקשה, דודו קוכמן, בבקשה.

דודו קוכמן: כבוד היושב-ראש, השרה, נכבדיי.

דודו קוכמן: אני כאן ניצב בצער למרות שאני חבר התאחדות חקלאי ישראל.

דודו קוכמן: אני מצר על כך שההתאחדות שותפה לחתימה והובלה של חתימה על ההסכם.

דודו קוכמן: אני רוצה להזכיר, שהחקלאים הישראליים וכל אחד מהשרים וחברי הכנסת שיוצאים לטייל בעולם והולכים לבקר במקומות אחרים, זה הדבר הראשון שמתגאים בו ובצדק.

דודו קוכמן: בהרבה מדינות זה הדבר הראשון שראשי המדינות מבקשים מישראל – שייתנו את הניסיון שלנו ואת ההתמחות שלנו, כי כל העולם יודע – רק פקידי האוצר שוכחים שאנחנו הולכים לקראת מחסור במזון בכל העולם.

דודו קוכמן: ואנחנו מדינה מתאבדת.

דודו קוכמן: והעניין של ההתנהלות שלנו השלומיאלית, כי הפקידים היום שיושבים באותר, אחר כך הולכים למקום אחר, וכך הם עשו לנו נזקים בכל מיני דברים – ראו משבר המים שלא תקצבו את רשות המים כמו שצריך, כמו שהיה עם נושא האש, ושלא תקצבו את כיבו האש כמו שצריך.

דודו קוכמן: הם ממשיכים האלה, ומשאירים אותנו עם אסונות וצרות, וכך הם ממשיכים לפגוע בחקלאים.

דודו קוכמן: המשק המשפחתי, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, ואומר את זה בשנים האחרונות יותר מפעם אחת ובצדק – נמצא בקריסה מוחלטת.

דודו קוכמן: הדוגמה של החלב היא רק דוגמה אחת, שאם יש משהו שעוד נשאר במשק המשפחתי, הוא נמצא לקראת אבדון.

דודו קוכמן: המקומות שנחשבים שיש בו חקלאים במשק המשפחתי, גם שם הם הולכים ומצטמצמים.

דודו קוכמן: הערבה, אשכול, המקומות שזה ההארד קור של החקלאות הולכים ונעלמים בגלל המדיניות המטומטמת של המדינה שלנו, שלא יכולה להימשך כך.

דודו קוכמן: השיטה הזו של הסכם, שכל פעם עושים אותו לעוד כמה שנים, שיטת הסלמי הזו צריכה להיפסק.

דודו קוכמן: רוצים להחליט שלא רוצים כאן חקלאות, שלא רוצים משק משפחתי – שיודיעו שזה מה שרוצים וייפרדו מאתנו לעד.

דודו קוכמן: רוצים להסתמך רק על ייבוא – בבקשה.

דודו קוכמן: משק משפחתי זה עסקים קטנים, זה פריפריה, זה פינוי קולחין, זה סביבה, המון דברים.

דודו קוכמן: זה פרנסות של אלפי אנשים.

דודו קוכמן: אי-אפשר להמשיך במדיניות של סלמי שכל פעם עושים משהו אחד, ופוגעים.

דודו קוכמן: מתווה לוקר בשנתיים האחרונות היה טוב, אבל היה רע בסופו של דבר - הוציא אלפי חקלאים.

דודו קוכמן: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

חיים אלוש: שמי חיים אלוש.

חיים אלוש: אני עורך עיתון חקלאות שלושים שנה.

חיים אלוש: אני מלווה את החקלאות.

חיים אלוש: אני רוצה לחזק את דודו קוכמן.

חיים אלוש: אנחנו נמצאים במחסור עולמי במזון.

חיים אלוש: לפני עשר שנים דיברו על לייבא מים מטורקיה.

חיים אלוש: מה היה קורה, אם היו שומעים לאנשי האוצר, והיו מסתמכים על זה?

עדי חכמון: אנשי האוצר לא רצו את זה.

חיים אלוש: היום, אחרי שהקימו מתקני הטפלה - לא נסתמך על הייבוא.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: פרופ' ספיבק, בבקשה.

אביה ספיבק: פרופ' אביה ספיבק, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

אביה ספיבק: לשעבר המשנה לנגיד בנק ישראל.

אביה ספיבק: חוקר כלכלת ישראל במשך שנים.

אביה ספיבק: במקרה זה אני מייעץ לרפתנים, אבל אני לא מייעץ למי שאיני מאמין בו.

אביה ספיבק: אני הסתכלתי על הרבה מספרים.

אביה ספיבק: דיברתי עם כל הנשמות הטובות והפחות טובות שעוסקות בענף הרפת.

אביה ספיבק: יש לי כאן כמה מסקנות מדעיות שאני חושב שהן חשובות.

אביה ספיבק: מסקנה אחת המדעית החשובה, זה שיש קונספציה מוטעית – אני בכוונה משתמש במילה קונספציה – יש קונספציה מוטעית, שרפת יותר גדולה עושה את הדברים יותר בזול.

אביה ספיבק: זו קונספציה לא נכונה.

אביה ספיבק: ההסתכלות, הנתונים של מומחים במשרד החקלאות ומועצת החלב ומה שאתם רוצים, אומרים, שלפחות צריך לבדוק את זה.

אביה ספיבק: זה נושא – כל הרפורמות האלה, נקודת המוצא שלהן, שגדול יותר זה טוב יותר.

אביה ספיבק: מתוך כל מיני מחקרים – זה בכלל לא בטוח.

אביה ספיבק: לפני שאתם משתמשים בזה, תוכיחו את זה.

אביה ספיבק: שנית, וזה אני אומר מתוך הניסיון וההיכרות שלי של המדיניות הכלכלית בישראל – יש קונספציה שנייה, שאיפה שצריך שמשהו יעבוד, השוק יעשה את זה.

אביה ספיבק: זו הקונספציה של משרד האוצר ושל עוד אנשים שיושבים בחדר הזה.

אביה ספיבק: אבל במקרה של חלב, של מוצרים חקלאיים, אם אתה נותן לשוק לעשות את זה, אתה מקבל תנודתיות איומה במחיר החלב, וזה מה שקורה בחלק מהמדינות של השוק האירופי.

אביה ספיבק: אז התכנון, למרות שיצא לו שם רע, כי הוא הרס את ברית המועצות, התכנון במקרה ענף החלב הוא תכנון טוב.

רועי פולקמן: לפי איזה פרמטר אתה קובע את זה שהוא מחיר טוב?

רועי פולקמן: מחיר לצרכן?

רועי פולקמן: יוקר מחיר?

רועי פולקמן: אתה איש מדע.

רועי פולקמן: למה אתה קובע שהוא טוב?

רועי פולקמן: באיזה מדד?

רועי פולקמן: מה הפרמטרים?

אביה ספיבק: אלה הפרמטרים: אל"ף, האספקה של החלב למחלבות, למרות שיש בה תנודות של ייצור מחורף לקיץ וכן הלאה - היא אספקה מסודרת, וזה לא יקר.

רועי פולקמן: מעניין שזה מה שהבנקים אומרים.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת פולקמן – בוא נכבד את הדובר.

