ועדת חוץ וביטחון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 281, 2018-11-14 16:30

אבי דיכטר: ערב טוב לכולם.

אבי דיכטר: קודם כל לפני הכול תודה לראש העיר, אלון דוידי, על האכסניה ועל המהירות במתן האכסניה ועל הנדיבות במתן האכסניה.

אבי דיכטר: באופן די חריג, אני חייב לומר, אני לא זוכר מתי בפעם האחרונה היינו כאן שתי ועדות כנסת בישיבה משותפת, גם ועדת החוץ והביטחון וגם הוועדה לענייני ביקורת המדינה בראשות חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

אבי דיכטר: הסיבה היחידה שהישיבה הזו משותפת, כי כל ועדה בנפרד קבעה להיום להגיע לכאן לפגישה עם ראשי הרשויות ומטעמים של יעילות שכמעט לא נדרשת בהסבר קבענו לעשות את הישיבה הזו באופן משותף, שלי ואני, ביחד עם ראשי הרשויות.

אבי דיכטר: התכנית נקבעה אתמול ואנחנו קיבלנו לא מעט פניות מדוע לקיים את הישיבה אם הנסיבות השתנו, אני חושב שהתשובה הייתה מאוד ברורה, אנחנו מקיימים את הישיבה הזו ללא קשר לנסיבות, אנחנו מקדישים את הישיבה הזו, גם בוועדה לביקורת המדינה וגם בוועדת חוץ וביטחון, לנושא סוגיות המיגון וסוגיות הרציפות התפקודית של האוכלוסייה, של המוסדות הציבוריים, של הרשויות.

אבי דיכטר: נדמה לי שזו לא הפעם הראשונה, גם לא הפעם השנייה, שאנחנו נפגשים, בוודאי בוועדת חוץ וביטחון, עם הפורום הזה ולכן אני מבקש מאוד מהאנשים שמתייחסים לקחת בחשבון שקודם כל זמננו מוגבל ומספר הדוברים הוא גדול, הדבר השני, אנחנו כולנו בסדרה של אמוציות פוליטיות שאפשר להשחית את כל המפגש הזה רק עליהן, גם ארצי וגם מוניציפלי - הזדמנות לברך את כל בוגרי המוניציפלי שנמצאים איתנו כאן, ראשי הרשויות שנבחרו ובהחלט מבחינתנו הזדמנות טובה, גם לראות, גם להכיר, אבל גם לחשוף אותם לנושאים החדשים, למי שעדיין לא הכיר את זה - לכן אני מבקש מאוד מהאנשים שמתייחסים להתייחס באופן ענייני, לגעת בנקודות כפי שקבענו לעצמנו במסמך שיצא ולוותר, מבחינתנו, על כל ההצהרות והדברים, הייתי קורא לזה הגימיקים, שאל"ף, הם לא יתרמו לדיון, אבל הם עלולים למשוך אותנו למחוזות אחרים ובעיקר לא לאפשר לנו להקצות זמן לדברים שבאמת חשובים שאנחנו רוצים לעסוק בהם.

אבי דיכטר: הישיבה הזו, החלק הראשון שלה יעסוק בנושאים קודם כל של מבקר המדינה, שיציג בקצרה את ממצאי שני דוחות, למיטב ידיעתי, שהוכנו על ידו, לאחר מכן גורמי צה"ל, פיקוד העורף, רח"ל, בנושא של מיגון, והחלק השלישי של החלק הראשון יעסוק בנושאים של משרדי הממשלה השונים, כמובן משטרת ישראל, פיקוד העורף, בהיבטים של מסגרות לימוד, מקומות עבודה ואירועים המוניים.

אבי דיכטר: זה יהיה החלק הראשון, אנחנו נקדיש לו כחצי שעה.

אבי דיכטר: לאחריו נעבור לחלק השני שבו ראשי הרשויות, כל ראש רשות יסקור את הדברים מהזווית שלו ואז תהיה התייחסות כמובן של נציגים ממשרדי הממשלה.

אבי דיכטר: זה בהחלט חלק שאנחנו הקדשנו לו יותר זמן, והתייחסות חברי הכנסת תהיה בסוף.

אבי דיכטר: זה לא פוטר את חברי הכנסת מלבקש הבהרות או הערות, אבל כמיטב המסורת אני מבקש, גם מחברי הכנסת, ההערות, שתהיינה הערות קצרות, לא דיסרטציות ארוכות.

אבי דיכטר: קחו בחשבון שבחלק השלישי אנחנו נקצה זמן לשאלות של חברי הכנסת והמפגש הזה בכל מקרה אמור להסתיים היום.

אבי דיכטר: אז קחו גם את זה בחשבון.

אבי דיכטר: אני מבקש קודם כל להודיע שהדיון הזה הוא דיון פתוח, למי שעוד לא הבין את זה, יש כאן מצלמות ומיקרופונים ובסקירות השונות של כלל הדוברים קחו בחשבון שהדברים האלה, אתם מדברים עכשיו לאומה.

אבי דיכטר: אני מניח שגופי הביטחון יותר מיומנים, אני מקווה ששאר הדוברים ייקחו בחשבון רגע לפני שזורקים איזה שהוא פרט, אם יש ספק נא לא לזרוק אותו, אפשר למצות את הנושא הזה בהזדמנות אחרת.

אבי דיכטר: אז שיהיה לנו בהצלחה ואני מעביר את רשות הדיבור ליושבת ראש הוועדה לביקורת המדינה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

אבי דיכטר: בבקשה.

ביקורת המדינה): תודה רבה, אבי.

ביקורת המדינה): תודה, אלון, שאתם מארחים אותנו כאן, אתה וסגנית ראש העיר, יהודית אוליאל, וכל ראשי הרשויות שהגיעו לכאן.

