ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 863, 2018-11-21 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם.

איתן כבל: יום רביעי, וכמדי יום אנחנו פותחים בשיר את דיוני הוועדה.

איתן כבל: היום יום רביעי, י"ג בכסלו, 21 בנובמבר.

איתן כבל: היום אמשיך עם הקראת שיר של משורר יליד אשדוד, יניב יוסף קקון, לרגל פסטיבל שירה באשדוד.

איתן כבל: יניב יוסף קקון נולד, התחנך וחי באשדוד.

איתן כבל: הוא משורר, פעיל חברתי ואיש חינוך ישראלי, זוכה פרס רמת גן לספרות ולשירת ביכורים לשנת התשע"ו על ספר שיריו הראשון 'שכונה'; הקים וניהל את אגף הקהילה במכון לחינוך דמוקרטי, מנהל המחלקה לפוליטיקה מוניציפלית במכון שחרית, וממייסדי התוכנית האקדמית שבילים במכללת קיי לאנשי חינוך.

איתן כבל: בשמת 2011 הקים קקון את התנועה החברתית-פוליטית, תנועת אשדודים, ביחד עם אנשים נוספים, ובבחירות 2018 לרשויות המקומיות נבחר קקון למועצת העיר אשדוד כאשר תנועת אשדודים זכתה בשני מנדטים.

איתן כבל: בימים אלו הוא עמל על ספר שיריו השני.

מתוך 'שכונה': תודה לכם, ואנחנו במעבר חד נעבור לסדר יומנו, דיון נוסף ואני מקווה שהאחרון, ואם יהיה עוד דיון זה יהיה רק להשלמות קטנות – הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 7), התשע"ח-2018.

מתוך 'שכונה': אדוני המנכ"ל, בוקר טוב.

מתוך 'שכונה': גברתי מנהלת הוועדה, יועץ, יעצים, דובר, רשמת, ערוץ הכנסת, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, את הדיון הזה אנחנו מקיימים כבר תקופה ארוכה, אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מתוך 'שכונה': יש מחלוקות כי תמיד יש את אלה שרוצים שזה יהיה עוד יותר, תמיד עוד יותר.

מתוך 'שכונה': ואנחנו אומרים, מה שאנחנו נצליח בדרכנו הצנועה, כבר עשינו דרך.

מתוך 'שכונה': ותמיד האויב של הטוב מאוד הוא המצוין ואנחנו באמת משתדלים לנסות לקדם את העניין.

מתוך 'שכונה': נכון, יש לחצים מכל הכיוונים.

מתוך 'שכונה': יש עניין שבא לי כהטרלה, עניין הפיצוציות וכל הדבר הזה, שאני מניח אותו פה לפניכם.

מתוך 'שכונה': לא התכוונתי, לא התכוננתי, אין כאן כוונה.

מתוך 'שכונה': אני רוצה רק להזכיר, החוק הוא להורדת העישון.

מתוך 'שכונה': תרצה הממשלה לעזור לבעלי הפיצוציות, בבקשה, אני האחרון שאתנגד.

מתוך 'שכונה': לכן אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה.

מתוך 'שכונה': אני מבין, לבי לבי, אני האחרון שאפשר לומר עליו שהוא בא ממקום של לפגוע.

מתוך 'שכונה': אני רק רוצה להזכיר, התפרסם הסקר עכשיו – מיליון מעשנים בישראל, 8,000 אנשים מתים מדי שנה רק מעישון.

מתוך 'שכונה': זה פשוט בלתי מתקבל על הדעת והסיפור הזה שמדבר על כך.

מתוך 'שכונה': הרי מה העניין?

מתוך 'שכונה': כל סיפור, נקרא לזה, ההצללה של הסיגריות בפיצוציות ובחנויות נוחות ובכל המקומות האלה, זה רק כדי לומר, חברות וחברים, זה נכנס לתוך מסגרת שמשמעותה היא שסיגריות הורגות.

מתוך 'שכונה': זה הסיפור.

מתוך 'שכונה': פשוט מאוד.

מתוך 'שכונה': אומרים לי, מה הסיפור הזה עם הסיגריות, החפיסות האחידות הלבנות?

מתוך 'שכונה': אני רוצה להזכיר, הממשלה כפתה, משרד הבריאות כפה עלינו את העניין הזה.

מתוך 'שכונה': עמדתנו בעניין היתה ברורה שזה יהיה כמו בכל מקום.

מתוך 'שכונה': ההצעה שהביא מנכ"ל משרד הבריאות יחד איתי היא פשרה.

מתוך 'שכונה': היא לא משהו שאנחנו ערגנו אליו.

מתוך 'שכונה': כמו עניין התקשורת, חברות וחברים, זה לא משהו שאנחנו ערגנו אליו.

איתי עצמון: העיתונות.

איתן כבל: העיתונות, אני מתכוון.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: תודה על הדיוק.

איתן כבל: זה לא משהו שאנחנו ערגנו אליו.

איתן כבל: בסוף החיים בנויים מפשרות.

איתן כבל: אבל אי אפשר שאני, לא במשמרת שלי, אקח חוק ואני אעשה מעצמי חוכא ואטלולא.

איתן כבל: לא רוצים להעביר אותו, אל תעבירו אותו.

איתן כבל: חברות וחברים, אני את דבריי אומַר, ואני אומר את זה כמעשן כבד, לשעבר כמובן.

איתן כבל: הלוואי שהיינו עומדים במקום שאני יודע לומר בצורה ישירה וברורה שבפיצוציות זה יוריד.

איתן כבל: זה רק להכניס את כולם לתוך האווירה.

איתן כבל: דרך אגב, לא המצאנו דבר.

איתן כבל: אין בחקיקה שלנו שום המצאה.

איתן כבל: נהפוך הוא, - -

שולי מועלם-רפאלי: העולם הרבה יותר מתקדם מאתנו.

איתן כבל: - - העולם כבר נמצא כברת דרך הרבה יותר מתקדמת.

איתן כבל: אנחנו מדינה מפגרת, בפיגור של 20 שנה במאבק הזה.

דוד קינן: אז עכשיו אפשר ללכת.

דוד קינן: נתת נאום.

דוד אמסלם: כן, נאום טוב.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נצביע רק, לפני שהולכים.

דוד אמסלם: איתן, רק משפט אחד.

דוד אמסלם: אתה יודע, מדינת ישראל כאן בחוק הזה רוצה לצמצם את הסיגריות, ונלחמת בצד השני להכניס לפה את הקנאביס.

דוד אמסלם: תחליטו מה אתם רוצים.

קריאה: מה זה קשור?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: את הקנאביס בכיף של החבר'ה.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת אמסלם, אנחנו מתנגדים גם לזה וגם להסדרה או דבר דומה לזה של סמים.

שולי מועלם-רפאלי: אין סמים קלים וקשים.

שולי מועלם-רפאלי: כל מי שסביב השולחן הזה מתנגד לסיגריות ומתנגד גם לסמים.

דוד קינן: את מיוחדת, את.

דוד קינן: מה את רוצה?

שולי מועלם-רפאלי: לא רפואי.

שולי מועלם-רפאלי: לא דיברנו על קנאביס רפואי.

דוד אמסלם: אני לא מדבר על רפואי.

שולי מועלם-רפאלי: דיברנו על הרצון להסדיר סמים קלים, עלרק.

איתן כבל: חברים, כדי לשים את הדברים כפי שהם, יקיריי, אנחנו סיימנו כבר את ההקראה, סיימנו גם את הדיון.

איתן כבל: אבל אני אאפשר לשניים-שלושה ואני עובר להצבעה.

איתי עצמון: לגבי איסור הצגה.

איתן כבל: לגבי איסור הצגה.

איתן כבל: קודם כל ביקשה חברתי נאוה בוקר להגיד כמה מילים.

איתן כבל: יש לה משהו אישי לומר.

איתן כבל: אז בבקשה, אמרי.

נאוה בוקר: מאז הדיון האחרון התפרסמו כל כך הרבה הכפשות נגדי, כי דיברתי לטובתם של בעלי העסקים הקטנים והפיצוציות.

נאוה בוקר: אז יש לי משהו אישי לספר לכם.

נאוה בוקר: היתה לי אחות, קראו לה איילת, היא היתה אחותי האהובה.

נאוה בוקר: שמונה שנים סעדתי אותה במאבק שלה במחלת הסרטן.

נאוה בוקר: היא נפטרה בגיל 45, השאירה ארבעה ילדים קטנים.

נאוה בוקר: אחיין שלי, אייל, היה עורך דין מצליח, בן 36, הוא נפטר ממחלת הלוקמיה; ארבע שנים, עבר השתלת מח עצם.

נאוה בוקר: עברנו תקופה מאוד קשה.

נאוה בוקר: גם אבא של בעלי הראשון נפטר מסרטן בגיל 51.

נאוה בוקר: לאימא שלי כרתו את הרחם בגלל גידולים, היא נפטרה בגיל 57, אני הייתי בת 20.

נאוה בוקר: אז אתם לא תספרו לי ולא תגידו לי שלא אכפת לי מחולי סרטן, כי אני יודעת מה זה ללוות חולי סרטן עד מותם, עד הקבר שלהם.

נאוה בוקר: וכל מיש הפיץ את השקרים האלה וכתב שלי לא כפת מחולי סרטן צריך להתבייש, כי אני עברתי את מה שהרבה מאלה שיושבים פה לא עברו בחיים שלהם.

נאוה בוקר: אז אל תדברו איתי על חולי סרטן.

נאוה בוקר: תמשיכו לכתוב את מה שאתם רוצים.

נאוה בוקר: אני יודעת מה אני עברתי.

נאוה בוקר: אני יודעת כמה אכפת לי מהחולים האלה.

נאוה בוקר: ובסך הכול מה שביקשתי פה בדיון שעבר זה היה לדאוג לבעלי עסקים קטנים שמגיעים בסופו של דבר לחרפת רעב.

נאוה בוקר: זה מה שביקשתי.

נאוה בוקר: איתן ידידי, אני מכבדת אותך מאוד, אבל זה שלא נותנים להם להיכנס לפה זה סתימת פיות, ומבחינתי זה לא צריך לקרות.

נאוה בוקר: הדעה שלהם צריכה להישמע.

נאוה בוקר: הם לא מיוצגים על ידי לוביסטים ואין להם גופים גדולים מאחוריהם.

נאוה בוקר: וזאת היתה הכוונה שלי.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא נתתם להם להיכנס?

איתן כבל: קודם כל, יש כאן אנשים שמייצגים.

דוד אמסלם: לא, אני שואל, יש בחוץ - - -

איתן כבל: דודו, ביקשו שאני אכניס אותו, אני אכניס אותו.

איתן כבל: חברים, אני רוצה להזכיר, אלה לא השיטות שלי.

איתן כבל: בוודאי, אני לא רוצה לקחת שיטות ממקומות אחרים.

איתן כבל: אני לא עוסק בדברים כאלה.

איתן כבל: הכול מונח.

איתן כבל: חברים, אני רוצה את זה קצר, ברשותכם, כי אני רוצה לעבור לדיון.

שולי מועלם-רפאלי: חייבים לעבור להצבעה.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס.

יהודה גליק: אנחנו מחוקקים חוק שהוא מהפכני, וכשמחוקקים חוק מהפכני, זה כואב לפעמים.

יהודה גליק: אנחנו מודעים לכאבים.

יהודה גליק: החוק הזה עבר היריון ארוך מאוד.

יהודה גליק: אנחנו כבר בשלב ירידת המים.

יהודה גליק: אנחנו לא מכניסים את התינוק בחזרה פנימה.

יהודה גליק: אין ספק, גם בשלב ירידת המים וגם בשלב הלידה יש צעקה וזעקה שצריכה להישמע.

יהודה גליק: אני חושב שמן הראוי לאפשר לבעלי הפיצוציות להשמיע את הזעקה.

יהודה גליק: ויתירה מזאת, אני מוחה, כמו שחברתי נאוה בוקר – לא צריך ללעוג לאנשים שבאים להביע את הכאב על הפגיעה בפרנסה שלהם.

יהודה גליק: אין ספק, אנחנו מחוקקים חוק שעשוי לכאוב להם, ואנחנו מודעים לזה מכיוון שאנחנו רוצים לצמצם את הנזק של הסיגריות.

יהודה גליק: מותר להם להשמיע את כולם, מותר לאישה שיולדת לצרוח, ומותר גם לתת אפידורל.

יהודה גליק: מותר לפנות לממשלה אולי שתפצה אותה, אולי לתת קצת זמן להחיל את החוק הזה.