שולי מועלם-רפאלי: כמו שהוא אמר, יש פער בתפישת עולם כלכלית.

רועי פולקמן: כלכלן אמור לדבר על עובדות.

רועי פולקמן: יציבות זה לא פרמטר מכריע.

שולי מועלם-רפאלי: הוא אומר לך.

שולי מועלם-רפאלי: רועי, זה לא לכבודך.

רועי פולקמן: פרופ' ספיבק, יציבות זה הפרמטר?

רועי פולקמן: זה מה שהבנקים מספרים לנו בוועדת חקירה עכשיו.

אביה ספיבק: יש פה בריונות שיחתית.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: שאלה זה לא בריונות שיחתית.

איתן כבל: פולקמן.

אביה ספיבק: יש לשאלה כמה תשובות.

אביה ספיבק: ראשית, וזה לא עניין טריוויאלי – יש אספקה שוטפת, כי בברית המועצות הדבר הזה של התכנון נכשל, ופה בישראל זה עובד טוב.

אביה ספיבק: חוסר התכנון בעולם לא עובד טוב.

אביה ספיבק: יש תקופות של שפע ויש תקופות של מחסור.

אביה ספיבק: בתקופות השפע המחירים יורדים, בתקופות המחסור הם עולים.

אביה ספיבק: זה מה שנקרא מודל - - - בכלכלה, וזה ידוע בחקלאות.

אביה ספיבק: לכן יש יתרונות בתכנון.

אביה ספיבק: הדבר השני, מהבחינה הזאת - אנו רואים שהענף הזה גדל, מתפתח ומתייעל באופן עקבי.

אביה ספיבק: יש לו תשתית של ידע, תשתית של איסוף נתונים – על כל פרה ופרה אוספים את הנתונים.

אביה ספיבק: יש מחקר חקלאי בישראל, מאוד מתקדם.

אביה ספיבק: אנשים באים מכל העולם ללמוד אצלנו, וזה מתבטא גם בכמות של החלב וגם באיכות שלו וגם בבריאות שלו.

אביה ספיבק: אפשר להמשיך עוד ועוד.

איתן כבל: תודה.

רועי פולקמן: מילה אחת הוא לא אמר על הצרכן.

איתן כבל: זה מה שיפה בוועדות אצלנו – כל אחד חושב שדעתו הכי חשובה.

רועי פולקמן: טכנולוגיה מצוינת.

רועי פולקמן: בעד.

אביה ספיבק: משפט אחרון.

אביה ספיבק: מה שקורה בענף הזה, זה שהממשלה עושה הפוך מתפקידה.

אביה ספיבק: התפקיד של ממשלה הוא לייצר יציבות של טווח ארוך, כך שאנשים יוכלו לתכנן, להשקיע וכן הלאה, והמכות התמידיות האלה שהענף מקבל עם איומים שיפתחו את השוק לייבוא וכן הלאה, זה מקשה מאוד על תפקוד הענף.

אביה ספיבק: הרי ההשקעה בעדר של פרות לוקחת ארבע שנים- -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני חייב לסיים.

איתן כבל: אני נותן את רשות הדיבור לעדי חכמון, סגנית הממונה על אגף התקציבים, שאני מאוד מעריך ומאוד מוקיר את עבודתה, גם אם יש לי לעתים מחלוקות מאוד גדולות מולה, ויש, ברוך השם.

איתן כבל: אני אומר זאת לחקלאים ולחברי הכנסת – מי שיפריע לה – כי היא אמורה לייצג את העמדה המרכזית של משרד האוצר.

איתן כבל: ואם יש מישהו סביב השולחן שזה לא מוצא חן בעיניו, אוציא אותו ללא התראה מוקדמת.

איתן כבל: אלחם על הזכות שלה להציג.

ג'מאל זחאלקה: הצעה לסדר.

ג'מאל זחאלקה: מה שמעניין את האזרחים בארץ זה המחירים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שכל דובר, שיתייחס למחירים בסוף דבריו.

ג'מאל זחאלקה: המכונה עובדת מצוין, אבל התוצאה, המחיר גבוה – משהו דפוק.

קריאה: אל תחפש בחקלאים.

ג'מאל זחאלקה: אני דיברתי על האזרחים.

ג'מאל זחאלקה: המחירים מה שמעניין.

קריאה: - - -

איתן כבל: אני אוציא אותך.

איתן כבל: אני רציני.

איתן כבל: אל תביך אותי, כי אנחנו מכירים.

ג'מאל זחאלקה: שהממשלה תיתן סובסידיה לחקלאים.

ג'מאל זחאלקה: העיקר שהאזרח לא ישלם.

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: זה הפיל שבחדר.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עדי חכמון, בבקשה.

עדי חכמון: תודה רבה, יו"ר הוועדה.

עדי חכמון: אני רוצה לתת קונטקסט לכל האירוע הזה.

עדי חכמון: אנחנו מדברים על משק של כ-8 מיליארד שקל בשנה.

עדי חכמון: משפחה ממוצעת מוציאה 200 שקלים בחודש על חלב.

עדי חכמון: מחירי החלב בארץ הם היקרים בעולם, ומחירי החלב בהשוואה למחירים אחרים, הם היקרים בארץ, כלומר הם גם מאוד יקרים ביחס לעולם וגם בין כל המוצרים חלב הוא מהיקרים ביותר שיש בארץ.

עדי חכמון: זה נובע מהעובדה שיש כאן תכנון ויש כאן ריכוזיות גם ב- - - של המחלבות, והמתווה הזה בא לטפל במחירי החלב.

עדי חכמון: ביקשת שנדבר על מחירי החלב.

עדי חכמון: המתווה הזה יוריד את מחיר המטרה, הוא יפתח מכסים, אבל הוא נעשה בשיתוף עם המגזר החקלאי, הוא נעשה בהסכמה של הארגונים היציגים, והוא לא נעשה בכפייה על אף שלממשלה יש הפררוגטיבה לעשות את זה באופן עצמוני.

עדי חכמון: לא היינו חייבים לקבל את הסכמת החקלאים.

עדי חכמון: לשר האוצר כפי שנאמר פה, יש סמכות להוריד מכסים בלי לקבל את הסכמת החקלאים, ובכל זאת התהליך הזה הוא תהליך מאוד ארוך שנעשה מולם.

עדי חכמון: אומר איך התחיל התהליך הזה.

עדי חכמון: פנו אליי מהתאחדות מגדלי הבקר וביקשו מאתנו – אגב אותה ודאות שפרופ' ספיבק דיבר עליה - שנתחיל לדון במה יהיה עתיד משק החלב עוד לפני שנגמר הסכם לוקר, כי רצו לתת ודאות למשק.

עדי חכמון: ישבנו משך שנה וחצי.

עדי חכמון: אנחנו מנהלים עשרות דיונים עם כל הגורמים המקצועיים בממשלה ועם כל הגורמים הרלוונטיים במגזר החקלאי, ועמלנו רבות על ההסכם הזה.

עדי חכמון: יש בו הרבה מאוד איזונים ובלמים, ואדבר עליהם עכשיו.

עדי חכמון: ראשית, ההסכם הזה נותן 450 מיליון שקל לחקלאים.

עדי חכמון: כ-600,000 שקל לרפת.