ביקורת המדינה): אנחנו יכולים לבוא לכאן הרבה, אנחנו קיימנו ישיבה קודמת של הוועדה לביקורת המדינה בקיבוץ בארי, גם ועדת חוץ וביטחון מגיעה לכאן הרבה, אבל אף אחד לא יכול לבוא בנעליכם כי בסופו של דבר ההתמודדות היומיומית והקשה עם התפתחויות, בין אם הן תלויות בממשלת ישראל ובין אם הן תלויות באויב, ההתמודדות הזאת בסופו של דבר נופלת על הכתפיים שלכם, ובאמת יש לי, לנו, הערכה עצומה, לא רק לתפקוד שלכם, שהוא יוצא דופן ומרהיב ודוגמה ומופת גם לשלטון המרכזי, אלא גם ליכולת ההכלה.

ביקורת המדינה): אנחנו ראינו אתמול את ההפגנות ברחובות, כל הדברים האלה בסופו של דבר מתנפצים בפנים שלכם ואתם צריכים להכיל את זה, גם מבצעית, גם מבחינת הטיפול בחיי היום יום, גם בהתמודדות היומיומית הכל כך מתוקתקת שאנחנו רואים כאן וגם להכיל את הטענות והמענות והזעם שהתפרץ כאן אתמול.

ביקורת המדינה): אז מלוא ההערכה וההוקרה שלנו.

ביקורת המדינה): כמו שאמר אבי, אנחנו לא נדון כמעט בכלל בסוגיות ביטחוניות, מטבע אופיו של הדיון, אם כי מי שידבר כאן בשם מבקר המדינה הוא מנהל החטיבה הביטחונית, תת אלוף במילואים יוסי ביינהורן, שקיים דוחות רבים על מה שהתרחש כאן, אבל נצטרך להסתפק בחלק הגלוי של הדוחות האלה ולא בחלק החסוי.

ביקורת המדינה): המטרה שלנו היא באמת – אני חשבתי, אבי, שתגיד שאנחנו החלטנו לעשות כאן ישיבה של שתי הישיבות ביחד כדי להפגין את האחדות והפרגון של כולנו באופן חוצה מפלגות לכולכם, ואכן העובדה שאנחנו יושבים כאן ממפלגות שונות מראה שבאמת כשאנחנו באים ומנסים לשרת אתכם ולהושיט לכם יד, זה לא תלוי פוליטיקה.

ביקורת המדינה): יש פוליטיקה באוויר, יש התרחשויות פוליטיות, אנחנו אנשים פוליטיים, אבל לצורך הוועדות האלה, שהן ועדות מאוד ענייניות, אנחנו רוצים לסייע ככל יכולתנו וזה מה שנעשה.

ביקורת המדינה): כיוון שאנחנו עוסקים בעניינים הגלויים אנחנו נעסוק בסוגיות שיישארו כאן גם ביום שאחרי, גם אם תהיה הפסקת אש, הרי בסופו של דבר אתם נתונים כבר 16 שנים ברציפות להרעשה חוזרת ונשנית בסבבים שונים ומתמודדים עם זה, כבר אמרתי, באופן הרואי.

ביקורת המדינה): חלק מהסוגיות אנחנו מכירות ומכירים והתחלנו בטיפול בהן ואנחנו מטפלים בהן בוועדות השונות, עם תשובות לחלק מהעניינים, אבל כאן היום אנחנו רוצים, נוכח הסבב האחרון, באמת לחדד את הסוגיות הכי אקוטיות שבהן אנחנו יכולים לעזור, לסייע ולתת פתרון משמעותי ומיידי.

ביקורת המדינה): אני אעביר את רשות הדיבור לתת אלוף במילואים יוסי ביינהורן.

ביקורת המדינה): יוסי, אני מבקשת, אני מכירה את הדוחות שלך, הם ארוכים, הם יסודיים, הם מעמיקים, אבל אנחנו רוצים ממש תמצית קצרה שלהם ואל תיקחו דוגמה ממני ומאבי, נסו לדבר בקצרה, תודה.

יוסי ביינהורן: תודה רבה.

יוסי ביינהורן: חברי הכנסת ויושבי הראש.

יוסי ביינהורן: כפי שאמרה יושבת ראש הוועדה, מבקר המדינה עוסק רבות בתחום העורף ולמעשה אני אגיד בכמה מילים דברים שראינו ממלחמת לבנון השנייה, אבל עוד הרבה לפני כן.

יוסי ביינהורן: ממלחמת לבנון השנייה ועד היום קיימנו מערך של חמישה דוחות רק בתחום הביטחוני שקשור לנושא העורף.

יוסי ביינהורן: אני אנסה לתמצת את מה שראינו ואני חושב שהדבר העיקרי, ואמרתי את זה גם בדיונים קודמים, זה שלמעשה הבעיה המרכזית בעורף היא בעיית ההסדרה.

יוסי ביינהורן: בעיית ההסדרה בין הרבה מאוד גופים שעוסקים בעורף, שבראשם משרד הביטחון, שר הביטחון, המשרד לבטחון פנים, משטרת ישראל וגופי העזר האחרים שלו ומשרדי הממשלה והרשויות המקומיות.

יוסי ביינהורן: ההכוונה הזו פלוס הקביעה לגבי פיקוד ושליטה ודברים אחרים שקורים בעת אירוע הם דברים שלא מוסדרים.

יוסי ביינהורן: יש החלטות ממשלה שנלקחו לעשות את ההסדר הזה ועד היום הדברים האלה לא טופלו ואנחנו רואים בעניין הזה, וזה מופיע גם בדוחות הקודמים, דבר חשוב מאוד.

יוסי ביינהורן: אני עובר לדוח האחרון שאליו גם הצביעה הוועדה בדיון הזה.

יוסי ביינהורן: אנחנו התחלנו את הדוח הזה בשאלת מעורבות הדרג המדיני, כי בסופו של דבר המעורבות של הדרג המדיני מאוד נדרשת בסוג כזה של טיפול בעורף שמאחוריו עומדים תקציבים ומשאבים וצורך לכוון הרבה מאוד גופים שציינתי קודם.