יהודה גליק: אנחנו נחושים להעביר את החוק הזה, הן את הסעיף של ההצגה והן את הסעיף של החבילות האחידות.

יהודה גליק: זה בנפשנו.

יהודה גליק: הייתי אומר, ייהרג ובל יעבור, אבל ההגדרה היא הפוכה – יעבור כדי שלא ייהרגו אנשים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': איתן, אני צריך להתוודות ולהגיד כמה מילים.

עיסאווי פריג': אני לא אהבתי את ההתנהלות בחוק הזה - - -

דוד קינן: למה לא מפסיקים בכלל את הייצור והשיווק של סיגריות?

קריאות: הלוואי.

קריאות: רעיון טוב.

קריאות: רעיון טוב.

איתן כבל: שבי, שבי.

דוד קינן: אם רוצים להילחם בזה, להילחם עד הסוף.

קריאה: אתה צודק.

קריאה: רעיון טוב.

איתן כבל: סליחה, תודה.

דוד קינן: רגע, ולמה אלכוהול כן?

איתן כבל: דוד, אני לא רוצה לעבור ישר להצבעה.

שולי מועלם-רפאלי: אז תציע, תציע, תציע.

שולי מועלם-רפאלי: אין לנו אלא לשמוח בהצעות כאלה.

שולי מועלם-רפאלי: לפחות האמירה לא תהיה כלפיי - - -

איתן כבל: שולי, שולי, אני רוצה לעבור.

איתן כבל: תודה, יקירה.

דוד קינן: למה רק פרסום?

דוד קינן: לא, באמת.

דוד קינן: למה רק פרסום?

דוד קינן: לא את זה, לא את זה ולא את זה.

איתן כבל: דוד, בבקשה - - -

דוד קינן: לא.

דוד קינן: אני לא אוהב שמדברים, הפרסום זה העניין?

דוד קינן: הסיגריות זה העניין, האלכוהול זה העניין.

יעל גרמן: הפרסום מעודד את הצריכה של זה.

דוד קינן: אני מבין שזה מעודד, אבל כשמדברים על חיי אדם, אז צריך לבטל את הכול.

דוד קינן: מה הבעיה?

איתן כבל: חברים, דוד, יעל, באמת - - -

קריאה: למקור ישר.

דוד קינן: ישר למקור.

איתן כבל: תביא הצעה כזו, אני אתמוך.

דוד קינן: אין בעיה.

דוד קינן: אני אביא.

דוד קינן: מה, אתה מפחיד אותי?

דוד קינן: רק צריך להוסיף 2,000 שוטרים על השוק השחור של זה - - -

עיסאווי פריג': איתן, לפני שאנחנו עוברים להצבעה, אני חייב להגיד מה אני חושב.

איתן כבל: בבקשה.

דוד קינן: ברור שהכול זה מס.

עיסאווי פריג': חלאס, יא זלמה.

דוד קינן: מי?

עיסאווי פריג': אוסקוט.

עיסאווי פריג': תן לנו להקשיב.

דוד קינן: בסדר.

דוד קינן: אני שותק.

עיסאווי פריג': לפני שאנחנו עוברים להצבעה, אני בן אדם שאוהב ללכת עם האמת של עצמי.

עיסאווי פריג': ככה נולדתי, ככה גדלתי, ומה שאני רואה מסביבי ומה שראיתי מסביבי, התנהלות הדיון בעניין של הלוביסטים, בעניין תשומת הלב שקיימת על החקיקה, והיא בעצם שמכופפת את ידינו כמחוקקים ונותנת לנו קבלת ההחלטות.

עיסאווי פריג': מאוד מפריע לי הנושא הזה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להעמיד פנים ולשקר.

עיסאווי פריג': ואין בן אדם, מה שאמרה נאוה ומה שאמרו האחרים, כולנו רוצים ושואפים ונלחמים לבריאות נכונה וטובה יותר משָׁבִּי ודאבל שָׁבִּי וטריפל שָׁבִּי.

עיסאווי פריג': זה לא מעניין.

עיסאווי פריג': כל האמירות המיותרות, מי יותר נגד עישון, זה מאוד מציק לי.

עיסאווי פריג': לפני שבאתי להצביע, עברתי על הצעת החוק הראשונה שגם יושבת-ראש המפלגה שלי תמר זנדברג חתומה עליה.

עיסאווי פריג': זאת הצעת החוק.

עיסאווי פריג': הצעת החוק הזו הפכה להיות פי שניים וחצי.

עיסאווי פריג': אני עברתי בין זה לבין זה, ואיך שניתחתי את כל הנושאים שהוספנו, בעיניי זה לא פשרה.

עיסאווי פריג': בעיניי, מי שיש לו לחץ, קיבל.

עיסאווי פריג': אני לא רואה סיבה לתת לעיתונות ולהחריג אחרים.

עיסאווי פריג': תחליטו.

עיסאווי פריג': ואל תגידו לי: פשרות.

עיסאווי פריג': אל תגיד לי: פשרות.

עיסאווי פריג': אני רואה בסעיף ההגדרות שהגשתי עליו רביזיה כי התעצבנתי, שאני קורא את החוק בהגדרה, ואני נכנס לפרסומת פנימה, אתה נותן נתח של 35% למוצרי טבק ללא עישון, ו-65% שטח פרסום על החפיסה למוצרים ללא אידוי.

עיסאווי פריג': אז אתה מבדיל ביניהם בתוך החוק.

עיסאווי פריג': בהגדרה אתה לא מבדיל ביניהם.

עיסאווי פריג': אתה רואה דברים לא עקביים, וכל מה שאני רואה כאן, וכל הלחצים, זה עובד לזה וזה עובד לזה, אני צריך להתכופף.

עיסאווי פריג': אני חושב שאנחנו כמחוקקים, כשאתה אומר לי: פשרה, משרד הבריאות לא יקבע לי.

עיסאווי פריג': אם אני מחוקק, אז אני אחוקק.

עיסאווי פריג': אני אשמע את דעתו ואתחשב בה.

עיסאווי פריג': אבל אם משרד הבריאות, זה מה שהוא רוצה וזה מה שיקרה, אז אני מבטל את עצמי כמחוקק.

איתן כבל: עיסאווי, תודה.

איתן כבל: אני רוצה להעיר כמה הערות.

איתן כבל: קודם כל, מי כמוך יודע שחקיקה, לא משנה אם היא ממשלתית או פרטית, כשהיא מגיעה לכאן זה לא ראה וקדש.

איתן כבל: ובוודאי שחברי הכנסת במידה מסוימת בעניינים רבים החמירו על ההצעה המקורית.

איתן כבל: ההצעה היא הרבה יותר מרחיקת לכת ממה שהיא נכנסה.

איתן כבל: זה לא יעזור.

איתן כבל: וטוב שכך.

איתן כבל: אין דבר כאן שאין לו הסבר מקצועי.

איתן כבל: כשאתה מניח דבר על השולחן, מי כמוך יודע, גם פה, כמה פעמים אתה גרמת לשינוי בתהליכים כאלה ואחרים, וכל אחד מאתנו, זה חלק מהחקיקה.

איתן כבל: אפשר להגיד על הוועדה הזו הרבה דברים.

איתן כבל: זה שהיא חותמת גומי, אי אפשר להגיד עליה.

איתן כבל: היא לא.

איתן כבל: אני אומר את זה עם אלף סימני קריאה, אלף סימני קריאה.

איתן כבל: נקודה שנייה, אני בטח לא האדם שמתנשא על אף אחד בשני נושאים – אני מבין את ליבם של המעשנים, או את ריאותיהם, אני מבין לחלוטין.

איתן כבל: אני לא רודף, אני לא מאלה שאומר, זוז.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אינני צד אותם.

איתן כבל: אני מבין, ובגלל זה גם אני חדור לעניין הזה כי אני מבין שזו התמכרות.

איתן כבל: בגלל זה המלחמה הגדולה שלי היא על אי כניסה.

איתן כבל: אין כאן מצב שאתה אומר, אל תמכור לבגירים מעל גיל 18 סיגריות.

איתן כבל: אין דבר כזה בחוק הזה.

איתן כבל: יש כאן מצב שהוא בסך הכול מנסה להכניס אווירה אחרת.

איתן כבל: לא מעבר.

איתן כבל: עיסאווי, לגבי העניין של העיתונות הכתובה, אתה יודע, אמרתי לכם את זה, תפסת מרובה, לא תפסת.

איתן כבל: יש כאן אנשים - - -

לאה פדידה: אבל אין הצדקה לזה.

לאה פדידה: אין שום סיבה אמיתית לזה.

איתן כבל: לאה, בחייכם, עשו לי טובה, בואו לא ניתפס לעניין הזה.

איתן כבל: מי שרוצה להיתפס לעניין הזה ולהפיל את החוק ולהגיד, אני פלס, כל היום העינית חשוב לי איפה היא עומדת - - -

עיסאווי פריג': למה אתה לוקח אותנו להפלת החוק?

עיסאווי פריג': אני רוצה לקבל את החוק איך שהונח בהתחלה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להפיל את החוק.

עיסאווי פריג': למה אתה עושה אותי רע?

עיסאווי פריג': למה מי שאומר את דעתו נהיה רע בעיני גליק, גליק הצדיק הגדול?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': למה?

איתן כבל: עיסאווי, נתתי לך לדבר את הדברים שלך.

איתן כבל: היתה לך זכות להצביע נגד הסעיף.

איתן כבל: יש רוב ומיעוט.

איתן כבל: חברים, נו, מה אנחנו?

איתן כבל: ממציאים את הגלגל?

איתן כבל: מי בעד, מי נגד, היתה הצבעה, שלחתי אותם להביא תיקונים כאלה ואחרים והשלמות לעניין הזה לגבי הגודל.

איתן כבל: היו כאן אנשים מכובדים שאמרו לנו את עמדתם, אנשים שנלחמים בנושא הזה הרבה מאוד שנים.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה לומר בתשובה לדברים שנאמרו כאן, על החוק הזה נעשתה עבודה מאוד מאוד רצינית בוועדה.

דב חנין: האם החוק הזה הוא מושלם?

דב חנין: לא, הוא לא מושלם.

דב חנין: האם התפשרנו על דברים שרצינו יותר?

דב חנין: התפשרנו על דברים שרצינו יותר.

דב חנין: אני אומר לכם, עמיתיי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק שמציל חיים.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק של פיקוח נפש.

דב חנין: אני שמעתי בהתרגשות את הדברים שלך, נאוה, ידידתי, והדברים שלך באמת באו מהלב, אני ראיתי גם את ההתרגשות שלך.

דב חנין: מבחינתי ההצבעות שלי היום הן בכדי לנסות ולמנוע מצבים כמו שלמרבה הצער קרו אצלך במשפחה, ואני מקווה שאנחנו נצליח לצמצם את מספר המקרים האלה.

דב חנין: תודה רבה.

איתן כבל: דודו, בבקשה.

דודו מתתיהו: תודה רבה.

דודו מתתיהו: אני דודו מתתיהו, בעל שתי פיצוציות, כמו שכל העיתונים תקפו אותי בשבוע האחרון.

דודו מתתיהו: אני רוצה להגיד שני דברים.

דודו מתתיהו: קודם כל, בעלי הפיצוציות לא נגד החוקים של העישון.

דודו מתתיהו: תוציאו את זה.

דודו מתתיהו: העיתונים, תוציאו את זה.

דודו מתתיהו: אני רוצה לשאול עוד שאלה, כבוד היושב-ראש, האם כל הוועדה פה היו פעם סוחרים, היו פעם אנשי עסקים פרטיים?

דודו מתתיהו: לא, הם לא יודעים מה זה להיות בעל עסק פרטי, הם לא יודעים מה זה להוביל עסק.

דודו מתתיהו: הם כולם עובדי מדינה, רובם, שקיבלו את הכספים שלהם בלי להתאמץ, לשבת פה ולהחליט על 11,000 עסקים, שזה יוצא 25,000 בתי אב, לגמור להם את העסק, לגמור להם את העסק בלי שום בדיקה.

דודו מתתיהו: תסתכל, הוועדה נמשכה שנה וחצי, רק בשבוע שעבר ידענו על זה.

דודו מתתיהו: אף איש לא ידע על הדבר הזה.

דודו מתתיהו: אני אומר לכם, זה בכייה לדורות.

דודו מתתיהו: איתן, אתה אדם מבין.

דודו מתתיהו: זה בכייה לדורות.

דודו מתתיהו: אני רואה את האובססיה פה של חבר הכנסת גליק להעביר את החוק.

דודו מתתיהו: מה זה?

דודו מתתיהו: להרוג 20,000 בתי אב, העיקר שירשמו אותי בתור חוק?