עדי חכמון: ההסכם מתחלק 350 מיליון שקל לרפתות המושביות, ו-100 מיליון שקל לרפתות הקיבוציות.

עדי חכמון: אני לא מסכימה עם מה שאמרת, פרופ' ספיבק – בדיוק מהעובדה שרפתות קטנות, קשה להן יותר, ואנחנו רוצים לעזור לרפתות הקטנות לגדול, להתייעל.

עדי חכמון: יש פה גם תמיכה ישירה שתגיע לרפתות הקטנות כדי שתוכלנה להתמודד עם הפתיחה לתחרות ועם הפחתת מחיר המטרה.

שולי מועלם-רפאלי: נקודת המוצא שלך היא שככל שרפת יותר גדולה, היא יותר יעילה?

עדי חכמון: ככלל, רפתות גדולות יותר הן יעילות יותר.

עדי חכמון: זה נכון שיש מקרים שבהם יש מקרים של רפתות קטנות יותר, שהן גם יותר יעילות, אבל באופן כללי, רפת גדולה יותר היא רפת יעילה יותר.

עדי חכמון: יש יתרון לגודל.

עדי חכמון: נכון שבנקודה מסוימת היתרון לגודל נגמר, אבל אנחנו רחוקים מהנקודה הזאת במושבים, ואפשר לראות בצורה מאוד יפה מושביות וקטנות שנמצאות באופן יחסי ברווחיות הרבה יותר נמוכה מהרפתות הקיבוציות.

עדי חכמון: זה המצב שבו אנו נמצאים, ואנחנו רוצים לצמצם את הפער הזה שיש.

עדי חכמון: אנחנו רוצים רפתות מושביות גדולות יותר, אנחנו רוצים שהרפתות המושביות תתאחדנה ותוכלנה להתמודד עם התחרות.

לאה פדידה: אז כן אתם רוצים להרוס את הרפת המשפחתית.

עדי חכמון: לא.

עדי חכמון: אנחנו דואגים לרפת המשפחתית.

עדי חכמון: המענקים שאנחנו נותנים הם לאפשר למשק המשפחתי להתמודד עם הפתיחה לתחרות.

קריאה: אני לא מצליח להבין.

איתן כבל: אמרתי לא להפריע.

איתן כבל: כולכם פה זה רוב מכריע.

איתן כבל: עד רוב זה רוב הדוברים לא הסכימו אתה.

איתן כבל: בבקשה.

עדי חכמון: יש פה 350 מיליון שקל שניתנים לרפת המושבית כדי שהיא תוכל להתמודד עם התחרות הזו.

עדי חכמון: הדבר השני שקורה במתווה הזה – הפחתת מכסים.

עדי חכמון: אמרנו שהפחתת מכסים היא פררוגטיבה של שר האוצר.

עדי חכמון: הוא יכול היה לעשות את זה גם בלי לקבל החתמה של המושבים, אבל אנחנו דנו איתם, איך אנו יכולים לסייע להם להתמודד עם זה.

עדי חכמון: הדבר הראשון שחשוב לומר - נאמר פה שלא יהיו כאן פרות כחול-לבן, אז אל"ף, במסגרת ההסכם הזה התכנון נשמר, שזה אחד ההישגים המרכזיים שיש לחקלאים בסיפור הזה, ומעבר לזה יש ירידה הדרגתית של המכס על מוצרי החלב.

עדי חכמון: יחד עם זאת, ככל שסך הייצור של החלב במשק הישראלי יפחת מרמת הייצור הנוכחית, מתווה המכסים עוצר.

עדי חכמון: יש פה הגנה מאוד דרמטית על השוק המקומי.

עדי חכמון: נאמר כאן שהמשק המקומי ייעלם.

עדי חכמון: המשק המקומי לא ייעלם, כי ברגע שתהיה הפחתה של הייצור בישראל מתחת לרמה שקיימת היום, הפחתת המכסים נעצרת.

עדי חכמון: הפן השלישי הוא הצרכן, שאנחנו דואגים לו כל כך.

עדי חכמון: אז הפחתנו מכסים.

עדי חכמון: אגב – דיברו פה על תנובה.

עדי חכמון: הפחתת המכסים אמורה לתת פייט גם לתנובה.

עדי חכמון: תנובה היא גורם מאוד ריכוזי היום במשק החלב.

עדי חכמון: אנחנו מפחיתים מכסים כדי שנוכל להתחרות גם במקטע המחלבות – היא אמורה לתת תחרות גם במקטע של הייצור וגם במקטע המחלבות.

עדי חכמון: הדבר האחרון הוא הפחתת מחירים של מחיר המטרה, שתתגלגל בוודאות, ודאי במוצרי הבסיס, שמפוקחים, ומהווים כמעט מחצית מסך מוצרי החלב, שתתגלגל בוודאות לצרכן הסופי.

עדי חכמון: כל אלה יחד מצד אחד, יש לנו כאן 9 מיליון תושבים שאנחנו דואגים להם, שאנחנו רוצים להפחית להם מחירים, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות, ומצד שני, בשום שכל ובעדינות, בשיתוף בהסכם שאני חתומה עליו וגאה להיות חתומה עליו, והשרים שאימצו - שר האוצר ושר החקלאות- - -

איתן כבל: עברנו למדור הפרסומי.

איתן כבל: אני רוצה לשאול אותך שאלה – כשאנחנו מסתכלים על התמונה כולה, אני חושב שאם יש משהו שבאמת מציק יותר מכול, זה עניין הפחתת המכסים בצורה כל כך דרמטית.

איתן כבל: לא שאין מבחינת החקלאים בעיות אחרות, אבל הפחתת המכסים בעצם – תביני, יש להתייחס לזה גם מהמקום שאנו מדינה, שמספיק שיש עניין ביטחוני כזה או אחר, ואנחנו עלולים – ברגע שאתה גורם לגופים היצרניים – הרי הוא מגדל פרות לחלב.

איתן כבל: הם מייצרים חלב כדי להעביר לגבינות הקשות.

איתן כבל: אתה עלול לייצר מצב, שעולם תוכן שלם עלול להיגמר בתוך מדינת ישראל.

איתן ברושי: תזמין את- -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מה אתה עוזר לי?

איתן כבל: אף אחד לא יפריע לי עכשיו.

איתן כבל: אנחנו בתוך דיון.

איתן כבל: שאלה רצינית.

איתן כבל: לא שאין בעיות אחרות, אבל ברשותך, אם זה היה על 5 שקלים – הם היו יכולים גם להתארגן נכון יותר וטוב יותר.

איתן כבל: יכול להיות שבנקודת זמן אחרת היינו מוצאים עצמנו שהם עצמם היו אומרים: בינתיים עזרתם לנו פה, עזרתם לנו שם.

איתן כבל: איכשהו אנחנו מצליחים לחיות עם התהליך הזה.

איתן כבל: הדרסטיות של העניין הזה היא לא פשוטה.

איתן כבל: בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: מצד אחד, אתם מדברים על החשיבות במשקים המשפחתיים.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא מצליחה להבין את התוכנית לטווח ארוך.

שולי מועלם-רפאלי: את מצפה לחיבור בין רפתות משפחתיות?

עדי חכמון: כן.