יוסי ביינהורן: אנחנו מצאנו שהקבינט הביטחוני כמעט שלא עסק בנושא העורף, ועדת שרים לענייני העורף שהוקמה התכנסה פעם אחת במהלך ארבע השנים שבחנו, או שלוש שנים.

יוסי ביינהורן: בדקנו גם עד כמה המל"ל דוחף את הדברים, כי אנחנו יודעים שהוא אמור להכין את הדברים לקבינט, גם בזה מצאנו ליקויים.

יוסי ביינהורן: אני מדגיש את זה כבר בהתחלה, כי בסופו של דבר הנושא הזה שנקרא עורף צריך תשומת לב והוא צריך תשומת לב מהדרג הכי גבוה ועל זה אנחנו מעירים בדוח שציינתם.

יוסי ביינהורן: מפה בקצרה מאוד יש שלושה מרכיבים שדיברנו עליהם, האחד זה המיגון, השני זה ההתראה לאזרח, זה דבר מאוד חשוב כי הוא מציל חיים, והדבר האחרון הוא הנושא של פינוי האוכלוסייה.

יוסי ביינהורן: עסקנו בשלושת הדברים האלה, בכל אחד מהם מצאנו ליקויים.

יוסי ביינהורן: בתחום המיגון, עיקר הליקויים נמצא אמנם בצפון, אנחנו עכשיו נמצאים בדרום, אבל כשאנחנו מסתכלים על גבול לבנון ועל היישובים הקרובים, יש להם בעיה.

ביקורת המדינה): יוסי, אנחנו לא עוסקים עכשיו בגבול הצפון, אז תקצר, תתמצת.

יוסי ביינהורן: אנחנו לא עוסקים.

יוסי ביינהורן: אז כמו שאמרתי, בשלושת המרכיבים האלה מצאנו ליקויים, הם מאוד מפורטים, עם הרבה מאוד המלצות איך לשנות ולטפל.

יוסי ביינהורן: ככל שאנחנו עוקבים אחרי הדברים יש בזה שיפור, אבל אני חושב שסוג כזה של דיונים ופגישות יכול לקדם את הדברים.

יוסי ביינהורן: יש מה לקדם, גם בדרום וגם בצפון.

ביקורת המדינה): אנחנו נשמע מראשי הרשויות עצמם.

יוסי ביינהורן: אז בגדול אלה התחומים שעסקנו בהם.

ביקורת המדינה): זאב צוק רם, ראש רח"ל במשרד הביטחון, בבקשה.

זאב צוק רם: התייחסות קצרה.

זאב צוק רם: קודם כל יכול להיות שבאמת לא השתנו כל נושאי ההסדרה.

זאב צוק רם: נכון שבעיות ההסדרה קיימות בצורה כזו או אחרת, אבל אני ממליץ לכולם, גם לביינהורן, לא לעשות מזה משהו דרמטי.

זאב צוק רם: אני אומר לא לעשות מזה משהו דרמטי, זה לא בגלל הסדרה בין שר כזה לשר אחר, אלא בסופו של דבר הכוחות שנמצאים בשטח וצריכים לתת את המענה, בין המשטרה ובין פיקוד העורף אני לא חושב שיש איזה בעיות מיוחדות, אלא אם ראשי הרשויות שנמצאים כאן – ואני מכיר את זה באופן אישי מהנושאים והמענים שנותנים, אנחנו יודעים בצורה מאוד ברורה שהצד הביטחוני, פיקוד העורף, פוקד ושולט, אלא אם במרחב של החטמ"רים, במקרה הזה של יישובי עוטף המדינה, הם שייכים במקרה הזה לפד"ם, לפיקוד דרום, כך שאני לא רואה פה איזה שהיא בעייתיות מיוחדת.

זאב צוק רם: ולגבי אירועים אזרחיים, כפי שפעם קראו לזה על פי פקודת המשטרה חוק אסון המוני, עכשיו קוראים לזה אירוע חירום אזרחי, אז המשטרה פוקדת ושולטת והממשלה במידה שהיא חושבת שצריך להעביר את זה לצבא היא מעבירה את זה על פי נהלים ברורים ואנחנו אפילו מתרגלים את זה.

זאב צוק רם: כך שבאמת אני שומע את ההערה הזאת של ההסדרה בערך שש שנותיי במל"ל ועכשיו ברח"ל, אני חושב שבאמת צריך לשים את זה קצת בצד, זו לא הבעיה שלנו.

קריאה: צריך לסדר את זה, לא לשים את זה בצד.

זאב צוק רם: בסדר, צריך לסדר.

זאב צוק רם: מבחינתי זה העניין של ההסדרה.

זאב צוק רם: לגבי דברים נוספים שדיברו, התרעה ב-ע', מלשון תרועה, אני חושב שפיקוד העורף ובכלל התקדמו בצורה דרמטית בנושא של התרעה עד כדי רזולוציות של שכונות מסוימות על מנת לא להכניס עיר שלמה, גם 'צבע אדום' עובד כאן כמו שצריך, כאן אני לא חושב שיש בעיה.

זאב צוק רם: להיפך, אנחנו מתקדמים ומתקדמים ומתקדמים לקראת עוד להעלות עוד להקטין את הפוליגונים של הצפירה.

זאב צוק רם: לגבי מיגון, הפער ידוע.

זאב צוק רם: עכשיו נתנו כסף - - -

שמואל לטקו: פיקוד העורף תיכף בטח ידבר על זה.

ביקורת המדינה): אמר לטקו שפיקוד העורף ידבר על זה.

אבי דיכטר: אבל הכסף, כן?

זאב צוק רם: בכל מקרה הפערים כרגע ידועים, התקבל התקציב לשנים 18'-19', 500 מיליון שקל, לא מסודר לגמרי כי זה צריך להיות משולב עם מענה לחיזוק מבנים לרעידות אדמה בצורה כזו או אחרת, למרות שה-500 נקבעו בהחלטת קבינט, 500 הראשונים נקבעו כולם למיגון וכיוון שאנחנו בדרום והדרום יחסית ממוגן, אלא אם יגידו ראשי הרשויות דברים אחרים, אז אנחנו נעלה עם התקציב הזה יותר צפונה בכוונת ההקצאה ובהתאם לזה אנחנו נפעל.