דודו מתתיהו: אני מבקש לדחות את זה, לזמן אנשים, להוציא אנשים לראות מה זה פיצוציה.

דודו מתתיהו: בשעה שבע וחצי פותח בעל חנות פיצוציה, משבע וחצי נשאר עד הלילה, עד שמונה-תשע אלף שקל - - - יצאנו מהוועדה פה, אישרתם לעיתונות.

דודו מתתיהו: לא עברו 10 שניות, כתבו, תקפו אותנו.

דודו מתתיהו: כל העיתונים קיבלו פה על עצמם פרסום.

דודו מתתיהו: הם לא הודיעו לעם שהם קיבלו פה מתנה.

דודו מתתיהו: אבל לתקוף את בעלי החנויות ולהשפיל אותם ולהוביל אותם למקום נמוך, זה שקר וכזב.

דודו מתתיהו: שיבדקו, שירשמו על עצמם, קיבלנו, תודה, קיבלנו מתנה מהמדינה.

דודו מתתיהו: יש אנשים שנלחמים על פת הלחם שלהם.

דודו מתתיהו: קברו אותנו בנושא – לא היו לנו נציגים, אין לנו לוביסטים, אין לי לוביסט.

דודו מתתיהו: לקחו - - - החלטה אישית.

דודו מתתיהו: נגמר.

דודו מתתיהו: מחליטים החלטות שרירותיות על בעלי עסקים.

דודו מתתיהו: להוריד את הסיגריות מתחת למדף, זה קבירת בתי עסק.

דודו מתתיהו: איתן, אתה חייב יותר, לא חייבים להעביר את החוק.

דודו מתתיהו: אתה חייב לשמוע.

דודו מתתיהו: אני יודע שישבת איתי.

דודו מתתיהו: אני יודע שאתה לפחות מבין.

דודו מתתיהו: חייבים לבדוק.

דודו מתתיהו: בעלי הפיצוציות אלה לא אנשים רעים.

דודו מתתיהו: אלה מלח הארץ.

דודו מתתיהו: אי אפשר לקבור אותם.

דודו מתתיהו: העיתונים קיבלו ותוקפים את הפיצוציות, כל היום תוקפים פיצוציות.

דודו מתתיהו: הם קיבלו מתנה.

דודו מתתיהו: לא לתקוף אותנו, או לשתוק אבל לא לתקוף אותנו.

דודו מתתיהו: ואני מבקש ממך - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יעל גרמן, בבקשה.

עיסאווי פריג': איתן, רשמת את ההסתייגות שלי לגבי העיתונות הכתובה?

איתן כבל: כן, זה כבר היה.

איתן כבל: אתה ביקשת רביזיה על הכול בזמנו.

עיסאווי פריג': כן, רביזיה על ההגדרות.

עיסאווי פריג': אבל לגבי הפרסום, הגבלת הסכום?

איתן כבל: כן, דיברנו על זה.

איתן כבל: הם צריכים להביא הצעה.

שולי מועלם-רפאלי: כן, דיברנו על זה בפעם הקודמת.

איתן כבל: יש הצעה שתיכף נקריא אותה, בעקבות הדברים שאתה אמרת בפעם קודמת.

איתן כבל: יעל, בבקשה.

יעל גרמן: בתשובה לחלק מהדברים שנאמרו, אני רוצה לספר על מחקר שהתפרסם בדצמבר 2016 על ידי החוקרים רוברטסון, קמרון, מגי ומארש, והם מצאו שילדים ומתבגרים חשופים במידה רבה יותר לפרסום טבק בנקודות המכירה, ובעקבות החשיפה הזו יש להם סיכוי גבוה פי 1.6 לנסות לעשן, וסיכוי גבוה פי 1.3 לעשן בסופו של דבר.

יעל גרמן: אבל יותר מזה, במחקר שאתם בעצמכם ביקשתם ומשום מה לא פרסמתם, אני לא יודעת למה, התברר ששיעור החשיפה לעיתונות - - -

איתן כבל: זה היה בדיון הקודם והזכרנו את זה, יקירה.

יעל גרמן: אז אני רוצה להזכיר את זה שוב.

איתן כבל: אין שום בעיה.

יעל גרמן: מפני שאמרו, למה אתם - - -

יהודה גליק: אבל הצבענו על הסעיף הזה.

יהודה גליק: על העיתונות הצבענו, עכשיו אנחנו מדברים על סעיף ההצגה.

יעל גרמן: בסדר.

יעל גרמן: אבל אני היום אצטרך להצביע על הכול, ואני מסבירה מדוע אני אצביע נגד ומדוע אני חושבת שצריך להצביע נגד.

איתן כבל: יהודה, תן לה לסיים.

איתן כבל: חברות וחברים, כל מי שמבקש לעזור לי – יהודה, כתוב, אל תעשה דרכך קפנדריה.

איתן כבל: מי שמבקש לקצר, מאריך.

עיסאווי פריג': מה זה, קפנדריה?

איתן כבל: זה בארמית, קיצור דרך.

יעל גרמן: אני חוזרת ומספרת ששיעור החשיפה לעיתונות בגילאי 15 עד 18, אלה הגילאים שאתה וכולנו, ואני, רוצים למנוע מהם לעשן.

יעל גרמן: דווקא בגילאים האלה שיעור החשיפה במידה רבה פעם אחת בשבוע, 44.5% - - -

ינון אנגל: זה לא נכון.

ינון אנגל: את לא קוראת את הנתונים נכון.

איתן כבל: אני אוציא אותך.

איתן כבל: ינון, תודה.

איתן כבל: אתה גם אורח וגם זה, בבקשה.

יעל גרמן: אני אחזור בחזרה.

יעל גרמן: לוח 7, שיעור החשיפה לעיתונים בגילאי 15 עד 18 – במידה רבה, לפחות פעם בשבוע, 44.5%, למי שאמר לא נכון; במידה מועטה, לכל היותר פעם בשבועיים, 26.2%; ולא נחשפים, 29%.

דוד קינן: מה עכשיו, את מקריאה לנו סקרים?

איתן כבל: משפט אחרון, בבקשה.

יעל גרמן: זאת אומרת, שכ-70% - - -

דוד קינן: אני בעד סקרים.

דוד קינן: אז למה את נגד הסקר שהליכוד 30 מנדטים?

יעל גרמן: אי אפשר לכעוס עליו.

יעל גרמן: זה בן אדם שאי אפשר לכעוס עליו.

דוד קינן: לא, אני לא מבין את זה.

איתן כבל: יעל, תודה.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: אני לא סיימתי.

איתן כבל: אני עושה לך מערוף כי אני רוצה שכבר – אז, בבקשה, משפט אחרון.

יעל גרמן: אני רוצה להשלים ולומר, 70% מבני הנוער חשופים לפרסומת בעיתונות?

יעל גרמן: אנחנו לא יכולים להתעלם, ולכן אסור להחריג את העיתונים, כמו שאסור להחריג את הפיצוציות, ולכן אצביע נגד.

איתן כבל: תודה, יקירה.

איתן כבל: דודי אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: לגבי ההחרגה של העיתונות – דרך אגב, אני כיושב-ראש ועדת הפנים, כשהייתי מחוקק חוקים, לא הייתי עושה משהו שהוא לא אינטליגנטי בעצמי, לא הייתי מבין אותו אני.

איתן כבל: כפרה, אני תימני.

דוד אמסלם: לא אתה.

דוד אמסלם: אמרתי, אני.

דוד אמסלם: אני מדבר לגביי.

דוד אמסלם: בסוף יש היגיון.

דוד אמסלם: גם אם לא, אז אני מסביר גם למה לא.

דוד אמסלם: אבל אם כבר אנחנו מדברים על הפרסום, אז זה פרסום.

דוד אמסלם: זה אחד.

דוד אמסלם: לגבי הנושא של החוק בכללותו – אני עישנתי למעלה מ-35 שנה, אשתי זיכרונה לברכה נפטרה מסרטן ריאות.

דוד אמסלם: אז אני מכיר את זה באופן אישי, ויש לי כעסים עצומים על זה שהבן שלי מעשן היום.

דוד אמסלם: הוא חייל.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאני התחלתי לעשן לא ראיתי טלוויזיה, זה לא היה בעיתון, לא היה כלום.

דוד אמסלם: זה בדרך כלל מהחברים, זה לא בא מהמקומות שאנחנו חושבים.

שבי גטניו: ואיך החברים התחילו?

דוד אמסלם: אדוני, אתה מוכן?

דוד אמסלם: – אתה פעם שלישית מפריע לי.

איתן כבל: אני מבקש מכל אלה עם הרוח הגבית, אל תפריעו.

איתן כבל: אני פשוט אוציא אתכם.

דוד אמסלם: אז אני מבקש, אל תפריע לי.

עיסאווי פריג': אתם דוחפים אותנו להיות יותר קשים.

איתן כבל: עיסאווי, תודה, נשמה.

דוד אמסלם: ולכן אני מתפלל שכל עם ישראל יפסיק לעשן.

דוד אמסלם: אני חושב שהדרך שאנחנו הולכים בה, היא לא תעזור, בגלל שאני לא חושב שמי שמעשן צריך לרדוף אותו.

דוד אמסלם: זאת זכותו.

דוד אמסלם: כל עוד אנחנו לא עושים בחוק שאסור לעשן.

איתן כבל: אנחנו לא רודפים אותו.

דוד אמסלם: תן רק שנייה, תאמין לי.

דוד אמסלם: תדע לך, אלכוהול וסוכר, וזיהום אוויר של המכוניות הורג יותר אנשים, דרך אגב, שלא נוסעים במכוניות.

שבי גטניו: זה לא נכון.

שבי גטניו: זה לא נכון - - -

איתן כבל: שבי, פעם אחרונה.

איתן כבל: עוד קריאה אחת ואתה בחוץ, ולא חוזר לכאן.

דוד אמסלם: אתה רוצה להפריע לי עוד?

דוד קינן: מה לא נכון?

דוד קינן: מה.

דוד קינן: זיהום אוויר לא הורג אנשים?

איתן כבל: דוד, דוד, ביטן, ביטן, בבקשה.

דוד אמסלם: לפי ההערות שלך אני יודע מי משלם לך.

איתן כבל: דודי.

שבי גטניו: על מה אתה מדבר, אמסלם?

שבי גטניו: על מה אתה מדבר?

קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: שבי, שבי, אנחנו ממש רוצים להצביע, ויש פה ח"כים שתיכף ילכו לוועדות אחרים.

איתן כבל: חברות וחברים - - -

שולי מועלם-רפאלי: חברים, הם חברי כנסת, אתם לא.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת שתכבדו - - -

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: אף אחד לא צריך להגן עליך.

דוד אמסלם: אתה לא צריך להפריע לי.

איתן כבל: שבי, שבי, בבקשה, בבקשה.

איתן כבל: אתם עמלים על זה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: העיקר מודעות אתם מפרסמים.

איתן כבל: אתם עמלים.

איתן כבל: די.

דוד אמסלם: עוד מעט נשלח להם מתנה לחג, שלא יפריעו לנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם מפריעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ממש הם מפריעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מפריעים להעברת החוק גם - - -

דוד אמסלם: לכן אני חושב, כפי שאמר הכוזרי, הכוונה רצויה אבל המעשים אינם רצויים.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שמחר יעלה כאן חוק אחר, של אלכוהול וסוכר וכולי - -

איתן כבל: בעזרת השם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואנחנו נתמוך בו.

דוד אמסלם: - - ואז בסוף בסוף אנחנו נמכור רק סובין וטבעונות - -

קריאה: בעזרת השם.

איתן כבל: בעזרת השם.

דוד אמסלם: - - לאזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: היות ואני חושב שבן אדם בגיר יש לו זכות לעשות עם עצמו מה שהוא רוצה כל עוד זה במסגרת החוק, לכן אני חושב שכל הדבר הזה, גליק, אמרתי, הכוונה היא רצויה, אבל אני חושב שהכיוון הוא לא נכון.

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: דוד, בבקשה.

דוד קינן: אני לא מעשן, אז אין בעיה.

דוד קינן: אבל צריך להבין שהחוק הזה זה איזון בין אינטרסים, אחרת היינו עוצרים בכלל את הייצור של הסיגריות, אחרת היינו עוצרים בכלל את הייצור של המכוניות, גם זיהום אוויר הורג אנשים.

דוד קינן: ולכן באיזון בין אינטרסים החלטנו שאפשר לתת לעיתונות הכתובה לפרסם כי הם במצב קשה מאוד מבחינה כלכלית.