שולי מועלם-רפאלי: נקודת המוצא שלך היא שלא תהיה יותר רפת משפחתית.

עדי חכמון: חברת הכנסת מועלם, את לפני כן אמרת שיש רפתות קטנות שיכולות להיות יעילות יותר מגדולות.

עדי חכמון: רפת קטנה שמצליחה לעמוד ביעילות של רפת גדולה, לא חייבת להתאחד.

עדי חכמון: אני לא כופה, וזה קורה מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: רציתי להבין איך את רואה את זה לטווח ארוך, כי אי-אפשר גם להשאיר כך וגם לצפות שתתאחד.

עדי חכמון: זה עדיין משפחתי.

עדי חכמון: זה שיש כמה משפחות שמקימות, וראינו את זה קורה, וזה קורה מצוין.

איתן כבל: מה שאומרת עדי – הטענה של האוצר, שהמשק המשפחתי כבר לא יכול לחיות במתכונת כיחידה משפחתית מצומצמת, וזה מצריך חיבור – כמו בביצים ובדברים אחרים.

איתן כבל: בבקשה, אמיר, שאלה.

אמיר אוחנה: עדי, קודם כל, נראה שיש פה קונצנזוס שמחירי החלב ומוצריו בארץ יקרים במיוחד.

אמיר אוחנה: האם יש לך נתונים אמפיריים?

עדי חכמון: נכון.

עדי חכמון: יש נתונים.

עדי חכמון: בהשוואה ל-OECD, מחירי החלב בארץ יקרים ב-67% מהממוצע מהמדינות ב-OECD.

עדי חכמון: נעשה מה שאפשר כדי להתייעל.

רועי פולקמן: אין ויכוח על זה, אבל זה לא גזירת גורל.

קריאות: אתה גם משלם על מים, ואין לך פה מים.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: לכן צריך להתייעל יותר.

אמיר אוחנה: שאלת המשך – אחרי כל הישיבות שעשיתם, את יכולה לשים את האצבע, איפה, מהפרה ועד הצרכן, איפה עיקר הסיבה שמביאה להתייקרות; ושאלה אחרונה, איך את מגיבה לטענה שבתרחיש מלחמתי כולנו נרעב לשוקו?

איתן כבל: שאלה נוספת, אחרונה.

לאה פדידה: אמרת שהשקעתם שנה וחצי ואת גאה מאוד.

לאה פדידה: הרי כולנו דואגים לאזרח.

לאה פדידה: כמה אשלם פחות – עשר אגורות לשקית?

לאה פדידה: כמה תחסכי לי בשנה?

לאה פדידה: חמישים שקלים בשנה?

לאה פדידה: על זה אנחנו מדברים?

לאה פדידה: כמה חוסכים לאזרח?

איתן כבל: שאלה טובה.

איתן כבל: בבקשה.

עדי חכמון: אנסה לענות על כל השאלות.

עדי חכמון: ראשית, במסגרת ההסכם יש הפחתה של 23 אגורות במחיר המטרה, שמשתקפת בסוף במחיר הסופי במוצרי היסוד.

עדי חכמון: זה משתנה בהתאם.

איתן כבל: עדי, פתחת ואמרת: כל בית – 200 שקלים מוציא.

איתן כבל: כמה זה יחסוך ב-200 שקלים?

קריאות: אגורה.

קריאות: שום דבר.

עדי חכמון: אני לא יודעת לומר בוודאות.

קריאות: או.

איתן כבל: שקט.

קריאה: יצא המרצע מהשק.

לאה פדידה: כל המטרה היתה לדאוג לאזרח.

קריאה: הכלכלן של מועצת החלב פה – יכול לענות לך, איתן.

עדי חכמון: יש להפריד את השפעת הרפורמה הזאת על מוצרי היסוד, שהם מפוקחים, ושמחיר המטרה משתרשר אוטומטית למוצרי היסוד, ומוצרים שהם לא מפוקחים, שבהם פתחנו מכסים.

עדי חכמון: מכסים יכולים להוריד ב-20, 30 ו-40 אחוז את המחירים.

עדי חכמון: אני לא יודעת להגיד.

עדי חכמון: ייפתחו המכסים, עשינו את זה בהדרגה.

קריאות: מכס.

איתן כבל: אתה מדבר על חשבון חברים שלך.

איתן כבל: עדי, אל תעני לו.

לאה פדידה: אדוני, אי-אפשר להציג שזאת המטרה, ובסוף לא יודעים כמה.

איתן ברושי: לא הגדירו מטרה.

רועי פולקמן: הגדירו.

עדי חכמון: דבר ראשון, הגדירו מטרה – לנסות כמה שיותר להפחית את המחיר הצרכן, ויחד עם זאת, לא לעשות פגיעה אנושה בחקלאות, ועשינו את זה, ועובדה שמי שחתום על ההסכם הזה זה לא רק נציגי הממשלה אלא גם התאחדות המושבים וגם התאחדות מגדלי הבקר.

לאה פדידה: תשובה בספרות הייתי עונה ככה - מורחת.

קריאות: יש לנו מה להגיד.

קריאות: אנחנו מייצגים רק 250 רפתות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: משפט אחרון.

עדי חכמון: אנחנו מעריכים שבהבשלה מלאה החיסכון למשק בית ברמה השנתית יהיה בין 600 ל-800 שקלים, אבל יש הרבה הערכות.

עדי חכמון: ייתכן שיהיה גבוה יותר, ייתכן שזה יהיה נמוך יותר.

איתן כבל: תודה.

לאה פדידה: אבל זה לא אמתי.

לאה פדידה: זה גם לא הגיוני.

איתן כבל: אפשר לכתוב על זה מחזמר אחר כך.

איתן כבל: זה לא משנה.

איתן כבל: אנחנו לא פותחים את זה.

לאה פדידה: עדיף שתגידי: לא יודעת.

לאה פדידה: 600 שקל מתוך 800 אי-אפשר לחסוך.

עדי חכמון: לא אמרתי את זה.

איילת שקד: היא אמרה 50 שקלים מתוך 200, אם מתרגמים את זה לחודש.

עדי חכמון: התכוונתי לשנה.

עדי חכמון: כשאמרתי שקשה להעריך, התלוננתם שאנחנו לא מעריכים.

עדי חכמון: כשהערכתי, אתם אומרים שאני זורקת מספרים לא נכונים.

עדי חכמון: קשה להעריך - זו ההערכה שלנו.

קריאות: - - -

איתן כבל: אתה נשאלת?

איתן כבל: אדוני עכשיו יישב בשקט.

איתן כבל: רשום לי אדוני – ידבר.

לאה פדידה: משפט.

לאה פדידה: זה בסדר להעריך.

לאה פדידה: זה לא בסדר, אחרי ששנה וחצי עובדים על תוכנית, ואנחנו אומרים שהמטרה היא להוריד לאזרח ולאזרחית את המחיר, ואין מטרה.

לאה פדידה: לומר: אני לא יודעת, ופתאום: 50 שקל, 100 שקל.

עדי חכמון: לא אמרתי שאני לא יודעת.

עדי חכמון: אמרתי שיש כאן הרבה מאוד הנחות שצריך לקחת כדי לומר מספר.

איתן כבל: תודה, עדי.