אבי דיכטר: אבל, תגיד לי, וובה, השאלה שתחזור והיא מעניינת את כולנו, הרי המרחקים, 7-0, 20-7, נקבעו בעבר, המציאות הוכיחה שהדברים משתנים, איפה הדברים באים לידי ביטוי בעשייה שלכם, בתכנון שלכם ובהקצאה התקציבית שלכם?

זאב צוק רם: כשאנחנו מדברים על הדרום בהיבט של 4-0, 7-0, נעשו השלמות כאלה ואחרות, אבל באמת לאור שינוי בסוגיית חימוש המשקל והטווח לא ניתן בנקודת הזמן הזאת המענה המושלם ואנחנו נצטרך לתת על זה בהחלט את הדעת.

ענת ברקו: אז צריך להרחיב, לפחות ל-10 קילומטרים, זה יותר מזה.

זאב צוק רם: אני אמרתי, לא ניתן ואנחנו נצטרך בהחלט לתת על זה את הדעת.

ענת ברקו: יש תהליך כבר לעשות את זה?

שמואל לטקו: מישהו עושה עבודת מטה בנושא הזה?

זאב צוק רם: בפיקוד העורף וברח"ל עושים, אני לא יכול להגיד לגבי - - -

ענת ברקו: וובה, יש פחות או יותר לוח זמנים שמתכוונים לעשות את זה?

זאב צוק רם: לא, כרגע אין כי גם כרגע אין לנו את הכסף המתאים לעשות את זה.

זאב צוק רם: אני רק יכול להגיד, אפשר לגעת, אם אנחנו צריכים בטווח הזמן המיידי אז הכסף שניתן לצפון, אנחנו יכולים להעביר אותו לדרום, אבל זה לא יהיה נכון לעשות בראייתי כרגע.

זאב צוק רם: צריכים להשקיע במקום ההוא, אנשי הוועדה מכירים את זה.

ביקורת המדינה): וובה משפט סיום, או שזה היה משפט הסיום?

זאב צוק רם: זה משפט הסיום.

חיים ילין: הערה.

חיים ילין: ככל שאנחנו נרצה, אפשר אפילו לתת התראה על בית אחד, אבל אז הזמן יהיה קצר מאוד.

חיים ילין: זאת אומרת יש פה פונקציה שאף אחד לא שם לב אליה, של פרק הזמן ביחס לדיוק של הפגיעה.

חיים ילין: ככל שאנחנו מתרחקים יותר אנשים יקומו, אבל יהיה יותר זמן.

חיים ילין: האופטימום הזה, אני חושב שזה אחד הדברים שהעבירו את עוטף עזה לאותה אמירה של 15 שניות.

חיים ילין: יכול להיות שאפשר להגדיל, זה סיפור אחר לגמרי, אני לא מציע ללכת לכיוון הזה, אבל זה בסוף פונקציה גם של כסף.

חיים ילין: האופטימום שיש היום בעוטף עזה הוא נכון, אם אפשר להגדיל עוד יותר טוב, ההשקעה היא אדירה בשביל לצמצם את הדיוק, אבל אז גם אתה מקטין את פרק הזמן שיש לבן אדם להגיע לממ"ד ואני לא חושב שזה טוב.

ביקורת המדינה): פיקוד העורף, כן, בבקשה.

ביקורת המדינה): הוא גם יענה לך.

ביקורת המדינה): מי מדבר מפיקוד העורף?

אברי ברנס: אברי ברנס, ראש ענף הנדסת המיגון במחלקת מיגון בפיקוד העורף.

אברי ברנס: אני אתייחס לסטטוס של חמש נקודות עיקריות.

ביקורת המדינה): תוכל להתייחס גם לדברים של חבר הכנסת ילין?

אברי ברנס: כן, אני אתייחס.

אברי ברנס: לגבי הסטטוס בהיבטים שנתבקשנו להכין אותם בהכנה לוועדה הזו, אז לגבי הסיוע לרשויות, אז אנחנו בשת"פ עם רח"ל ומשרד הפנים, בשנתיים האחרונות אנחנו פועלים על פי תר"ש רשויות סדור על כל רכיביו.

אברי ברנס: אנחנו בקשר רציף עם הרשויות, אני תיכף אמנה בסוף גם מספר פרויקטים שכרגע בביצוע.

אברי ברנס: נקודה שנייה, המצב המיגוני של העוטף, 7-0, בראייתנו הוא בנקודה טובה.

אברי ברנס: השקענו מעל 1.4 מיליארד שקלים בשנתיים האחרונות, ו-15-7, שכולל גם את נתיבות ואופקים באמת, הוא בפערי תקציב.

אברי ברנס: לא נצליח להגיע שם לכל היעדים, היעדים ממופים.

אבי דיכטר: מה גודל הפער?

אברי ברנס: יש פערים, הם כרגע לא מתוקצבים.

ענת ברקו: אין תקציב, האם זאת התשובה?

אברי ברנס: בינתיים אנחנו פועלים שם בגזרה הזו ככל הניתן בנושאי הסברה, הנחיות אוכלוסייה, הקצאות של מיגון מתפרס כל הניתן.

אברי ברנס: רק בשנתיים האחרונות סיפקנו מעל 130 מיגוניות בטווח הזה ועיקר העיסוק בטווח הזה כרגע הוא נתיבות, כעיר גדולה בתוך הטווח הזה.

אברי ברנס: נקודה חמישית, בנושא מרכיבי ביטחון להתיישבות, אז כרגע המיקוד הוא על 0 עד 4 קילומטרים כשעיקר התקציב שם מופנה לאמצעים שימנעו חדירות ליישובים.

אברי ברנס: בשנת 19', דרך אגב, התקציב המצומצם מאפשר רק החזקה פלוס קצת, לא מעבר.

אברי ברנס: ככל שיוחלט על הקצאת תקציבים נוספים אז כמובן נדע להעמיד יותר.