דוד קינן: ובאיזון הזה אנחנו צריכים גם להתחשב בעסקים הקטנים.

דוד קינן: זה שעושים את זה באיזה מדינה בחו"ל, זה לא אומר שחייבים לעשות את זה בארץ.

דוד קינן: ולקטוע את מטה לחמם ולהגיד להם, אתם לא יכולים עכשיו לשים את הסיגריות על המדף, אין לזה שום היגיון, כאשר אנחנו מאזנים את זה במקומות אחרים.

דוד קינן: ולכן כשמדברים איתי על אנשים שנפטרים מסרטן, אני מסכים שיש אנשים שנפטרים מסרטן.

דוד קינן: אבל אם אנחנו מאזנים את האינטרסים במקום אחד, אין שום בעיה לאזן במקום שני.

דוד קינן: בנושא של הקיוסקים אנחנו צריכים ללכת לקראתם, באיזון הזה שאנחנו עושים - - -

קריאה: איך?

דוד קינן: אחרת, בוא לא נאזן במקומות אחרים.

דוד קינן: למה צריכים לאזן?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברות וחברים יקרים, העניין הזה של לנסות לייצר את הקורלציה, אני חוזר ואומר, הלוואי ואנחנו נגרום לכך שהחוק הזה יוריד בצורה משמעותית - - -

דוד קינן: אולי כן, אולי לא.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה כך, בעזרת השם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו נשתדל שיהיה כן.

איתן כבל: אנחנו עוברים להקראה בעקבות בקשה של מספר חברי כנסת, וביניהם אני, עיסאווי ואחרים, אני רוצה קודם כל לעניין הפיצוציות.

איתי עצמון: הצגת מוצרים למכירה.

איתן כבל: אני רוצה לסיים עם התהליך הזה.

נאוה בוקר: אני יכולה נושא חדש?

איתן כבל: זה לא נושא חדש.

נאוה בוקר: למה?

נאוה בוקר: אי אפשר?

שולי מועלם-רפאלי: זה לא נושא חדש.

שולי מועלם-רפאלי: זה נדון בוועדה.

יהודה גליק: זה הנושא.

איתן כבל: מהותית זה לא.

איתן כבל: זה לא נושא חדש.

לאה פדידה: אבל זה בא להצבעה עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אי אפשר.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא נושא חדש אחרי שדנו על זה שלוש ישיבות.

איתן כבל: להיפך, רק תיקנו אותו.

דוד קינן: אם מישהו אומר נושא חדש, צריך - - -

איתן כבל: זה לא נושא חדש.

שולי מועלם-רפאלי: לא, כי זה לא נושא חדש.

שולי מועלם-רפאלי: דנים על זה.

שולי מועלם-רפאלי: איך נושא חדש?

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, נו.

קריאה: תקריא.

קריאה: תקריא.

דוד קינן: רגע, מה זאת אומרת?

דוד קינן: אם אני אומר נושא חדש, צריכים להביא את זה לוועדת הכנסת.

דוד קינן: נכון?

נאוה בוקר: אני אמרתי נושא חדש, הוא אומר שאי אפשר.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה לא נושא חדש אם דנו על זה שלוש ישיבות.

נאוה בוקר: אני יודעת, אבל שאלתי - - -

דוד קינן: התחלתם עם נושא חדש.

יהודה גליק: מה נושא חדש?

נאוה בוקר: אני יכולה לטעון, אני מבינה, בכל מקרה.

איתן כבל: את יכולה לטעון על הכול נושא חדש.

איתי עצמון: על איזה נושא?

איתן כבל: על איזה נושא?

דוד קינן: על הפיצוציות, נושא חדש.

נאוה בוקר: על הפיצוציות.

איתי עצמון: לא, אבל זה נושא שנכלל בהצעת החוק כפי שעברה בקריאה הראשונה.

איתן כבל: הכול מופיע.

איתן כבל: חברים, בבקשה, אתם הייתם יושבי ראש ועדות.

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: זה כלי לגיטימי.

איתן כבל: אבל בואו לא נייצר הזניה של החוק.

איתן כבל: נו, באמת.

איתן כבל: גם של הכללים.

שולי מועלם-רפאלי: בוא נצביע.

קריאות: - - -

איתן כבל: בבקשה, תקריא.

איתן כבל: ששש, די.

איתן כבל: בסך הכול ביקשנו לחדד את הדברים.

איתן כבל: זה הכול.

יהודה גליק: אגב, הקראנו את זה פעם.

איתן כבל: הקראנו את זה פעם.

דוד אמסלם: למה אתה מקריא את זה?

דוד אמסלם: עשית כבר את ההקראה.

איתי עצמון: כי יש נוסח חדש בעקבות ההערות - - -

איתן כבל: ביקשנו בעקבות הערות.

קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אני רוצה ללכת לקראתכם.

איתן כבל: אתם רוצים שאני אצביע על הנוסח הקודם?

איתן כבל: אני אצביע על הנוסח הקודם.

איתן כבל: הוא מצומצם יותר.

שולי מועלם-רפאלי: הנוסח הקודם יותר בעייתי.

קריאות: - - -

איתן כבל: ששש, די.

דוד קינן: אנחנו אומרים נושא חדש.

דוד קינן: זהו.

איתן כבל: דודי, דודי, דוד.

דוד קינן: - - - נושא חדש.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא כדאי.

דוד קינן: למה לא כדאי?

דוד קינן: זה יעבור לוועדת הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: כי אז אתה מחזיר אותנו לנוסח הקודם.

שולי מועלם-רפאלי: הוא יותר גרוע.

איתן כבל: בבקשה, תקריא.

איתן כבל: סליחה, די.

איתן כבל: בבקשה.

איתי עצמון: וזאת ההרחבה שהוספתי לנוסח בעקבות הערות חברי הכנסת בדיון הקודם:

לאה פדידה: אם הוא מוכר שוקולד אז הוא לא יכול.

עיסאווי פריג': איך זה מסתדר עם שדה התעופה?

לאה פדידה: לא, אני לא מבינה את ההצעה.

איתן כבל: קבענו הגדרה - - -

לאה פדידה: לא כתוב פה בהגדרה.

עיסאווי פריג': תן לי את זה במציאות, איך הדברים ייראו.

איתן כבל: עיסאווי, כבר חזרנו על זה - - -

יהודה גליק: עיסאווי, מאוד פשוט, מאוד פשוט - - -

איתן כבל: היה דיון ארוך, אחד הארוכים, חדר נפרד - - -

עיסאווי פריג': סבלנות, איתן.

יהודה גליק: במקום להיכנס לחנות ויש לך שוקולדים וליד זה סיגריות, יש חנות גדולה ומאחורה יש חדר נפרד שכתוב עליו - - -

דודו מתתיהו: - - - שולח אותי לא לעבוד.

דודו מתתיהו: אמרת לי לחפש עבודה אחרת.

יהודה גליק: זה הדגם האירופאי.

דודו מתתיהו: אדוני, אמרתם לי תחפשו עבודה אחרת.

איתן כבל: דודו, דודו - - -

דודו מתתיהו: הוא אמר לי, תמכור צעצועים.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא נכון.

דודו מתתיהו: תמכור צעצועים - - -

איתן כבל: דודו, תודה.

דודו מתתיהו: אין לו בושה - - -

איתן כבל: תודה, תודה.

איתן כבל: דודו.

איתן כבל: בבקשה, תמשיך.

דודו מתתיהו: הוא סגר לי את העסק - - -

דוד קינן: - - -

שולי מועלם-רפאלי: כי אנחנו מתנגדים לזה.

דוד קינן: גם הם מתנגדים להרבה דברים.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: אז מה?

שולי מועלם-רפאלי: בשביל זה - - -

איתן כבל: דודו, דוד ודודי, זה סתם.

קריאות: - - -

דוד קינן: - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, אנחנו מתנגדים לזה.

שולי מועלם-רפאלי: שום דבר לא הולך לפי מה שאני רוצה.

שולי מועלם-רפאלי: אם היה הולך לפי מה שאני רוצה, גם עם השינויים - - - די, נו, בחייכם.

איתן כבל: שולי, שולי.

דוד קינן: - - -

איתן כבל: דוד, דוד, אני לא רוצה, זה לא מכובד.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני עובר להצבעה.

דוד קינן: מה הצבעה?

דוד קינן: התייעצות סיעתית.

עיסאווי פריג': אני רוצה הסבר, הסבר.

דיקלה טקו: חברת הכנסת יעל גרמן תצביע במקום חברת הכנסת עליזה לביא.

דוד קינן: לא, רגע.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: תן לה שנייה.

דוד קינן: לא.

דוד קינן: לפני ההצבעה.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

דוד קינן: אתם רוצים עכשיו מלחמות?

דוד קינן: נעשה מלחמות.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: אני לא רוצה איתך שום מלחמה, דוד.

דוד קינן: נעשה התייעצות סיעתית.

איתן כבל: אז בבקשה, אין שום בעיה.

איתן כבל: חמש דקות התייעצות סיעתית.

איתן כבל: בשעה 10: 18 אני מחדש את הדיון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני ב-10:18 מצביע.

איתן כבל: דוד, אתה ביקשת התייחסות לסעיף?

לאה פדידה: אני רוצה להגיד משהו.

איתן כבל: לאה, בבקשה.

דוד קינן: בבקשה, לאה.

דוד קינן: רק איזה סעיף?

דוד קינן: שאני אדע.

איתן כבל: מה שהקראנו עכשיו.

לאה פדידה: אני נמצאת פה מתחילת הדיונים על החוק הזה.

לאה פדידה: ולמרות שאני כמעשנת היו לי אי אילו ספקות, זרמתי עם החוק הזה, הצבעתי על הסעיפים – הסעיף הזה הוא בלתי מאוזן, הסעיף הזה לא נכון, לא הראו לנו פה שום מחקר שחשיפה כן מורידה - - -

חגי לוין: תתביישי.

חגי לוין: בטח שיש מחקר.

לאה פדידה: תתבייש אתה.

איתן כבל: החוצה.

איתן כבל: צא החוצה.

איתן כבל: צא החוצה.

לאה פדידה: תתבייש אתה.

איתן כבל: צא החוצה.

איתן כבל: תוציא אותו החוצה.

איתן כבל: צא החוצה.

איתן כבל: תסלח לי, אתה גם לא חוזר לאף דיון יותר.

איתן כבל: אתה תגיד 'תתביישי' לחברת כנסת - - - החוצה, החוצה.

איתן כבל: אתה לא חוזר לאף דיון.

איתן כבל: החוצה, החוצה, חוצפן.

לאה פדידה: אני רוצה לסיים את דבריי.

לאה פדידה: גם חבר הכנסת איל בן ראובן וגם גליק, זה חוק נכון, זו חקיקה נכונה.

לאה פדידה: הסעיף הזה הוא בלתי מאוזן, הוא לא נכון בחוק הזה, הסעיף הזה.

לאה פדידה: הוא לא נותן את האיזון הנכון.

לאה פדידה: כמו שהחריגו עיתונים, כמו שהחריגו את זה.

לאה פדידה: נראה לכם הגיוני?

לאה פדידה: אם הוא מוכר שוקולד – לא.

לאה פדידה: אבל אלכוהול וסיגריות כן.

איתן כבל: תודה, לאה.

איתן כבל: העניין ברור.

לאה פדידה: לכן הסעיף הזה - - -

איתן כבל: לא, די.

איתן כבל: חברים.

איתן כבל: דוד, אתה רוצה להתייחס?

דוד קינן: איזה סעיף?

דוד קינן: 6?

איתן כבל: מה שהקראנו עכשיו לגבי הפיצוציות וחנויות נוחות וכל השאר.

תמר זנדברג: איתן, אפשר להגיד מילה?

איתן כבל: כן.

תמר זנדברג: סליחה, דוד.

תמר זנדברג: אני חייבת הקדמה.

תמר זנדברג: הלוואי שכל אחד מחברי הכנסת מהקואליציה שיושבים פה היה מנהל את הוועדות שלו בכזו סבלנות, ענייניות וכבוד לכל הדעות ולכל חברי הכנסת כמוך.

איתן כבל: תודה.

דוד קינן: כל הכבוד.

דוד קינן: אני מסכים איתך.

דוד קינן: מה הבעיה?

תמר זנדברג: אין בעיה.

תמר זנדברג: אמרתי, הלוואי שאלה שיושבים כאן ודורשים את זכותם, ונושא חדש, והתייעצות, ובצדק, היו נוהגים אותו דבר עם האופוזיציה בוועדות שלהם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

דוד קינן: קודם כל, עם כל הכבוד לך, עכשיו אני נעלבתי כי כשאני הייתי יושב-ראש ועדת הכנסת עשיתי אותו דבר.