איתן כבל: אנחנו עכשיו מכדררים ברחבה.

איתן כבל: גברתי שרת המשפטים, בבקשה.

איילת שקד: מי שיושב פה יודע שלדעתי, חקלאות זה לא עסק אלא זה ערך, וניר מאיר ודובי אמיתי ואבו וילן ואיציק איליה וכולם יודעים שהדלת שלי תמיד פתוחה.

איילת שקד: גם לא יקרה דבר אם המדינה תשקיע בענפים מסוימים שיש להשקיע בהם כדי לקיים אותם, כי בלי החקלאות ובלי החקלאים אין לנו מדינה.

איילת שקד: זה לא כמו אנשי עסקים רגילים.

איילת שקד: זה ערך שהוא חיוני לקיום המדינה.

איילת שקד: מי שמכיר אותי יודע שעמדתי היא שמשרד המשפטים לא צריך להתערב בענייני מדיניות אלא הוא צריך להתערב רק בעניינים משפטיים טהורים.

איילת שקד: התייעצתי עם היועץ המשפטי לממשלה לפני שהגעתי לכאן כדי להבין מה עמדתו.

איילת שקד: עמדתו לחלוטין מקובלת עליי בעניין.

איילת שקד: ההסכם הזה הוא הסכם מדיניות.

איילת שקד: אני לא רוצה כרגע לחוות את דעתי ואת דעת המשרד עליו.

איילת שקד: זה הסכם שמשרד האוצר הוביל יחד עם משרד החקלאות.

איילת שקד: אי חושבת שטוב שהיה שבמקומי היו כאן שרי החקלאות והאוצר, אבל זה הסכם של משרד האוצר עם משרד החקלאות.

איילת שקד: ההסכם הזה כשלעצמו כהסכם מסגרת יכול להתקיים.

איילת שקד: ברור שבהמשך יידרשו הליכי חקיקה ותקנות, אם יחליטו להמשיך עם ההסכם הזה, ואז משרד המשפטים ודאי יהיה מעורב בו, אבל בשלב הזה של הסכם המסגרת, ההבנות צריכות להיות מול משרדי האוצר והחקלאות.

איילת שקד: לעצם הנוכחות שלי כאן, כבר אמרתי שהמשנה לא תייצג את משרד המשפטים בכנסת במושב הקרוב.

איילת שקד: לאחר הדברים שהיא אמרה בוועדת החינוך לי אין אמון שתמשיך לייצג את המשרד.

איילת שקד: אני נהנית לבוא לכנסת – אתה יודע – אני מחברות הכנסת שאהבו להיות בכנסת, ואני גם מהשרים שאוהבים לבוא לכנסת.

איילת שקד: יש שרים שבשבילם זה עול.

איילת שקד: בשבילי זו זכות ולא עול.

איילת שקד: לכן אשמח לבוא לכנסת אם אדרש לכך, וגם כל מי שיושב פה בעניין הזה – אתם יודעים שדלתי פתוחה, אבל זה בראש ובראשונה עניין של משרדי האוצר והחקלאות.

איילת שקד: אני אומרת שוב – עמדתי האישית היא שאם הממשלה צריכה להכניס יד לכיס כדי לקיים את החקלאות, היא צריכה לעשות את זה.

איילת שקד: גם אם אזרחים צריכים לשלם קצת יותר כדי שתהיה חקלאות בישראל, בעיניי זה הדבר הנכון.

רויטל סויד: המשנה לא מייצגת אותך.

רועי פולקמן: דיברת על זה עם שר החקלאות?

רויטל סויד: המשנה מייצגת את היועץ המשפטי לממשלה, ששלח אותה כדי לדבר, ואת סותמת לה את הפה.

איתן כבל: תשאירי את זה לי, רויטל.

עדי חכמון: הציבור עדיין משלם יותר.

עדי חכמון: ישלם קצת פחות.

איתן כבל: אני רוצה לומר לגברתי - שר החקלאות הוא שר במפלגתך, ואני חושב שכדאי שתכתבי לו את שאמרת.

איתן כבל: כי הוא לא מתכתב לגמרי או כמעט לגמרי עם הדברים שהיא אמרה.

עדי חכמון: התכנון נשאר.

איתן כבל: אני יושב-ראש הישיבה, והוא לא מתכתב.

איתן כבל: הוא מתכתב עם תפיסה אחרת ממה שהיא הציגה כאן.

איילת שקד: לא נכון.

איילת שקד: שר החקלאות בהחלט מתכתב עם הדברים שאמרתי.

דובי אמיתי: איתן, מילה.

דובי אמיתי: לא יכול להיות שעדי חכמון תספר לנו פה סיפור, שחלקו לצערי הוא לא נכון.

איתן כבל: דובי, זה שאני מזכיר את שמך כמה וכמה פעמים – אני עושה לך אפגרייד.

איתן כבל: יחד עם זאת, שאדוני יבין, צוק בר - שיש לו שם של טייס – הוא לא טייס באמת, והוא בהאנגר.

דובי אמיתי: הוא פה.

דובי אמיתי: הוא רוצה לדבר.

דובי אמיתי: לא יכול להיות שנשמע- -

איתן כבל: דובי, די.

איתן כבל: דובי, פעם ראשונה.

דובי אמיתי: אני מבקש.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דובי, די.

דובי אמיתי: אני מבקש לדבר.

איתן כבל: אני מחליט.

איתן כבל: דביר גואטה, בבקשה.

דביר גואטה: אני ממושב בן זכאי.

דביר גואטה: אני בן למשפחת רפתנים.

איתן כבל: איפה עמוס?

דביר גואטה: כאן מאחורה.

דביר גואטה: אנחנו קצת אמוציונלים, ואני מבקש טיפת סבלנות, כי היא זרקה פה הרבה נתונים שגויים, ועלו פה שאלות מצוינות.

דביר גואטה: זה נושא מורכב.

איתן כבל: להיות ממוקד.

דביר גואטה: אשתדל.

דביר גואטה: קודם כל, תודה לחברי הכנסת וקנין וסידה שמעלים את זה, וגם לך, איתן, שמעלה את זה על שולחן הדיונים, כי נעשה לנו עוול.

דביר גואטה: עדי אומרת שההסכם הזה נחתם על-ידי רפתנים.

דביר גואטה: אנחנו היום קבוצה של כמעט 300 רפתנים, שמתנגדים בתוקף להסכם הזה.

דביר גואטה: זה חצי מהמגזר המשפחתי, שהתארגנו תוך חודש – ההסכם הזה נחתם במחשכים, מיום חמישי בלילה לששי בבוקר.

דביר גואטה: כולם מיהרו, מיהרו, להביא את כולם לחתום עם ההסכם הזה.

דביר גואטה: כשההסכם הזה נדחה, הוא עבר אצלנו - כשאתם מדברים על שנה וחצי, ההסכם הזה שנה וחצי הגיע למגזר המשפחתי, ואומר פה ניר מאיר: ללא ההסכם המשפחתי לא היינו מעבירים את זה, ואתה חוצפן ושקרן.

איתן כבל: עצור.

איתן כבל: אדוני, או שתתנצל, או שאני מעיף אותך.

דביר גואטה: אני מתנצל.