אברי ברנס: מבחינת הנושא של פינוי יישובים.

אברי ברנס: פינוי יישובים הוא באחריות פיקוד דרום, אנחנו תרגלנו את הנושא הזה, יש לנו תכנית שנקראת 'מרחק בטוח', אנחנו מתורגלים היטב בממשקים האלה גם מול משרד הפנים שאמון על הקליטה של אוכלוסיות והכשירות בנושא טובה.

אברי ברנס: לגבי פרויקטים שכרגע בביצוע, אז בשדרות מוקם כרגע מרכז הפעלה חדש, סיפקנו להם מחשבים, גם בזמני וגם נתקין ריהוט בחמ"ל החדש, במועצה אזורית אשכול סיפקנו מחשבים ומסכים, עד סוף שנה גם יסופק הריהוט והתקשורת.

אברי ברנס: למועצה אזורית שער הנגב סופק מחשוב וריהוט.

אברי ברנס: במועצה אזורית שדות נגב, בתכנית העבודה שלנו נמצא בניית מרכז הפעלה חדש.

אברי ברנס: במועצה אזורית חוף אשקלון, שנמצאת באחריות מחוז דרום, אנחנו פועלים שם אל מול הצח"י של נתיב העשרה פלוס חיבור גנרטור, פלוס ריהוט.

אברי ברנס: אלה הם הפרויקטים.

אברי ברנס: עד כאן, תודה.

אברי ברנס: רק התייחסות שאני חייב.

אברי ברנס: בנושא הזה אנחנו מדייקים את עצמנו כל הזמן, רק דבר נוסף שצריך להוסיף למשוואה שציינת זה העובדה שהמיגון הוא פרטי, זאת אומרת הוא צמוד שימוש, בניגוד למיגון שהיה נפוץ בעבר שהוא היה מיגון מחוץ למבנה, לכן זה טיפה משנה את המשוואה שציינת, אבל זה בהחלט נושא שבבדיקה.

חיים ילין: לא, לא לזה התכוונתי.

חיים ילין: כשישנים בלילה אז ישנים בלילה, ישנים בממ"ד, אבל במשך היום, כשאתה רוצה לדייק אז זה עולה בזמן.

חיים ילין: לפעמים עדיף, גם אם זה לא ייפול לידך, לצורך העניין, לתת את העוד שלוש-ארבע שניות לאותו אזרח שיכול להגיע למיגונית.

חיים ילין: אם אתה תדייק זה על חשבון זמן.

חיים ילין: זה פיזיקה.

אברי ברנס: אני לא יכול להתייחס לכל מה שציינת, אבל מה שאני כן יכול להתייחס אני יכול להבטיח לך שזה נלקח בחשבון.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: אני מבקש עכשיו התייחסויות של משטרת ישראל, משרד החינוך ומשרד הרווחה, לפי הסדר הזה.

אבי דיכטר: משטרת ישראל, בבקשה, מי מתייחס?

מייק כהן: טוב, לגבי אירועים המוניים, כמו שאתה ציינת, שזה בתחום האזרחי - - -

אבי דיכטר: רק תציג את עצמך, גם לטובת הפרוטוקול.

מייק כהן: שמי מייק, אני מפקד תחנת שדרות.

מייק כהן: לצורך העניין יש נוהל סדור שמדבר על פיקוד ושליטה באירועים אזרחיים המוניים שבו בעצם המשטרה מפקדת.

מייק כהן: שיתוף הפעולה עם גופי החירום וההצלה, גם האזרחיים וגם מד"א, כיבוי וכל מה שקשור באירועים מהסוג הזה, הוא מצוין, יש לנו ישיבות שוטפות וזה עובד טוב.

מייק כהן: במקרה של עוטף עזה, שבו האחריות לבטחון פנים היא של הצבא אז אנחנו די מתואמים עם הצבא לגבי האחריות לאירועים האלה ואנחנו מקבלים את הסיוע הנדרש מהצבא בהתאם לאופי האירוע.

מייק כהן: אפשר לומר שהישיבות עם הצבא ועם גורמי הביטחון האחרים הן ישיבות שנעשות בצורה סדורה, הולמת ואנחנו גם יודעים לתת לצבא את השדכן שלנו, אנחנו מגדירים אותו כשדכן, בגלל היתרון היחסי שיש לנו כמשטרה והיתרון היחסי הוא הכרת האזרח, התושב והצרכים שלו, הכרת השטח.

מייק כהן: לצבא יש כמובן את הניסיון המבצעי.

מייק כהן: וכמובן גם בחמ"לים, יש חמ"לים משותפים עם נציגים משותפים, גם של הצבא וגם של גורמי כיבוי - - -

ענת ברקו: אתם יושבים איתם במפקדת האוגדה בחמ"ל אחוד?

מייק כהן: פיזית, נכון.

מייק כהן: יש לנו עמדה משלנו, עם אמצעי הפו"ש, פיקוד ושליטה משטרתיים ויש את הסנכרון המבצעי המתאים.

מייק כהן: כמובן בתחום האזרחי, שאנחנו מטפלים, אז יש לנו גם את החמ"ל המשותף עם הרשות המקומית ואת החמ"ל המשותף עם גורמי ההצלה, שזה כיבוי ומד"א, בדרך כלל הם יותר שותפים פעילים וכמובן גם גורמי רשות, כמו עובדים סוציאליים, מרכז חוסן וכו'.

אבי דיכטר: האם אתה מתוגבר גם על ידי משטרת ישראל או רק על ידי פקע"ר?

מייק כהן: אני מתוגבר גם על ידי פקע"ר וגם על ידי משטרת ישראל.

מייק כהן: צריך לציין פה שהתגבור של משטרת ישראל הם גם בכוחות ארציים ומחוזיים שמגיעים אלינו.

מייק כהן: חווינו את ההסלמה האחרונה, אנחנו תוגברנו בכמות של פי ארבעה מסד"כ התחנה, שזה מאוד משמעותי וזה בעצם הצבת הכוחות שיכולים להגיע במהירות לכל זירת נפילה ולתת את הטיפול המתאים בהתאם לתרחישים.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: משרד החינוך, בבקשה.