דוד קינן: נתתי לכל - - -

תמר זנדברג: לא כולל אותך.

איתן כבל: דוד, יקירי, בבקשה, די.

דוד קינן: אז זה קודם כל.

איתן כבל: דוד ביטן, בבקשה.

דוד קינן: כמה דקות יש לי?

איתן כבל: דקה.

דוד קינן: מה זה דקה?

איתן כבל: אח שלי, זה יותר ממה שאתה נותן לי בוועדה שלך.

דוד קינן: אני?

דוד קינן: נתתי לך יותר.

דוד קינן: מה זה דקה?

איתן כבל: דוד, בבקשה.

דוד קינן: אני שוב פעם חוזר על מה שאמרתי.

דוד קינן: שלא יפחידו אותנו עם העניין שאומרים כל הזמן – נכון, אנשים נפגעים מעישון וזה גם עולה למדינה הרבה מאוד כסף, מצד אחד, לטפל באנשים האלה, אני מודע לזה, אבל גם מצד שני, הממשלה גם גובה הרבה מסים על העניין הזה, אני לא יודע כמה מיליארדים.

דוד קינן: אבל מספיק עם הצביעות הזאת.

דוד קינן: ברגע שאנחנו נותנים אפשרות לפרסום משיקולים אינטרסנטיים כמו הנושא של העיתונות, אז אי אפשר לבוא עכשיו בטענות לאלה שאומרים לגבי ההצגה בקיוסקים וכולי.

דוד קינן: לאור זה שאנחנו מאזנים בין אינטרסים, האינטרס הזה הוא לגיטימי בדיוק באותה מידה שאנחנו עושים את זה במקומות אחרים ללא שום בעיה.

דוד קינן: ולכן אני לא מוכן לקבל את הביקורת אם תהיה ביקורת.

דוד קינן: אני מראש אומר לכם את זה.

איתי עצמון: נכון.

איתי עצמון: זאת משמעות הסעיף.

דוד קינן: לא.

דוד קינן: גם אי אפשר להציג בחנות.

נאוה בוקר: אז על זה ביקשתי נושא חדש.

קריאות: - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה הליבה של החוק.

יהודה גליק: זה הלב של החוק.

יהודה גליק: זה החוק.

דוד קינן: איפה כתוב ובלבד?

איתן כבל: נכון.

דוד קינן: נו?

יעל גרמן: אז זאת התשובה לשאלה שלך.

יעל גרמן: אם זה לא גלוי, אז - - -

דוד קינן: אבל מה זה לא גלוי?

דוד קינן: הרי יהיה כתוב סיגריות, נכון?

יעל גרמן: לא.

יהודה גליק: לא.

קריאות: לא.

קריאות: לא.

דוד קינן: מה לא כתוב?

יהודה גליק: לא יהיה כתוב.

יהודה גליק: לא יהיה כתוב.

דוד קינן: גם בשיטה שלכם אומרים שיהיה בנפרד.

איתן כבל: כמו שבאתי לבודפשט, נכנסתי לחנות, שאלתי, יש סיגריות בחנות?

איתן כבל: אמר לי, אין בעיה, תמתין.

איתן כבל: פתח לי ארון, יש מקומות שפתחו לי ארון, יש מקום שפתח למטה, נתן לי.

איתן כבל: הוא לא התכופף, לא היה לו לומבגו מזה, הוא לא התאמץ יתר על המידה, לא התנשף אחרי שמסר לי את קופסת הסיגריות.

איתן כבל: פשוט מאוד.

איתן כבל: זה היה עניין הכי פושטי.

איתן כבל: חברות וחברים, איסור הצגה זה לא יהיה סודי.

איתן כבל: ברור הוא שזה יתפרסם בצורה מאוד משמעותית.

איתן כבל: לא יהיה אחד, ואתם יודעים, אתם גם מעשנים, הי, חבר'ה, אנשים עישנו בדלים, שהוא לא ייכנס לחנות ויגיד, אני רוצה סיגריה?

איתן כבל: נו, בחייכם.

דוד קינן: אני רוצה להבין.

איתן כבל: טוב, דוד.

דוד קינן: רגע, חכה.

דוד קינן: אתה נואם.

דוד קינן: אז מה, אסור לי לענות לך אם אתה נואם?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דוד, אני עובר להצבעה.

דוד קינן: רגע, חכה רגע.

יעל גרמן: לא, לא.

יעל גרמן: אני לא יכולה להצביע על סעיף קטן (2), אני רוצה להצביע בעד.

יעל גרמן: כי מה שדוד אומר, אני מבינה בהחלט שבחנות לא יהיה פרסום, וצריך יהיה לדעת, להיכנס וזה.

יעל גרמן: אבל באינטרנט זה לא יכול להיות.

יעל גרמן: אז ברגע שאתה אומר: מוצרי עישון הנמכרים באינטרנט, ברגע שאתה אומר את זה, ברגע שיש פרסום - - -

לאה פדידה: הסעיף הזה כולו בעייתי.

איתן כבל: לא.

יעל גרמן: מה לא?

יעל גרמן: איך אתה יודע?

איתן כבל: זה הצגה למכירה.

יעל גרמן: מה זה הצגה למכירה?

יהודה גליק: זה באתר של החברה.

יהודה גליק: יעל, זה באתר של החברה.

איתן כבל: המוצר זה פרטים בסיסיים.

איתן כבל: זה לא מודעה.

יעל גרמן: איפה זה כתוב?

איתן כבל: כתוב.

איתן כבל: כתוב.

קריאות: - - -

קריאה: זה לא מודעה קנויה.

קריאה: זה סעיף הצגה.

איתן כבל: יעל, די כבר.

איתן כבל: זה פלס מים עכשיו את עושה לי.

יעל גרמן: לא.

איתן כבל: את עושה לי פלס מים.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: אז תצביע לחוד על סעיף (2) - -

איתן כבל: נשמה, באמת.

דוד קינן: רגע, זה ייקח לי את הזמן.

יעל גרמן: - - כי אני לא מבינה איך אפשר לא לפרסם באינטרנט.

תמר זנדברג: יעל, זה לא פרסום.

תמר זנדברג: זה מכירה.

יעל גרמן: אז מה זה מוצרי עישון?

קריאות: - - -

איתן כבל: חברות וחברים, אני עובר להצבעה.

דוד קינן: מה, אתה לא נותן לי לסיים?

איתן כבל: דוד, זה יותר טוב ממה שעשית לי בחוק תאגיד השידור.

דוד קינן: איזה?

דוד קינן: מה עשיתי לך בתאגיד השידור?

איתן כבל: אני רחב לב.

דוד קינן: תאגיד השידור היה 30 שעות.

איתן כבל: סליחה.

דיקלה טקו: חברת הכנסת יעל גרמן מצביעה במקום חברת הכנסת עליזה לביא, - -

יעל גרמן: אני מבקשת רק להצביע לחוד על סעיף קטן (2) - - -

איתן כבל: נצביע לחוד.

דיקלה טקו: - - חבר הכנסת דוד אמסלם מצביע במקום חברת הכנסת נורית קורן, חבר הכנסת יהודה גליק מצביע במקום חבר הכנסת חמד עמאר על מכסת הליכוד.

איתן כבל: תודה.

דוד אמסלם: אני חושב, כפי שאמרתי קודם, שכל החוק הזה בבסיס, בתפיסת העולם שלו, הוא לא נכון.

דוד אמסלם: הוא צבוע לא נכון, גם כתפיסה וגם ברמת הפרטים.

דוד אמסלם: אבל - - -

דוד קינן: אתה בעצמך אמרת, כשאתה בא לקנות בקיוסק אתה כבר יודע מה אתה רוצה.

דוד קינן: אז איפה ההפחתה בעישון?

דוד קינן: איפה ההפחתה בעישון?

דוד אמסלם: הבהרתי קודם למה.

קריאות: - - -

איתן כבל: תודה.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד עוד משפט.

דוד אמסלם: היות והחוק הוא חוק ממשלתי - - -

קריאות: - - -

איתן כבל: יעל, לא עכשיו.

איתן כבל: נסדר את כל זה אחר כך.

איתן כבל: יעל, מספיק.

איתן כבל: באמת, עוד לא ראיתי, וואו, אלוהים ישמור, העינית זזה בפלס.

עיסאווי פריג': תראה, יש דברים שצריך להסביר אותם.

איתן כבל: די.

עיסאווי פריג': יש דברים שצריך - - -

יהודה גליק: דודי, אתה צעקת על יואל חסון הצבוע שהוא מפר הכללים.

יהודה גליק: זה הפרת כללים.

איתן כבל: יהודה, יהודה, יהודה.

יהודה גליק: - - - מספיק.

יהודה גליק: די.

דוד קינן: אתה מדבר?

דוד קינן: אתה יודע כמה פעמים אתה איחרת?

דוד קינן: כמה פעמים אתה לא הצבעת?

דוד קינן: אתה מעז לדבר בכלל?

קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - - די, ביטן.

איתן כבל: ששש, די.

דוד קינן: פתאום אתה דואג לכללים.

דוד אמסלם: היות ואתה יודע שמבחינתי, חוק שעבר ועדת שרים, אז הקואליציה תומכת בו גם אם הקואליציה לא מסכימה.

דוד אמסלם: לכן זו העמדה שלי בעניין הזה.

איתן כבל: תודה.

דוד קינן: פתאום הוא מדבר על הפרת כללים, נו.

דוד קינן: כמה פעמים רצתי אחריך?

דוד קינן: - - -

איתן כבל: דוד, - - -

דיקלה טקו: חברת הכנסת תמר זנדברג מצביעה במקום חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני היועץ.

איתי עצמון: אני רוצה להגיד על מה ההצבעה עכשיו.

איתי עצמון: ההצבעה היא על איסור ההצגה של מוצרי עישון למכירה, ועל החריג שנוגע לחנויות פיזיות, לא באינטרנט, דהיינו סעיף (ב)(1) שמדבר על הצגת מוצרי עישון בחנות שאינה חנות מקוונת.

דוד קינן: ומה עם האינטרנט באמת?

דוד קינן: אני תומך - - -

לאה פדידה: אפשר להוסיף גם מותר שוקולד על כל הסיגריות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד ההצעה?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בבקשה, נא לספור.

דיקלה טקו: 11 בעד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: נמנעים – 1

איתן כבל: נמנעת אחת, לאה פדידה.

איתן כבל: ההצעה אושרה ברוב ברור וחד משמעי.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: מאוד מעריך.

יעל גרמן: בלי (2), בלי האינטרנט.

איתן כבל: עכשיו (2).

שולי מועלם-רפאלי: אני יכולה ללכת?

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: את בעוצר.

איתי עצמון: פסקה (2) עניינה בהצגת מוצרי עישון למכירה באינטרנט.

איתי עצמון: הפרטים שניתן יהיה להציג הם פרטים בסיסיים בלבד כדי לתת גילוי נאות לצרכן שרוכש את המוצרים - - -

יהודה גליק: תבהיר שזה - - -

איתי עצמון: רגע, רגע, שנייה.

איתן כבל: ששש, תן לו.

איתי עצמון: הפרטים הם פרטים בסיסיים בלבד כדי להגן על הצרכן שקונה את המוצרים האלה, שיידע מה הוא קונה.

איתי עצמון: מדובר על שם המוצר, ארץ ייצור, מחירו, רכיבי המוצר, חלקי המוצר וכמותם, ולגבי סיגריה אלקטרונית, ריכוז הניקוטין במוצר.

דוד קינן: למה באינטרנט כן?

איתי עצמון: אלה הפרטים היחידים שניתן יהיה להציג כאשר מציגים למכירה מוצרים כאלה באינטרנט.

דוד קינן: אבל מציגים בכל זאת - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

דוד קינן: רגע, רגע.

דוד קינן: יש לי שאלה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

דוד קינן: למה?

דוד קינן: יש לי שאלה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: דוד, די, מספיק.

איתן כבל: תאמין לי.

דוד קינן: אבל יש לי שאלה.

דוד קינן: מה זאת אומרת?

דוד קינן: אני לא מבין.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

דוד קינן: מה, אין דיונים על הסעיפים?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: סעיף 4א(ב)(2) אושר.

דוד קינן: רגע, היועץ המשפטי, תגיד לי - -

איתן כבל: שניים נגד.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: שלושה.

דוד קינן: - - חייב להיות דיון על סעיפים.

איתי עצמון: היה דיון - - -

דוד קינן: מתי היה דיון?

דוד קינן: מה זה, סעיף כללי?