איתן כבל: גואטה, עם כל הכבוד לך, אתה תבקש סליחה כמו בן אדם – אם לא, אני מעיף אותך פה, ולא תיכנס לכנסת הרבה זמן.

דביר גואטה: אני מתנצל אם האמירות נשמעות פוגעניות.

איתן כבל: לא נשמעות – הן פוגעניות.

דביר גואטה: מה לעשות שזה קשה?

איתן כבל: לא קשור.

איתן כבל: אפשר לומר דברים קשים בלי לדבר כך.

איתן כבל: תודה.

דביר גואטה: ההסכם הזה ארבע פעמים הגיע למגזר המושבי, נדחה ארבע פעמים על-ידי המגזר המושבי, שהבין את המשמעות.

דביר גואטה: פונים אלינו היום רפתנים מהקיבוצים – לא מהמושבים.

דביר גואטה: פשוט הם משתיקים אותם.

דביר גואטה: פונים אלינו, אומרים: אנחנו לא שורדים את ההסכם הזה.

דביר גואטה: זה טירוף מערכות של כל ההסכם הזה.

דביר גואטה: ואני שואל אתכם דבר אחד: השכר של הרפתן עומד על 19 אגורות.

דביר גואטה: חבר הכנסת פולקמן, כשאתה אומר לי שאני אחראי על יוקר המחיה – השכר של הרפתן עומד על 19 אגורות.

דביר גואטה: תרשמו: 19 אגורות.

דביר גואטה: עכשיו תסבירי לי, גברת חכמון, שאת לא מכירה את הנתונים שלך – את באה לפה להגן על משרד האוצר, ולא מכירה את הנתונים שלך.

עדי חכמון: - -

איתן כבל: זה מותר להגיד.

איתן כבל: מותר לו – הוא נלחם על החיים שלו.

איתן כבל: זה מותר לו.

דביר גואטה: השכר של הרפתן עומד על 19 אגורות לליטר.

דביר גואטה: דורשים מהרפתן להוריד 23 אגורות.

דביר גואטה: יסביר לי פה מישהו אחר – ולא אומר יותר מילה – איך רפתן מוריד מ-19 אגורות 23?

דביר גואטה: אם למישהו פה יש תשובה, אנחנו מוכנים לקבל כל עצה – איך אנחנו הופכים 19 ל-23? זה כל השכר שלו.

דביר גואטה: מה רוצים לעשות?

דביר גואטה: למי זה מגיע?

דביר גואטה: בדקתם פעם?

דביר גואטה: שאלת, למה המחיר כל כך יקר?

דביר גואטה: למה המחיר בארץ יקר?

דביר גואטה: בואו נפרק את זה.

דביר גואטה: אנחנו לא פוחדים להתעמת עם כל נתון, רק תבדקו את הנתונים, למען השם.

דביר גואטה: למה הוא כל כך יקר?

דביר גואטה: 90% מהעלויות של החלב לא קשורות ברפתן; הן קשורות במדינה, במחיר החשמל, במחיר המים, במחיר הארנונה, באגרות, במים, בדלק, בציוד.

דביר גואטה: זה לא הרפתן שולט.

דביר גואטה: כשאני קונה ליטר דלק, אני משלם בדיוק כמוכם.

דביר גואטה: כשהמים עולים יקר, הם עולים בדיוק כמוכם.

דביר גואטה: כשהחשמל עולה יקר, זה בדיוק כמונו.

דביר גואטה: כשאני משלם את המע"מ, זה בדיוק אותו מע"מ שכולם משלמים פה.

דביר גואטה: למה באים לרפתן?

דביר גואטה: אנחנו לא מבינים על מה הדיון פה.

דביר גואטה: למה הדיון יוצא מנקודת הנחה שהחוליה הבעייתית היא הרפתן?

דביר גואטה: יש פה 19 אגורות לליטר.

דביר גואטה: את אומרת לי מפוקחים ולא מפוקחים.

דביר גואטה: מה המחיר הממוצע שמוכרת מחלבה לליטר?

דביר גואטה: כשאת אומרת לי: המחיר באירופה יותר יקר – בואו נבדוק גם את זה.

דביר גואטה: תפרקו את המחירים.

דביר גואטה: תראו.

דביר גואטה: מה מחיר המע"מ באירופה?

דביר גואטה: מה מחיר הכשרות?

דביר גואטה: מה מחיר המים?

דביר גואטה: כמה סובסידיה מקבלים?

דביר גואטה: מה מחיר הכשרות?

דביר גואטה: מה מחיר העבודה?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: משפט אחרון, בבקשה.

איתן כבל: אני רוצה להביא עוד חברים שלך.

דביר גואטה: יש פה גם נקודת מוצא מעוותת שאנחנו במשק המשפחתי לא יעילים.

דביר גואטה: אומרת פה במשרד האוצר שני דברם סותרים: אני רוצה משק משפחתי, אבל רוצה שתגדלו ל-4 מיליון.

דביר גואטה: זה לא אפשרי במשק משפחתי.

דביר גואטה: מה שעומד מאחורי זה, זה שהמשק המשפחתי לא יעיל.

דביר גואטה: נמצא פה פרופ' ספיבק, שעשה עבודה גם עכשיו, גם לפני שפנינו אליו, מכיר את ענף החלב.

דביר גואטה: הוא יראה לכם בנתונים – לא במספרים.

דביר גואטה: אין יותר הבדל בין היעילות של המשק המשפחתי ליעילות של המשק השיתופי.

דביר גואטה: לצערי, אתם ראשי ההתאחדות, אתם פשוט ויתרתם מראש.

דביר גואטה: אתם טוענים שאין לנו זכויות, שהאוצר יכול לעשות מה שהוא רוצה בכל רגע נתון, אז התשובה היא ש-300 רפתנים שהתאגדו בחודש – אם זה יהיה עוד חודשיים, זה יהיה גם 600 רפתנים ו-1,000 רפתנים.

דביר גואטה: התשובה היא שיש לנו זכויות.

דביר גואטה: הכנסת הזו חוקקה את חוק החלב.

דביר גואטה: חוק החלב מגדיר מה סדרי העדיפויות שהכנסת שמה לעצמה.

דביר גואטה: הכנסת הזו הגדירה בחוק החלב – הגדירה התיישבות, הגדירה ייצור מקומי, הגדירה פריפריה, הגדירה ביטחון מזון.

דביר גואטה: עכשיו באים פקידים באוצר, וקובעים לכם אחרת.

דביר גואטה: אנחנו מבקשים מכם- - -

יצחק וקנין: הוא צודק.

דביר גואטה: אנחנו מתחננים בפניכם – אנו מבקשים מכם לעצור את הטירוף הזה, אפשר לעצור, לחשוב מחדש, להתייעץ עם הרפתנים, להבין מה עושים ואז לחשוב איך ומה צריך לעשות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: היית נהדר.

איתן כבל: עו"ד רמי, בבקשה.

איתן כבל: בקצרה.

רמי גלם: רמי גלם ממשרד עו"ד יניב גבע.

רמי גלם: אדוני, אנחנו מייצגים היום קרוב ל-300 רפתנים שמתנגדים ופועלים כנגד ההסכם הזה.