שאלתיאל רם: אנחנו נתייחס בשני כיוונים, האחד בהיבט הפיזי - - -

ביקורת המדינה): ביום יום אתה נמצא כאן?

שאלתיאל רם: אני מהמשרד, יש פה נציגות מחוזית.

שאלתיאל רם: ביום יום יש פה - - -

ביקורת המדינה): בימים האחרונים היית בדרום?

שאלתיאל רם: במרכז ההפעלה.

שאלתיאל רם: אתמול היה פה מנכ"ל משרד החינוך עם שני מנהלי אגפים, אני יכול להעיד, ליד שדרות, גם ניתנו מענים דחופים למה שצריך.

שאלתיאל רם: בהיבט של הכנת מערכת החינוך אנחנו פועלים בכמה מישורים, בהיבט של הכנת התלמידים, סגלים, תרגילים, הכשרות, הכשרות של מכלולי חינוך שעשינו פה לאחרונה, שזה אבן מרכזית בתוך הרשות המקומית.

שאלתיאל רם: דבר נוסף, בהיבט של מיגון, כמו שאתם יודעים, ב-7-0 ממוגנים באופן מלא, זאת אומרת שכשהילדים בתוך כיתה הם ממוגנים.

שאלתיאל רם: ב-15-7 אנחנו פועלים בכל פרויקטי המיגון כמדיניות יחד עם פיקוד העורף.

שאלתיאל רם: פערים שעלו לאחרונה טופלו אד הוק, אם זה בית ספר סיעודי באשקלון, איתן, הועבר לו תקציב, יושלם, וזה מיגון מלא לחינוך מיוחד.

שאלתיאל רם: זה ילדים ששוכבים במיטות, לכן הם קיבלו מיגון מלא בתוך זה שהם יושבים בתוך חדר מוגן, וזה חריג, דרך אגב, בנוף של התקינה.

שאלתיאל רם: דבר נוסף, בית ספר נריה בשדות נגב גם קיבל מענה מהמשרד, תקצוב, הוא קיבל מהפיקוד מענה למיגוניות מידיות.

שאלתיאל רם: נושאים נוספים ש - - -

קריאה: למה רק הוא?

שאלתיאל רם: כי איפה שיש בעיה נקודתית אנחנו מטפלים, מכבים את השריפה באופן מיידי.

שאלתיאל רם: ב-15-7 לפי דחיפות.

ענת ברקו: מה קובע את הדחיפות?

שאלתיאל רם: ב-15-7 יש פיקוד, אנחנו עובדים עם פיקוד העורף.

ענת ברקו: לא, ברור, ב-15-7, אין כיסוי ל-15-7, מה שאמרתי - - -

שאלתיאל רם: במוסדות חינוך נעשה פה, בתוך הפרויקט של המיגון של 7-0, אברי יכול להוסיף, ניתנו 85 מיליון שקלים למוסדות חינוך ב-15-7, למיגון תקני, לא מיגון מלא.

שאלתיאל רם: זאת אומרת המיגון התקני שאת מכירה, כמו כל אזרח במדינה, וזה נעשה.

שאלתיאל רם: איפה שנוצר פער, פתאום צומחות כיתות, כמו בנריה, נוספו שתי כיתות של בנות שלא ניתן מענה, משרד החינוך נתן מענה.

שאלתיאל רם: לדעתי גם ראש מועצת שדות נגב יכול להעיד ויינתן מענה כמיגון תקני מסודר.

שאלתיאל רם: זה במישור הזה.

שאלתיאל רם: דבר נוסף, יחד עם רח"ל, בשיתוף פעולה, עשינו מהלך בתקציב של חמישה מיליון שקלים, חיזוק של מוסדות חינוך בהיבט של אמצעים, לכל בתי הספר.

שאלתיאל רם: אני מדבר על העוטף ב-7-0.

שאלתיאל רם: מכשירי קשר לכל בית ספר, קסדות לכל בית ספר, למטות החירום של בית הספר, דפיברילטורים, מכשירי החייאה לכל בית ספר, אנחנו מדברים על ממש לכסות הכול, ולחצני מצוקה לכל גני הילדים.

ענת ברקו: ומי מכשיר אותם לתפעל את כל ה - - -

שאלתיאל רם: החברות שמוכרות מכשירי דפיברילטור.

שאלתיאל רם: אם את נכנסת לזה, במסגרת החוק שנקבע בכנסת עכשיו עומד תקציב להקצות דפיברילטור לכל בתי הספר שמעל 500 תלמידים ולצורך זה משרד החינוך אמור עכשיו להוציא תכנית שהיא כוללת גם את ההכשרה של הסגלים, ואני יודע על מה את מדברת.

ענת ברקו: אז בינתיים לא?

שאלתיאל רם: בינתיים עוד לא תקצבו את זה.

ביקורת המדינה): תודה רבה.

ביקורת המדינה): יש פה נציג של רשות המסים איתנו?

שאלתיאל רם: עוד נקודה חשובה שלא ציינתי.

שאלתיאל רם: נתון חשוב, יושבת פה ד"ר יוכי סימן טוב, כל תכנית החוסן של משרד החינוך, שהיא כבר נמשכת מספר שנים, לדעתי מ-2014, כל שנה מתוקצבים פה כמעט 20 מיליון שקלים.

שאלתיאל רם: חשוב לציין, יש פה ילדים שמקבלים טיפול נפשי, תמיכה נפשית במשך שנים והטיפול הזה תמיד מסתכל קדימה.

שאלתיאל רם: אם אתם רוצים הרחבה בנושא הזה, ד"ר יוכי סימן טוב יכולה להרחיב בעניין הזה.

ביקורת המדינה): יוכי סימן טוב, מה תפקידה?

יוכי סימן טוב: אני מנהלת היחידה להתמודדות במצבי לחץ ומשבר.