דוד קינן: עכשיו כשמקריאים צריכים דיון.

דב חנין: אני מבקש שיירשם כהסתייגות - - -

איתן כבל: אבל חברים, באמת.

דוד קינן: לא.

דוד קינן: מעצבן אותי.

דוד קינן: עזוב אותך.

איתן כבל: אני מבקש מאלה שעוזרים לי, דב, אתם לא עוזרים לי.

דוד קינן: למה באינטרנט מותר להציג ובמקום אחר אסור?

איתן כבל: זה לא מותר - - -

דוד קינן: מה זה, לא?

דוד קינן: מה זה, לא?

איתן כבל: דוד.

איתן כבל: די, מספיק.

איתן כבל: דוד, בבקשה, עכשיו כחבר אני מדבר איתך – אתה מפריע לי לנהל את הדיון.

דוד קינן: למה?

דוד קינן: אני רוצה לשאול שאלה, לא נותנים לי.

איתן כבל: אז לא ככה.

איתן כבל: תבקש - - -

דוד קינן: הצבעתי.

דוד קינן: לא נתת לי.

איתן כבל: דוד, מעולם לא עשיתי את מה שאתה עושה לי עכשיו.

איתן כבל: עכשיו אני אומר לך את זה בחברות.

איתן כבל: והיו לנו מאבקים לא פחות - - -

דוד קינן: בסדר, בסדר.

איתן כבל: אני רוצה להעיר.

איתן כבל: חברות וחברים, תקשיבו טוב טוב.

איתן כבל: אני עושה על זה רביזיה.

איתן כבל: אם יסתבר שצריך לעשות פיין טיונינג לעניין הזה, נעשה אותו.

איתן כבל: רק דבר אחד, אל תהיו – כאילו כל אחד מנסה להיות פה יותר מהאחר.

איתן כבל: אנחנו מנסים לקדם כאן עניין עקב בצד אגודל.

איתן כבל: אתם רואים את הדברים האלה.

איתן כבל: אני לא רוצה שאף אחד מאתנו יהיה יותר צדיק מהאחר.

איתן כבל: זה לא הוגן, זה לא מכובד.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: כשאתה קונה באינטרנט – זה ההיגיון שלי, תגידו, אני מצדי ששום דבר לא יפורסם.

איתן כבל: תגידו, השתגעתם?

איתן כבל: ההבדל הוא שכשאתה קונה חפיסה כתוב עליה המחיר, כתוב עליה זה, את כל הפרטים האלה.

איתן כבל: כשאתה קונה באתר לא מקוון, מבחינה צרכנית, זה לא קשור לזה, זה כל העניין, אתה לא מקבל את הקופסה פיזית.

דב חנין: איתן, מתוך אהבה לך ומתוך רצון להעביר את הצעת החוק, אני לא אסביר עכשיו למה אני הצבעתי נגד הסעיף הזה.

דב חנין: אני אסביר את זה במליאה.

דב חנין: גמרנו.

דב חנין: אני רוצה להעביר את החוק.

שולי מועלם-רפאלי: תבקש הסתייגות דיבור.

איתן כבל: דב, דב, אני הגשתי רביזיה - - -

קריאות: - - -

דב חנין: בוא נתקדם.

דב חנין: נתקדם.

איתן כבל: חברים, סליחה, הגשתי רביזיה על ההצעה.

איתן כבל: אם יסתבר שצריך לעשות תיקון, אני האחרון – רק עשו לי טובה, אל תראו שאתם יותר ממני.

דב חנין: אנחנו לא מראים.

איתן כבל: איך אומרים, כל אחד פה נהיה צדיק יותר מצדיק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו ממשיכים.

איתי עצמון: רגע, זה לא אושר?

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: אושר.

קריאות: אושר.

קריאות: אושר.

לאה פדידה: רגע, אבל הגשת רביזיה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אושר ויש רביזיה.

איתן כבל: אני ביקשתי רביזיה.

איתן כבל: אני מניח שלעורכת הדין הלנה יש בקשה להבהרה.

איתן כבל: אז בבקשה.

איתן כבל: או שנקבל או שלא נקבל.

איתן כבל: קצר, לא ארוך.

הלנה ביילין: שמי הלנה ביילין, עורכת דין של הדיוטי פרי.

הלנה ביילין: לפי התיקון של סעיף 4 צריך לחזור לסעיף 3(2), שם יש את ההגדרה של החנות הייעודית ולהכניס גם חלק מחנות שמוסתר.

איתן כבל: משרד הבריאות מתנגד לזה.

איתן כבל: אני לא מעלה את זה.

איתן כבל: אני ממשיך.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: אנחנו עוברים לבקשה של חבר הכנסת עיסאווי פריג' ושלי ושל חברים נוספים.

איתן כבל: אתם זוכרים שדיברנו על העניין של עמוד מול עמוד בעיתונות המודפסת, והיתה כאן הערה של עמוס איך לעשות את זה בדיוק, ושלחתי את הצוותים ללכת ולהביא לנו משהו יותר שלם בעניין הזה.

איתן כבל: אז בבקשה.

יהודה גליק: אני רק רוצה לבקש שתכניס את ד"ר חגי.

איתן כבל: אני לא מכניס את ד"ר חגי.

איתן כבל: יש, איך אומרים - - -

שולי מועלם-רפאלי: יש גבול לכל תעלול.

איתן כבל: יש גבול - - -

יהודה גליק: אבל יש גם - - -

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני לא אתן שמישהו - - -

יהודה גליק: לא יכול להיות שחברת כנסת אומרת שאין מחקר, כשכל המחקרים עוסקים - - -

איתן כבל: יחד עם זאת, אני לא אאפשר שמישהו יאמר על מי מחברי הכנסת – גם ככה עושים מאתנו חוכא ואטלולא.

יהודה גליק: בסדר.

יהודה גליק: אוקיי.

יהודה גליק: הבנתי, גמרנו.

איתן כבל: אין פה סיפור בזה.

איתן כבל: לא מוכן.

דוד אמסלם: איתן, אנחנו באמצע ההצבעות?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: עכשיו אנחנו מתקדמים לנושא הבא.

איתי עצמון: בהמשך להחרגת העיתונות המודפסת - - - הפרסומת – ערכתי התייעצות עם משרד הבריאות ומשרד המשפטים, וברוח הדברים שעלו כאן גיבשנו הצעה להגבלות נוספות לעניין הפרסומות בעיתונות המודפסת.

איתי עצמון: אני אקרא, זה מופיע בעמוד 5 בנוסח שמופיע בפני הוועדה.

איתי עצמון: אנחנו מדברים על סעיף 4 להצעת החוק, החלפת סעיף 3 לחוק העיקרי.

איתי עצמון: יהיו שתי אפשרויות להצגת מודעת הנגד בעיתונות המודפסת.

איתי עצמון: ניתן יהיה להציג את המודעה הזו בצמוד לפרסומת למוצר העישון, או שלא בצמוד לפרסומת ובלבד שמתקיימים תנאים מסוימים, שאני אקרא אותם.

איתי עצמון: הוא רשאי כמובן לפרסם גם מודעה או מודעות, ניתן כמובן גם מספר נוסחים, וככה ניסינו לשמור על איזושהי גמישות למשרד הבריאות לפרסם מעת לעת מודעות שהעיתונים יוכלו לפרסם בעיתון.

יעל גרמן: זה יהיה על חשבון משרד הבריאות, הפרסום הזה?

איתי עצמון: אנחנו לא נכנסנו לשאלה הזאת.

איתי עצמון: אבל צריך להיכנס.

איתי עצמון: אז מי משלם על זה?

יהודה גליק: זה על חשבון הפרסומת של העיתונים.

יעל גרמן: לא הבנתי.

איתן כבל: שאלה לגיטימית, יקירה.

יהודה גליק: מדובר - - -

איתן כבל: חברים, עזוב אותי מה מדובר או לא מדובר.

איתן כבל: שאלה הגיונית היא שואלת, שצריכה להתקבל עליה תשובה.

איתן כבל: פשוט מאוד.

איתן כבל: סיימת?

איתי עצמון: לא.

איתי עצמון: יש עוד רכיב להצעה.

איתן כבל: בבקשה, כי יש עוד משהו שחסר לי פה.

איתי עצמון: כן, כן.

איתי עצמון: מיד אני אגיע.

איתי עצמון: בעמוד 8 להצעת החוק יש תיקון לסעיף שקיים היום בחוק.

איתי עצמון: סעיף 6 לחוק הקיים קובע שאסור לפרסם במהדורה אחת של עיתון אחד יותר מפרסומת אחת לאותו שם מסחרי של מוצר טבק.

איתי עצמון: זה המצב המשפטי היום.

איתי עצמון: בעקבות ההערות שנשמעו כאן בוועדה אנחנו תיקנו את הסעיף ואנחנו מציעים כך שבסעיף 6 לחוק העיקרי, במקום הסיפה החל במילים "או במהדורה" יבוא – אסור יהיה לעשות יותר מפרסומת אחת לאותו שם מסחרי, פרסומת בעיתונות המודפסת; וכמו כן, תהיה הגבלה על מספר הפרסומות שמותר יהיה לפרסם בעיתון.

איתי עצמון: אנחנו השארנו את ההגבלה הזאת עם בלאנק, עם מקום חסר, כדי שחברי הוועדה יחליט.

איתי עצמון: זו לא החלטה משפטית, זו החלטה של מדיניות, כמה מודעות במהדורה יוכל עיתון לפרסם בכלל למוצרי עישון.

איתי עצמון: זאת ההצעה, אלה המרכיבים של ההצעה שנועדה לתת מענה להערות שעלו כאן.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי יש שתי נקודות שצריך לקבל עליהן תשובה.

איתן כבל: האחת, מי משלם על המודעה המקבילה.

איתן כבל: אני שואל, כדי שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: מי ממשרד הבריאות?

מיכל גולדברג: אני מיכל גולדברג, ממשרד הבריאות.

מיכל גולדברג: החובה של העיתון לפרסם את המודעה הנגדית היא חובה לפי חוק.

מיכל גולדברג: העיתון יכול להחליט ביחסים בינו ובין המפרסם איך לחלק את העלות.

מיכל גולדברג: אבל חד משמעית, העלות כמובן שלא נופלת על משרד הבריאות.

מיכל גולדברג: זו לא פרסומת של משרד הבריאות.

מיכל גולדברג: זו מודעה נגדית שהעיתון חייב לשים על פי חוק.

איתן כבל: זה כדי שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: נקודה שנייה, שעלתה גם על ידי עיסאווי ואחרים - - -

יהודה גליק: יש הבדל בין שבועון לבין עיתון של 280 עמודים.

יהודה גליק: לכן לא הייתי אומר כמה בעיתון, אלא נגיד אחת לעשרה עמודים או משהו כזה.

יהודה גליק: אם אתה מחליט כמה בעיתון – יש הבדל בין עיתון של 30 עמוד לעיתון של 200 עמוד.

יהודה גליק: אחת לעשרה עמודים, זאת ההצעה שלי.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, לא.

תמר זנדברג: בעיתונות מספר העמודים שיוצאים באותו יום הוא פונקציה של המודעות המשולמות.

איתן כבל: נכון.

תמר זנדברג: אז זה כותב את עצמו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההתליה לא במקום.

תמר זנדברג: זו לא התליה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההתליה שלו.

איתן כבל: יש לי הצעה.

איתן כבל: בכל הכבוד, אני מודה לכם שהשארתם לנו את ההחלטה הפוליטית, אבל היא לא יכולה להיות החלטה בלי ביסוס מקצועי.

איתן כבל: זאת אומרת, היא לא סתם מונחת ועכשיו אני אומר.

איתן כבל: בסוף בסוף אמור להיות לזה גם היגיון מקצועי.

איתן כבל: ההצעה שלי היא כזו – אני אעלה להצבעה את הנוסח כפי שהוא, הבלאנק יישאר, וממילא ברור לי שצריך עוד דיון אחרון בשביל הרביזיות וכל הדברים האחרים.

איתן כבל: צריך להיות מודל.

איתן כבל: זה לא שלנו הח"כים עכשיו יש – יש פרסום, הגדרנו שהוא לא חייב להיות באותו עמוד בצמוד.

איתן כבל: אתם צריכים לייצר לנו את היחס.

איתן כבל: אתם לא עניתם לנו על השאלה הכי חשובה פה, איך העיתונות הכתובה לא הופכת להיות משפך, לא צינור.

יהודה גליק: אם מודעה אחת לעשרה עמודים, אז - - -

איתן כבל: אבל לא - - -

יהודה גליק: אתה יודע למה לא פורסם מודל?