רמי גלם: אמשיך מהנקודה שדביר אמר – לא צריך את ההסכם הזה גם מבחינה כלכלית בשביל לתמרץ את הרפתנים.

רמי גלם: הרפתנים זה גופים עצמאיים.

רמי גלם: הם עובדים במשק עצמאי.

רמי גלם: הם מייעלים את עצמם.

רמי גלם: הם צריכים לעבוד יותר טוב והם צריכים להתאים רפתות יותר טוב, והם צריכים לדאוג לפרה יותר טוב גם בלי שום הסכם או תמריץ כזה או אחר.

רמי גלם: אדוני, אני רוצה לעדכן – חברי, שעכשיו סיימו את הדיון שם, הפנה את הנושא גם ליועץ המשפטי לממשלה, לקבל את חוות דעתו.

רמי גלם: אולי היתה חסרה קצת עבודה ליועץ המשפטי, אבל הנה עוד עבודה שניתנה להם עכשיו - לקבל את עמדתו, וקבע דיון לעוד חודש.

רמי גלם: הנושא הוא מורכב, ובית המשפט גם הוא צריך לקבל את חוות דעת היועץ המשפטי כדי להבין, היכן הדברים עומדים.

רמי גלם: ההסכם הזה בהתאחדות שיושבת כאן, הנציגים שלה חתמו תחת מעטה של איומים, אדוני.

רמי גלם: לא נעים להגיד את זה, אך זו המציאות וזו האמת.

רמי גלם: משרד האוצר, וגם פה נציגיו עכשיו אמרו, אם אתם, במילים אחרות, לא חותמים, אנחנו נוריד את המכס ונעשה לכם צרות כך שלא תוכלו להתקיים.

רמי גלם: הוודאות היחידה שיש בהסכם הזה - שמאות רפתות יחוסלו.

רמי גלם: זו ודאות שמשיגים בסיכום הזה ובהסכם הזה.

רמי גלם: אדוני, אני עורך דין.

רמי גלם: משפט אחרון בהיבט המשפטי, וחבל שדווקא עכשיו שרת המשפטים יצאה, כי ההיבט המשפטי הוא אקוטי.

רמי גלם: אדוני, יש פה פגיעה לא פחות מחוקי יסוד של מדינת ישראל וחוקים שחוקקה הכנסת.

רמי גלם: לא צו ולא תקנה יכולה לעבור ולפגוע בחוקים האלה.

רמי גלם: ציינה הגברת שיש להם צווים, וזה האיום, שהצווים מוכנים - תכף ייחתמו.

רמי גלם: אי-אפשר לעשות את זה בצווים.

רמי גלם: שלא נטעה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עו"ד דינה זילבר, בבקשה.

לאה פדידה: אדוני היושב-ראש, זה היה מתואם?

איתן כבל: שום דבר לא מתואם.

איתן כבל: כתוב: ואדוני חכם.

דינה זילבר: תודה ליושב-ראש הוועדה.

דינה זילבר: התבקשתי על-ידי היועץ המשפטי לממשלה לייצג אותו בדיון הזה כנציגתו בנוגע למתווה החלב.

דינה זילבר: העבודה שלנו בנושא הזה נעשית מתוקף תפקידו של היועץ המשפטי לממשלה כפרשן המוסמך של הדין, כל עוד בית המשפט לא קבע אחרת, עבור הרשות המבצעת, בענייננו בנושא שמעורבים בו שני משרדי ממשלה – משרד האוצר ומשרד החקלאות, ונעשית במסגרתו גם בחינה משפטית פנים ממשלתית של כל מיני טענות וקשיים משפטיים בהליך הגיבוש של הרפורמה האמורה.

דינה זילבר: אני אמנע מלחזור על נושאים שעלו כבר במהלך הדיון.

דינה זילבר: רק אומר, שבמהלך גיבוש הרפורמה, שארכה תקופה ארוכה, של כשנה, עלו, וגם בתקופה האחרונה, והדברים ידועים לאנשים שנמצאים כאן בדיון הזה, טענות רבות במישורים שנוגעים להסכם מזוויות שונות על-ידי גורמים שונים.

דינה זילבר: בימים אלה אנו בוחנים את הטעות המשפטיות שקשורות לעניין.

דינה זילבר: אחד החברים פה הזכיר הליך משפטי שלא עודכנתי לגבי ההחלטה, אבל אני מניחה שגם ניאלץ להתייחס לדברים האלה, שזו התפתחות חדשה עובדתית מהיום.

דינה זילבר: אנו עובדים על הדברים האלה – כמובן, בשיתוף הלשכות המשפטיות של שני המשרדים – חקלאות ואוצר - וגם עם גורמי המקצוע הרלוונטיים.

דינה זילבר: לפני שבוע, ב-25.11, התקיים בלשכה שלי דיון בהשתתפות כל הגורמים – המקצועיים, הממשלתיים והמשפטיים.

דינה זילבר: בדיון הזה נדונו מכלול הטענות שעלו כנגד המתווה.

דינה זילבר: אנו צפויים לסיים את הבדיקה המשפטית שלנו במועד קרוב, והמסנה שלנו לגבי טענות משפטיות – מתייחסים לזווית המשפטית – מסקנתנו תינתן על דעת היועץ המשפטי לממשלה, לאחר שהדברים יובאו לעיונו.

דינה זילבר: לצד זאת חשוב לי לציין, כי ברור שהמישור המשפטי הוא רק מישור אחד בבחינת מכלול הרפורמה, שהעיקר בה, כפי שצוין גם קודם, הוא במישור המקצועי, כלומר יש פה היבט משפטי, אבל זה לא ההיבט שמכסה את מכלול הדברים.

דינה זילבר: יש פה הרבה שאלות של מדיניות, שאלות ששנויות במחלוקת, והדברים יתלבנו מן הסתם בין שני המשרדים הנוגעים לעניין.

דינה זילבר: גם ההסכם נחתם בין שני המנכ"לים – הדמויות הבכירות ביותר בשני המשרדים.

דינה זילבר: נקודה אחרונה.

דינה זילבר: המתווה מנוסח ברובו באופן רך במובן זה שהוא כולל בתוכו המלצות לשר החקלאות לקדם תיקון של חוק תכנון משק החלב.

דינה זילבר: אגב, כל תיקוני החקיקה צפויים להגיע לוועדת הכלכלה, המלצות לשר האוצר לתקן את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין, וכן הוראות נוספות לעניין הקמת צוותים שונים, שיבחנו כיוונים נוספים, כלומר יישום ההסכם שנחתם תלוי בהשלמת ההליכים המפורטים בו.

דינה זילבר: כרגע העדכון שנתתי הוא עדכון ביניים.

דינה זילבר: עוד אדגיש, כי הממשלה מחויבת לכך שיישום הסכם החלב ייעשה כמובן בכפוף לכל דין, בהתאם לכללי המשפט המינהלי וההנחיות הרלוונטיות של הלשכות המשפטיות במשרדים, שבהקשרים האלה עלו טענות על-ידי הגורמים, והסיכום שלנו יתייחס גם לנושאים האלה.

דינה זילבר: כמובן, כל הליכי החקיקה יפורסמו בדרך השגרה להערות הציבור.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת וקנין.

יצחק וקנין: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, האם היועצת המשפטית של משרד החקלאות נכחה בישיבה אצלך?