יוכי סימן טוב: אנחנו תגברנו את שעות הייעוץ פה מאז 'צוק איתן', לכל בתי הספר יש יועצים במשרות שהן הרבה מעבר למה שמקובל בארץ.

ביקורת המדינה): אלון, תישאר איתנו.

30694: אני יוצא לטקס חשוב בעניין ביטחוני, לוחמי אש הוכשרו בנחל עוז.

אבי דיכטר: מי מחליף אותך?

30694: אופיר ליבשטיין, שבעוד שבוע יישב - - -

אבי דיכטר: אופיר הוא ראש המועצה החדש, אז גם ברכות וגם אני אנצל את ההזדמנות להגיד תודה לאלון שוסטר, שאני לא זוכר מה היה קודם, המועצה האזורית או אלון שוסטר.

ביקורת המדינה): אלון, תודה רבה.

ביקורת המדינה): תודה על פועלך, אוהבים אותך ומעריכים אותך מאוד מאוד.

אלי אלאלוף: מה זה בקמצנות נפרדים?

אלי אלאלוף: נפרדים ממנו בקמצנות, בלי שום מסיבה?

חיים ילין: יומיים היינו במקלטים מרוב מסיבות.

יוכי סימן טוב: לפני שנגיד מה אנחנו עושים אני רוצה להגיד בצניעות שבמציאות כזאת שהטראומה חוזרת על עצמה עוד פעם ועוד פעם, והאיום על החיים חוזר עוד פעם ועוד פעם, היכולת שלנו היא באמת צנועה.

יוכי סימן טוב: אנחנו משתדלים לעשות הרבה, אבל כשזה חוזר על עצמו – אם בטראומה, שהיא חד פעמית, 85% מהאנשים, כולל ילדים, חוזרים לעצמם במשאבים הטבעיים, משפחה, חברים, משאבים אישיים, ו-15% בערך צריכים עזרה ונשארים 5% עד 10%, תלוי באיזה מחקרים מסתכלים, שצריכים עזרה לאורך זמן, אבל במקרים כאלה שהטראומה חוזרת עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, אז יכולים להיות ילדים שכבר השתפרו מאוד ותפקדו ומרגישים יותר טוב, ובום, יומיים כאלה ונסיגה מאוד מאוד גדולה.

יוכי סימן טוב: אז באמת צריך להגיד בצניעות שהיכולות שלנו כאנשי מקצוע, עם כל הרצון הטוב, הן לא מאוד מאוד גבוהות באופן יחסי לטראומה בודדת, אבל אנחנו משתדלים ואחד הדברים שפותחו זה עבודה בתוך בתי הספר ובתוך גני הילדים.

יוכי סימן טוב: אם בעבר כל הורה שהיה צריך טיפול לילד היה צריך לגרור אותו לטיפול, אז אנחנו אומרים בתוך בית הספר, כחלק ממערכת הלימודים, לפעמים פרטנית, לפעמים בקבוצה של ארבעה עד שבעה ילדים, תלוי, בדרך כלל זה לא יותר מארבעה, ואז זה נורמטיבי יותר, זה חלק ממערכת הלימודים שלו ואנחנו נותנים את זה כבר שנים פה וממשיכים.

יוכי סימן טוב: עכשיו קיבלנו בקשה, בעקבות היומיים האחרונים, להוסיף עוד שעות ואנחנו ניתן אותן.

ענת ברקו: כמה זמן בסמוך לאירוע אתם יכולים להגיש עזרה ראשונה?

ענת ברקו: כי אנחנו יודעים שהטראומה מתקבעת ככל שעובר הזמן, מי שמכיר את זה מהלם קרב למשל.

יוכי סימן טוב: נכון.

ענת ברקו: לכן יש חשיבות למידיות שבהגשת העזרה, בטח לילדים.

יוכי סימן טוב: לגמרי.

ענת ברקו: אז תוך כמה זמן אתם יכולים לגשת אליהם?

יוכי סימן טוב: אז אני שמחה להגיד שבכלל הארץ, אני חושבת שאנחנו ייחודיים בעולם, יש לנו מערך של תמיכה במוסד חינוכי שנפגע, גם אם זה תאונת דרכים, בכל הארץ, בכל שעה שזה קורה יש לנו פרוטוקול לסיוע לבית הספר ומגיעים גם המדריכות והמדריכים מהיחידה שלי וגם פסיכולוגים מהשירות הפסיכולוגי חינוכי ונותנים סיוע לבית הספר או לגן, לנהל את האירוע.

יוכי סימן טוב: אנחנו יודעים שאם הגורם המשמעותי הקבוע יודע לעשות את העבודה, אז באמת יש לזה משמעות מאוד מאוד גדולה כנגד הטראומה.

יוכי סימן טוב: אנחנו גם למדנו, שלושה ימים בקיץ האחרון, ונבחנו ולמדנו את המודל של עזרה ראשונה נפשית של ד"ר משה פרחי כדי שנהיה מעודכנים במחקרים החדשים, כשבעצם הייחודיות של המודל הזה שכל אדם יכול ללמוד אותו, גם הורה וגם מורה, והשאיפה היא להרחיב את מספר האנשים שיודעים לעשות את זה.

יוכי סימן טוב: העיקרון, על רגל אחת, הוא להפעיל את האנשים כמה שאפשר ואז אנחנו יודעים שהטראומה פחות - - -

אבי דיכטר: תודה.

אבי דיכטר: הערה לרחל.

רחל עזריה: שאלה אחת שהיא קצת שתיים.

רחל עזריה: קודם כל העובדה שאנחנו כבר שנים רבות בתוך האירוע הזה, אל"ף, האם אתם רואים שיפור אצל הצעירים, שיפור במענה, האם אתם רואים את השיפור לאורך השנים?

רחל עזריה: והדבר השני, האם אתם כבר רואים את הטראומה המתמשכת והאם יש דרך, דיברנו על עזרה ראשונה, האם יש איזה התמודדות, נניח עם צעירים שלאורך הרבה שנים חוו, האם יש מענה נניח לצעירים מעל לנוער, כבר בגיל של הצעירים, האם יש איזה שהוא מענה שניתן כדי להתמודד לא רק עם הטראומה הנוכחית, אלא עם התמשכות הטראומה?