יהודה גליק: כי אין שום מקום בעולם שהחריגו את העיתונות הכתובה.

יהודה גליק: אנחנו חידשנו את - - -

איתן כבל: נכון.

יהודה גליק: אין עוד תקדים בעולם.

יהודה גליק: ואתה אומר, תביאו מודל - - -

איתן כבל: סליחה, מה העניין?

יהודה גליק: זה מצוין.

יהודה גליק: אבל למה משרד הבריאות?

יהודה גליק: - - -

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אמרתי, הוא ידע לשים – אני מציע שאנחנו, חברי הכנסת, אני אזמן, אם יש למישהו רעיון, אנחנו נביא הצעה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל צריך לשמוע את אנשי המקצוע בצד של העיתונות.

שולי מועלם-רפאלי: לא אנחנו יודעים להגיד את היחסיות של הדברים.

עיסאווי פריג': איתן, יש היגיון בכל החלטה.

עיסאווי פריג': אנחנו לא יכולים לייצר לעצמנו היגיון אחר.

איתן כבל: נכון.

עיסאווי פריג': הרי יש תקציב פרסום שהיה לפני הצעת החוק, והיה מחולק על כל מיני מקומות, עיתונות, אינטרנט, כל מיני מקומות, וכל אחד מקבל את חלקו.

עיסאווי פריג': במצב שאנחנו מציעים אנחנו כופים, בלי שנגיד, זה תהליך טבעי, כל תקציב הפרסום של כל מוצרי הטבק ילך לכיוון הזה, נרצה או לא נרצה.

עיסאווי פריג': זה ההחלטה שאנחנו מקבלים.

עיסאווי פריג': זה החלטה לא פיירית, החלטה לא הגונה, החלטה לא ישרה והחלטה נגועה.

עיסאווי פריג': אני חושב שאנחנו טועים.

עיסאווי פריג': כשקראתי את הסעיף הזה במקור בהצעת החוק שעברה בוועדת השרים, סעיף 5, היו כמה מקומות שאפשר לפרסם, ביניהם פרסומת שנמסרה - - - שמלאו לו 18 שנים, התקשורת - - -, ושהורדנו אותה והורדנו אחרים, והשארנו את העיתונים.

עיסאווי פריג': עצם הבחירה שעשינו, אנחנו לא עושים את התפקיד שלנו נאמנה.

עיסאווי פריג': יש כאן טעות.

עיסאווי פריג': וכאן אני אומר, יש להגביל – אני לא שלם, אני לא אצביע על זה - - -

איתן כבל: עיסאווי, יקירי, כל מה שאתה אומר אני מבין, אני לא מקבל, אני חושב שאנחנו עושים את עבודתנו הכי נאמנה שיש.

עיסאווי פריג': כשאתה מחליט את ההחלטה הזו?

עיסאווי פריג': כשאתה מחריג את זה ומשאיר זה, זה נאמנה?

עיסאווי פריג': אני לא שלם עם זה.

איתן כבל: עיסאווי, נשמה טובה, אני רוצה להזכיר לך שמי שהביא את הצעת החוק הזו על הראש של הממשלה, בניגוד לכל - - -, זה יהודה ואני.

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: החיים בנויים, וזה לא פעם ראשונה – אם תראה לי הצעת חוק שאת היוצא איתה, גם כולל הצעות חוק שאתה הגשת.

איתן כבל: אנחנו כבר התקדמנו, כבר דנו בעניין הזה, ואמרנו לפי בקשתך גם, אמרנו, אוקיי, זה המצב, אנחנו מבינים אותו, איך אנחנו מייצרים מצב שלא כל הזרימה היא פנימה.

איתן כבל: הביאו הצעה, כל מה שנשאר לנו זה להשאיר את השורה - - -

עיסאווי פריג': אז למה החרגת מסעיף 5 את הדברים האחרים והשארת את העיתונות?

עיסאווי פריג': זה לא משכנע.

איתן כבל: עיסאווי, זה היה דיון, אחד הדיונים הכי הכי.

עיסאווי פריג': הילד יראה את המודעה בעיתון.

איתן כבל: אבל עיסאווי, אתה מחזיר אותי - - -

קריאה: דנו בזה.

יהודה גליק: הסברנו את זה.

עיסאווי פריג': דנו ואני אדון כי אנחנו עושים פעולה לא נכונה, עושים פעולה לא נכונה.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: צודק, צודק, צודק.

אודי קלינר: אני אודי קלינר, ממשרד הבריאות.

אודי קלינר: אפשר ללמוד מהמודל של האלכוהול, שהגבילו שם לשלושה פרסומים.

אודי קלינר: וזה נראה מספר שאפשר לעמוד מאחוריו.

יהודה גליק: לא משנה מה גודלו של העיתון?

אודי קלינר: בלי קשר, כן.

עיסאווי פריג': אז מה המגבלה שאנחנו מתכוונים לעשות אותה?

איתן כבל: אני חושב שראוי לקחת את המודל של האלכוהול ולהתאים אותו לכאן.

יעל גרמן: מה המודל?

איתן כבל: שלושה פרסומים.

עיסאווי פריג': למה לא לקחת את הנתונים שהיו לפני החוק, כמה היה - - -

איתן כבל: אבל עיסאווי, כבר עברנו את זה.

עיסאווי פריג': אני מגיש הסתייגות על זה, אדוני.

איתן כבל: עיסאווי, אין בעיה.

איתן כבל: תגיש הסתייגות כמה שאתה רוצה.

עיסאווי פריג': איתי, אני מגיש הסתייגות שיש - - -

איתי עצמון: קודם כל זו הצעה, צריכה להיות הצבעה עליה, ואם היא לא עוברת אני אצרף אותה כהסתייגות.

יעל גרמן: אבל אני עדיין לא הבנתי מה המודל של האלכוהול - - -

יהודה גליק: שלוש מודעות בעיתון.

יעל גרמן: לאיזה גודל?

יהודה גליק: לא משנה.

יעל גרמן: כל העמוד?

יעל גרמן: דאבל-ספרד?

איתן כבל: לא, זה מוגדר.

איתן כבל: יש כבר הגדרה של הגדלים.

יעל גרמן: איך?

אודי קלינר: יש הגדרות, על גודל אזהרות, על הכול.

אודי קלינר: זה כבר קיים בחוק.

איתן כבל: זה קיים בחוק.

יעל גרמן: יש גודל של המודעה?

איתי עצמון: אין הגבלה של גודל המודעה.

קריאה: יש גודל האזהרה.

יעל גרמן: אבל הפרסום, חברים, האם אפשר דאבל-ספרד?

יעל גרמן: לא, באמת, חבר'ה, אני יושבת פה, תחליטו.

יעל גרמן: אתם רוצים לאטום את האוזניים ולעצום את העיניים?

יעל גרמן: זה בסדר גמור.

יעל גרמן: אבל שלי פקוחות.

איתן כבל: יעל, אני אגיד לך איך אני משתדל לעבוד, במקום כל הזמן להגיד לי, לא ולא ולא.

איתן כבל: אם הייתי יודע, היית אומרת לי מהתחלה, בוא נייצר מגבלות גודל, קל לי יותר.

יעל גרמן: אני מתנגדת לזה בכלל, אז אני לא יכולה להציע.

יעל גרמן: אבל אחרי שכבר החלטתם, אז לפחות תגבילו את הגודל.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אז תלכו לכיוון הזה.

יעל גרמן: אז לך.

יעל גרמן: זה מה שאני אומרת לך.

יעל גרמן: לך על זה.

עיסאווי פריג': למה לא ללכת מה שהיה קודם?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': למה לא להגביל מה שהיה קודם?

יהודה גליק: מה היה קודם?

יהודה גליק: לא היו הגבלות.

עיסאווי פריג': מה שפורסם קודם בשנה בממוצע, זה יהיה הבסיס.

יהודה גליק: אדרבה, בבקשה.

יעל גרמן: אם אתה לא מגביל את הגודל של הפרסום, יהיה לך שלוש פעמים דאבל-ספרד.

יעל גרמן: תפתח את העיתון – בום.

עיסאווי פריג': למה לתת את זה בחופשיות?

איתן כבל: להיפך.

איתן כבל: אתה פה לא נותן חופשיות.

עיסאווי פריג': אתה נותן.

איתן כבל: אתה מגביל.

איתן כבל: אלוהים, עיסאווי.

עיסאווי פריג': תן ממוצע שנה אחורה, וזה יהיה תחום ההגבלה.

עיסאווי פריג': מה הבעיה?

שולי מועלם-רפאלי: מה פתאום?

שולי מועלם-רפאלי: ! מה פתאום שנה אחורה?

שולי מועלם-רפאלי: !

עיסאווי פריג': למה לא?

שולי מועלם-רפאלי: כי הם לא היו מוגבלים בשנה אחורה.

שולי מועלם-רפאלי: אז מי מבטיח לך מה יהיה.

עיסאווי פריג': אבל בתנאים החדשים הם הולכים לעבור את זה.

תמר זנדברג: הוא צודק.

תמר זנדברג: הוא פוחד שזה - - -

עיסאווי פריג': יהיה משפך כי אין איפה לפרסם, הכול ילך לשם.

דב חנין: הפתרון הוא בהגבלה כמותית.

איתן כבל: לי יש הצעה יותר טובה.

איתן כבל: כל אחד בא עם השבשבת שלו.

איתן כבל: אני לא עוסק עם שבשבות.

איתן כבל: אני אומר את הדבר הבא, אני משאיר את זה כמו שאמרתי בהתחלה.

איתן כבל: חשבתי שתיתנו לי משהו שאני אצעק כמו ארכימדס: מצאתי! מצאתי! העניין הוא פשוט.

איתן כבל: מכיוון שאני מתייחס לזה ברצינות רבה ובזהירות רבה, אני אומר, אנחנו נסיים את הדיון, אנחנו נשב בינינו, חברי הכנסת, נבקש לשבוע הבא את ההצעה שעיסאווי אומר אותה ומה המשמעות שלה, מה המשמעות של שלוש מודעות, ואז אנחנו נקבל את ההחלטה.

איתן כבל: אני לא רוצה סתם עכשיו - - -

איתי עצמון: - - -

איתן כבל: מצביעים על הסעיף, להוציא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מצביעים ומשאירים את המקום ריק.

איתי עצמון: למעט לעניין הגבלת מספר הפרסומות?

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר משפט?

איתן כבל: כן, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, אני רואה את הדיון כאילו שאנחנו מתחילים בו מחדש - - -

איתן כבל: נכון, אתה צודק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הגיע אלינו אחרי הסכמת ועדת שרים לענייני חקיקה בהחרגה של העיתונות הכתובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כך זה הגיע אלינו.

עיסאווי פריג': לא נכון.

איתן כבל: כן נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך, נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרת ועדת שרים לא היתה מאשרת - - -

עיסאווי פריג': יש דברים אחרים - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: עיסאווי, אחרת ועדת שרים לא היתה מאשרת וכל החוק הזה היה נדחה מהטרומית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולכן אני חושב שאנחנו נמצאים היום במצב של מה התנאים, ואנחנו צריכים לחשוב על התנאים - - -

איתן כבל: נכון, על זה להתעכב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק, כדי להתקדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרת, אנחנו נעבוד קשה ונגיע למצב שהחוק לא יעבור.

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים להעביר אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עמוס, משפט.

עמוס האוזנר: מאחר שאני מכיר את הנושא ואני יודע מה קרה בארה"ב, כאשר הסיפור שם היה שנתנו מודעת נגד בטלוויזיה מכוח הנושא של ה-fairness doctrine, של זכות התגובה על פרסומות לסיגריות שהיו בטלוויזיה, נתנו זכות למודעת נגד.

עמוס האוזנר: התוצאה היתה ששיעור העישון בסופו של דבר ירד.

עמוס האוזנר: ומאחר שכך, אני אישית אינני מוטרד מן הסכנה שהעיתונות תוצף במודעות, מכיוון שיצרני הסיגריות לא מעוניינים במודעות הנגד.

עמוס האוזנר: מודעות הנגד הן נשק חזק מאוד.

עמוס האוזנר: על כל מודעה שתופיע בעד הסיגריות, תופיע מודעת נגד.

עמוס האוזנר: ולכן ההצעה שלי גם לתקן את מה שנאמר כאן, שההחלטה אם זה יהיה צמוד או לא, משרד הבריאות יהיה שותף בהחלטה הזו, שיהיה צד להחלטה הזו.

איתן כבל: תודה.

עמוס האוזנר: עוד הערה קטנה אחת.