דינה זילבר: כן.

יצחק וקנין: חוות הדעת שאני קראתי שלה מאוד חמורה לגבי ההסכם הזה.

יצחק וקנין: אפילו זה שערורייתי מה שהיא כותבת שם.

יצחק וקנין: זה כשלים חוקתיים מבחינת חוק מועצת החלב – אחד; שתיים, אם אני מפרש את דבריה – זה לעמוד עם אקדח על הרקה לאותם אלה שישבו לחתום.

יצחק וקנין: היא כתבה זאת מפורשות.

יצחק וקנין: לכן קשה לי מאוד עם עמדת משרד החקלאות פה.

יצחק וקנין: כשלא רואים אותה פה, זה אומר הכול.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

איתן כבל: קודם כל, העובדה שנציגת משרד החקלאות עו"ד אפרת אביאני כתבה מכתב דבר דבור על אופניו מהצד המשפטי, ואני מצפה שתהיה התייחסות מקצועית משפטית לדברים שהיא מעלה שם, ואני אומר זאת בלי קשר עכשיו לרפורמה הגדולה, כי היא מעלה פה שאלות שמחייבות התייחסות משפטית.

איתן כבל: נקודה נוספת, גם בהקשר של גברתי – אמרתי את זה בהתחלה והבהרתי את זה - זכותה של שרת המשפטים להפעיל את 123 לתקנון הכנסת, אבל אני מניח שהיועץ המשפטי לממשלה לא נעצר בלימודי המשפטים לפני סעיף 123, כלומר גם הוא מכיר את הסעיף הזה, והנחת העבודה שלי, שהוא שלח לכאן את המשנה ליועץ המשפטי כדי להביא את דברו.

איתן כבל: היא על דעתו.

איתן כבל: לכן לא היה לי ספק שאאפשר לגברתי לומר את הדברים בצורה מאוד ברורה, ובכך גם, כפי שגם כתב יושב-ראש הכנסת, כמובן שאנחנו יודעים להתייחס לדברי שרת המשפטים בעניין הזה, אבל גם אני כיושב-ראש הוועדה הזכות נתוני לי לאפשר לכל אחד מהנוכחים ולומר את דבריו.

איתן כבל: אני חושבת שעשינו זאת בצורה מכובדת מאוד.

רמי גלם: אני רוצה לחדד נקודה.

רמי גלם: בהסכם הזה שנחתם הוא כפוף להנחיות היועצים המשפטיים.

רמי גלם: זה כתוב בהסכם של משרד החקלאות ומשרד האוצר.

רמי גלם: לאור המכתב של היועצת המשפטית של משרד החקלאות, אדוני, ההסכם הזה צריך להעלים אותו.

איתן כבל: אני חושב שדיברתי בעברית מדוברת.

איתן כבל: אין צורך.

איתן כבל: היא אמרה את הדברים.

איתן כבל: משפט אחרון.

איתן כבל: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: אעיר בקצרה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל, אני מציע לאוצר ולכל אחד כאן ללמוד את תולדות הקפיטליזם.

ג'מאל זחאלקה: יש דבר שהקפיטליזם לא הצליח לפורר – זה המשפחה.

ג'מאל זחאלקה: לכן כשאתה רוצה להפעיל את הכללים הקפיטליסטיים על משק משפחתי, צריך ללמוד קצת היסטוריה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא צריכים – זה פיל בחנות חרסינה.

ג'מאל זחאלקה: זה יחסים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לחשוב על זה ולפעמים אפילו צריך לשלם קצת מחיר כדי לשמור על הייצור המשפחתי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שה-67% יותר מה-OECD מחיר חלב זה תמרור אזהרה, אבל הצד האפל של הירח, ה-upside down של העניין, כמה הסובסידיות בארצות האלה הן יותר גבוהות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים תמונה מלאה – לא חצי.

ג'מאל זחאלקה: זה חצי אמת, מה שאת מספרת לנו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהחצי השני הוא הסובסידיה.

ג'מאל זחאלקה: החצי האחר הוא עניין המע"מ.

עדי חכמון: זה מנוכה מע"מ.

ג'מאל זחאלקה: בצד האפל של הירח יש עוד דבר אחד.

ג'מאל זחאלקה: המע"מ הוא חצי מהמע"מ הרגיל.

ג'מאל זחאלקה: עוד משהו – העלות.

ג'מאל זחאלקה: אני עשיתי חישוב - בעזרת אחרים, צדיקים, 11 שקל לחודש זה חיסון למשפחה, אם יורידו 23 אגורות.

ג'מאל זחאלקה: עשיתי חשבון.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שהדיון בוועדה יתחיל מהאזרח, יתחיל ממחיר נמוך, ואנחנו צריכים לסדר את כל המערכת כדי שהמחיר לאזרח בסוף יגיע נמוך, ואז אם הממשלה צריכה לשלם סובסידיות, צריך לשלם סובסידיות.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה צריכה לסבסד ולשמור גם על החקלאי וגם על האזרח.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: יפסיקו לי את הדיון.

איתן כבל: יש לי שלוש דקות.

איתן כבל: הדיון הזה היה דיון חשוב ומאוד נכון.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, בכוונתי לקיים עוד דיון בנושא הזה, כי אני חושב שיש כאן נקודות שאי-אפשר להתעלם מהן.

איתן כבל: בשורה התחתונה יש פה שני מעגלי התייחסות, ולבי-לבי אל התנועות שנמצאות בסיטואציה מאוד לא פשוטה - גם בתוך תנועת המושבים וגם בין קיבוצים למושבים.

איתן כבל: זה בהמשך לעניין המים, וחייבים לעצור את הסחף הזה ואת המילים הלא פשוטות האלה שעלו כאן בתוך התהליך.

איתן כבל: שני דברים עומדים כאן למבחן: בשורה התחתונה, עדי, זה לא אצבע.

איתן כבל: זה לא אולי.

איתן כבל: זה לא נראה.

איתן כבל: האם האזרח במדינת ישראל ירגיש באופן משמעותי – משמעותי זה לא עשר אגורות שיסת

איתן כבל: כמו בסוף השנה במאה שקלים - אני לא מזלזל בשום אגורה, פעם אחת; ופעם שנייה זה מקומה של החקלאות ומקומם של החקלאים.

איתן כבל: אם הממשלה מחליטה שהיא רוצה להשמיד – במירכאות, כמובן - את החקלאות המשפחתית, היא צריכה לומר מה האלטרנטיבה, כי בסופו של דבר אני אומר לך את זה עדי, כמי שמלווה אותם יותר מכל אחד אחר בבית הזה – ברכות.

איתן כבל: ברכות גומרים אותם, לאט-לאט.

איתן כבל: בוקר אחד נקום, ואין משק משפחתי יותר, גם לא משק משפחתי משוכלל.

איתן כבל: אני לא מדבר על המשק המשפחתי הישן שגם הם כבר לא מתגעגעים אליו, אבל גם משק משפחתי משוכלל הולך ונגמר, ומשתלטים על השוק כל הכוחות הגדולים.

איתן כבל: בוקר אחד נשאל את עצמנו: איך זה קרה?

איתן כבל: כל עוד אני פה, לא אאפשר את זה.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.