עמוס האוזנר: לגבי הנושא של הפרסומת לשם מסחרי שהביאו כאן כתיקון, אנחנו צריכים לזכור שהיום שם מסחרי זה מ-1983, ההגדרות האלה.

עמוס האוזנר: היום יש לנו מודעות רעיוניות, כמו למשל, שסיגריה אלקטרונית זה טוב.

עמוס האוזנר: זה לא שם מסחרי בכלל.

עמוס האוזנר: זאת אומרת, צריך לחשוב איך - - -

איתן כבל: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל למטה כן מופיע השם שלהם.

עמוס האוזנר: לא תמיד.

איתן כבל: חבר הכנסת איל בן ראובן, בבקשה.

איל בן ראובן: מאחר שאני אחד ממציעי החוק, למרות שאיתן מדי פעם שוכח את זה כי אני לא יודע לצעוק מספיק חזק כנראה.

איתן כבל: מה שכחתי?

קריאות: שהוא אחד ממציעי החוק.

איתן כבל: אני לא שכחתי, אני רק רוצה לומר לך, כפי שהצעת החוק שלך הגיעה היא היתה בלי כלום.

איתן כבל: אני אישית הלכתי והכנסתי פנימה - - -

יהודה גליק: דחפנו אותה.

יהודה גליק: אנחנו דחפנו אותה.

איתן כבל: אם לא, זה היה אותיות מתות.

איל בן ראובן: א', זה בסדר גמור.

איתן כבל: אני לא שכחתי אותך, חס וחלילה.

איל בן ראובן: א', זה בסדר גמור.

איתן כבל: להיפך, אני עושה את זה ממקום הכי הכי.

איתן כבל: אבל אני מתנצל בכל מקרה, איל.

איל בן ראובן: בכל מקרה, אני רוצה לבקש מחבריי חברי הכנסת לזכור שאנחנו גם על זמן שאול.

איל בן ראובן: אנחנו על זמן שאול בכנסת, ולפעמים האויב של הטוב הוא הטוב מאוד.

איל בן ראובן: לקראת הדיון הבא, כי אנחנו תיכף צריכים לסיים, אני מבקש גם מעיסאווי, תגידו את הדברים הכי עקרוניים כי הדבר הכי גרוע שיכול לקרות לנו הוא שאנחנו ניתקע עם החוק הזה באמצע.

איתן כבל: תודה, איל.

איתן כבל: אני מתכוון לעשות בתוך השבועיים הקרובים מרתון, פשוט מרתון.

איל בן ראובן: מוכרחים לגמור עם זה.

איתן כבל: אני אסיים את החוק.

איתן כבל: נקודה.

איתן כבל: אנחנו, סליחה.

איתן כבל: אני מתכוון בצד שלי כיושב-ראש הוועדה.

איתן כבל: כן, אדוני, משפט קצר.

דוד קינן: אני רק רוצה להתייחס למה שפריג' אמר - - -

איתן כבל: לא, לא, לא, סליחה - - -

דוד קינן: זה חשוב לי, אדוני.

איתן כבל: בבקשה, בבקשה.

דוד קינן: אדוני, זה חשוב לי.

איתן כבל: בבקשה, בבקשה.

איתן כבל: נתתי לך, אני כבר התכוונתי להצביע.

דוד קינן: אני עושה את זה קצר.

איתן כבל: שם ותפקיד.

איתן כבל: לא, אל תתייחס לדברים שחבר כנסת אמר.

איתן כבל: תתייחס לסעיף.

איתן כבל: יש פה משהו שאתה רוצה להתייחס אליו?

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: כן, כן, לא, לא.

דוד קינן: כן.

דוד קינן: אני עורך דין דודי קינן, היועץ המשפטי של פיליפ מוריס.

דוד קינן: בנוסח המקורי של הצעת החוק היה חריג קריטי שמאפשר לתקשר עם אדם בגיר מעל גיל 18 שמעשן, שנתן הסכמה לקבל דבר פרסומת וכל עוד הוא רוצה בכך.

איתן כבל: העלינו את זה.

דוד קינן: אנחנו מדברים פה על הזכות של המעשנים לקבל מידע.

דוד קינן: אמרנו קודם, אנחנו לא רודפים אחרי המעשנים.

דוד קינן: יש פה הבדל בין פרסומת יזומה לבין פרסומת שאותה הצרכן מבקש.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כבר דנו בעניין הזה, אני רוצה להזכיר לך.

דוד קינן: רק בגיר – נכון, אדוני, דיברנו ואמרנו שנדבר על זה שוב ולכן אני חושב שזו ההזדמנות.

דוד קינן: אנחנו מעוניינים לתקשר אך ורק עם מעשנים בגירים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה.

דוד קינן: אין שום היגיון לאפשר לנו לפרסם בעיתון שאליו נחשפים אנשים שלא מעשנים, כאשר אתה מונע מאתנו לפרסם לאנשים שרוצים לקבל מידע.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה, אבל חברים, זה לא הסעיף הזה.

איתן כבל: תעשו לי טובה, די.

דוד קינן: אבל זה בדיוק היכולת לרסן את אותו משפך לתוך - - -

איתן כבל: אני מכבד אותך.

איתן כבל: תכבד אותנו.

דוד קינן: אני מכבד אותך מאוד, אדוני.

דוד קינן: אני רק מבקש להבהיר את הנקודה שלי.

יהודה גליק: הצבעה.

קריאה: הצבעה.

איתי עצמון: אני אגיד על מה הצבעה.

איתי עצמון: ההצבעה היא על ההגבלות הנוספות שהקראתי לעניין פרסומות בעיתונות המודפסת, למעט לעניין הגבלת מספר המודעות המרבי שניתן יהיה לפרסם.

איתן כבל: ואנחנו נסגור את זה בדיון הבא.

שולי מועלם-רפאלי: זה עוד יתוקן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: סעיף 3(ב)(1)(ג) וסעיף 3(ב)(1)(ד) אושרו, למעט הגבלת מספר המודעות המרבי שניתן לפרסם.

איתן כבל: אחד נגד.

איתן כבל: תודה.

עיסאווי פריג': איתן, אני מגיש רביזיה על זה.

איתן כבל: אני כבר מגיש רביזיה על כל החוק.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה.

עיסאווי פריג': אני רק מגיש רביזיה.

לאה פדידה: אז יהיה אפשר לחזור לסעיף 6(א)?

לאה פדידה: - - -

איתן כבל: אפשר תמיד לחזור לכל דבר אם יש למישהו פתאום, איך אומרים, יוצא מהאמבטיה וצועק: מצאתי.

לאה פדידה: יש לי רעיון.

עיסאווי פריג': לא נהגנו ביושרה - - -

איתן כבל: יש לנו חמש דקות.

איתן כבל: עזוב.

יהודה גליק: לא.

יהודה גליק: סעיף 7 הוא לא בעייתי.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: עם הליבה של העניינים סיימנו.

יהודה גליק: את החפיסות הריקות - - -

איתן כבל: החפיסות הריקות, מה איתן?

איתן כבל: איפה זה?

איתי עצמון: החפיסות הריקות זה סעיף 9א1 - - -

נאוה בוקר: זה נושא חדש.

איתן כבל: זה לא נושא חדש.

איתי עצמון: זה סעיף 14 להצעת החוק.

נאוה בוקר: אבל היו פה שינויים, אז הוא אמר שכן אפשר - - -

איתי עצמון: החפיסות האחידות לא היו.

נאוה בוקר: הנה, את רואה?

איתן כבל: השיטה.

איתן כבל: הנושא אותו דבר.

איתן כבל: זה לא נושא חדש.

נאוה בוקר: אז כן או לא?

נאוה בוקר: אמרת לי לפני כן שאני כן יכולה.

איתי עצמון: אמרתי שאת יכולה לנסות, אבל מהותית אני לא בטוח - - -

איתן כבל: את יכולה תמיד, אבל זה לא נושא חדש.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא.

שולי מועלם-רפאלי: זה היה בהצעה המקורית.

איתן כבל: נשמה, תאמיני לי, זה באמת מיותר.

איתן כבל: לך אני אומר.

יהודה גליק: מתימני לתימני.

איתן כבל: תאמיני לי, בחברוּת אני אומר לך את זה.

איתן כבל: דרך אגב, אני איתך, שזה יהיה עם כל הכיתובים והאזהרות תאמיני לי, תאמיני לי שאני איתך.

נאוה בוקר: אז למה?

נאוה בוקר: - - -

איתן כבל: כי אני מסביר לך, כי הממשלה, לא אני.

איתן כבל: אני התפשרתי עם הממשלה שאת חברה בה.

איתן כבל: לא אני.

איתן כבל: ולכן אני אומר את זה לך.

איתן כבל: נקודת המוצא היתה, כולנו פה רצינו את זה.

איתן כבל: זה לא סוד.

איתן כבל: באמת, אני אומר את זה לך.

איתי עצמון: אני עובר לסעיף הבא.

קריאה: - - - זה מאוד חשוב.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: זה או או.

איתן כבל: זה יותר גרוע.

עיסאווי פריג': איתן, מתי דנים בהגדרות?

איתן כבל: תקריא.

איתי עצמון: אני מקריא עוד סעיף.

איתי עצמון: הסעיף הזה נוגע להגבלות נוספות על פרסומות ומחליף סעיף קיים היום שקובע שאסור לעשות פרסומת למוצרי טבק באמצעות שימוש בשמם או בדמותם של בני אדם, של איבר מאיברים, או של בעלי חיים, לרבות דמויות מצוירות או מונפשות.

איתי עצמון: השינויים כאן הם: 1.

איתי עצמון: הוסיפו איסור להשתמש בתמונות של פירות או צמחים.

איתי עצמון: 2.

איתי עצמון: האיסור הזה יחול גם על חפיסות או אריזות של מוצרים.

איתי עצמון: וכמובן, ההרחבה שחלה לגבי כל החוק ממוצרי טבק לסוגים נוספים של מוצרי עישון.

איתי עצמון: ופיסקה (2) נוגעת להחרגת סימן מסחר רשום מהאיסור האמור.

איתי עצמון: זה ההסבר לסעיף שהקראתי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: פה אחד.

יהודה גליק: על סעיף 8 הצבענו כבר, נכון?

איתי עצמון: לא, על 8 לא.

יהודה גליק: הצבענו על 8 - - -

איתי עצמון: לא.

איתי עצמון: 8 זה הנושא של המספר המרבי של פרסומות בעיתונות - - -

יהודה גליק: אז בוא נצביע עליו.

יהודה גליק: הצגת אותו, רק נשאיר את הבלאנק.

איתן כבל: הצבענו על זה.

איתי עצמון: זה מה שאמרתי, למעט המספר.

דב חנין: למעט הבלאנק.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, למעט הבלאנק שנשאר.

איתי עצמון: סעיף 8 להצעת החוק שעניינו תיקון סעיף 6 לחוק העיקרי נוגע רק למספר המרבי של פרסומות בעיתונות מודפסת.

איתי עצמון: על זה לא הצבענו.

איתן כבל: נו, בסדר גמור.

איתן כבל: נו, מה אתה רוצה?

איתן כבל: על זה לא הצבענו.

יהודה גליק: כן הצבענו.

יהודה גליק: הצבענו - - -

איתן כבל: הי, הי, הי, יהודה, תודה רבה.

איתן כבל: אתה תתעסק בעניינים שלך.

איתן כבל: די, חלאס, נו.

איתן כבל: הטרלת גם אותי עכשיו.

איתן כבל: לא מספיק האחרים?

איתן כבל: תאמין לי, אנחנו בדיוק על העניין הזה.

דב חנין: איתן, אנחנו איתך.

להצעת החוק: אני עוצר כאן, ואסביר בקצרה.

להצעת החוק: הסעיף הזה מחליף את סעיף 7 הקיים היום וקובע שבפרסומות בעיתון תיכלל אזהרה בשטח של 5% לפחות משטח הפרסומת.

להצעת החוק: כאן מוצע לקבוע שבפרסומות מותרות, כלומר, החריגים המצומצמים לאיסור הפרסומת, תהיה אזהרה בגודל של 30% לפחות משטח הפרסומת, עם נוסחי אזהרה מתחלפים בדומה לנוסחים שקיימים על חפיסות המוצרים.

עיסאווי פריג': איתי, יש לי שאלה לזה.

עיסאווי פריג': כשאתה אומר פרסומת מותרת, ובסעיף (א)(1) אתה אומר לעניין מוצרי טבק, וב-(א)(2) לעניין מוצרי עישון שאינם מוצרי טבק - - -

איתן כבל: אני לא יכול להמשיך.

איתן כבל: אני חייב להפסיק על פי הכללים של הכנסת.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.