יוכי סימן טוב: כן, זה האתגר הרציני, ההתמשכות, בזה פתחתי באמת.

יוכי סימן טוב: הצעירים שמעל גיל 18, אם זה לא בחינוך מיוחד אז זה לא ממש באחריותנו, אבל באופן כללי - - -

רחל עזריה: אבל בתכנית ית"ד אין - - -

יוכי סימן טוב: אני פחות מכירה, זה שפ"י, אז אני פחות מכירה, אבל באופן כללי אנחנו משתדלים להפוך את הילדים ממש אקטיביים, כמה שיותר, לא פסיביים.

יוכי סימן טוב: הגורם הכי גרוע בטראומה זה חוויית פסיביות וחוסר שליטה.

יוכי סימן טוב: ככל שאדם מופעל יותר כך ייטב ולכן אפילו בגני ילדים יש לנו בובת חיבוקי שהילד צריך לטפל בה.

יוכי סימן טוב: אבל שוב אני אומרת, אנחנו לא יכולים לבטל את הקושי, אנחנו יכולים רק לנסות למתן אותו.

אבי דיכטר: תודה, יוכי.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: נציג משרד הרווחה והשירותים החברתיים.

אבי דיכטר: בבקשה.

סטו מירקין: ביומיים האחרונים אני ומנהל המחוז ומפקחת חירום סיירנו בכל יישובי העוטף, דיברנו עם מנהלי המחלקות לשירותים חברתיים בכל המחלקות, שמענו סיפורים קשים, הרבה סיפורים על הצוותים של העובדים הסוציאליים שיצאו ביום או בלילה לזירות האירוע ודפקו על דלתות ונכנסו לבתים עם הווסטים שלהם, של הרשות, והראו נוכחות של המדינה שהתעניינה במה שלומם.

סטו מירקין: זה לא מה בכך, זה דבר שנתן הרבה כוח לאזרחים שנשארים שם, לפעמים בחושך מוחלט אם יש הפסקת חשמל, ונותנים להם גיבוי שאפשר להמשיך, מישהו סומך עליהם.

סטו מירקין: הם שמעו סיפורים, טיפלו לפי הצורך בכל הסיפורים ששמעו וזה קרה לא רק בשדרות, זה קרה בכל היישובים.

סטו מירקין: העובדים הסוציאליים מיומנים, הם עברו הרבה הכשרות בזמן האחרון, בשנים האחרונות למעשה.

סטו מירקין: בשנים האחרונות אנחנו השקענו כמעט 50 מיליון שקל מתקציבי המשרד והחלטות הממשלה במיגון של המחלקות לשירותים חברתיים והמסגרות בקהילה, כמו מועדוניות, אנחנו השקענו מהכסף הזה גם בהרבה פעילויות לחזק את החוסן המשפחתי, הקהילתי, האישי של קבוצות שונות, של בני נוער, צעירים, נשים, חד הוריות וכו' וכו'.

סטו מירקין: וכמו ששמענו כרגע, לדאוג לעצמך, להיות פעיל ולא להיות תלותי ולקחת את האחריות בידיים שלך וזה המוטו שלנו.

ביקורת המדינה): תודה רבה.

ביקורת המדינה): לפני שנעבור לראשי הרשויות בעצמם, שבעצם באנו לשמוע אותם, מניסיוני הרב בוועדות מהסוג הזה רוב השאלות מופנות לרשות המסים ולכן לפני שנתחיל בסבב ראשי הרשויות, מי הנציג של רשות המסים כאן?

ביקורת המדינה): תן לנו סקירה קצרה על מה הדברים שנעשו בסבב האחרון, מה הסוגיות המרכזיות שאתם מתמודדים איתן, למה אתם נדרשים לתת מענים ומה כבר נעשה עד הרגע הזה, כך גם אולי תוכל לחסוך חלק מהשאלות והקושיות.

אמיר דהן: אני אתחיל בנזק הישיר.

אמיר דהן: כבר ביום שני, כשנפלו הטילים אחרי הצהריים, צוותים שלנו הסתובבו בשטח במטרה ראשונית למפות את הנזקים ולתת מענה מיידי, שזה אומר דיור חלופי לכאלה שהבית לא ראוי למגורים, שמירה על בתים שנפרצו ובעצם פינינו אותם לבית מלון כדי שלא יבזזו את מה שיש בתוך הבית, יותר בצד הרגשי, אנחנו מבינים שהציוד נפגע גם ככה, אבל עדיין שומרים על הבית כדי שירגישו בטוח.

אמיר דהן: כבר באותו יום פתחנו את המוקד שלנו באשקלון, למחרת היו 20 צוותים שהיו בכל האזור, גם היום היו 20 צוותים בכל האזור כדי לטפל בכל הנזקים האלה.

אמיר דהן: בנזק הישיר, לא ידוע לנו על בעיות מיוחדות, אני חושב שהטיפול נעשה מאוד מהר ובשטח.

אמיר דהן: כמובן שנערכנו לכל התרחבות של התרחיש, אבל לשמחתנו זה המצב כרגע.

אמיר דהן: לגבי הנזק העקיף - - -

ביקורת המדינה): לא רק נזק עקיף, ברשותך, הרי בסופו של דבר אנחנו יודעים שהנזק הוא לא רק רגעי, לא בזמן הסבב עצמו, בין סבב לסבב ההתאוששות היא לא מיידית, לא לעסקים הקטנים, לא לחקלאים, אפילו לא להורים שהפסידו ימי עבודה.

אמיר דהן: זה הנזק העקיף, אני אדבר על זה, זה הנושא הזה.

אמיר דהן: הנושא של הנזק העקיף התחיל אצלנו דווקא מראשי הרשויות, שישבנו איתם לפני מספר חודשים, ממנהל הרשות, עלו בעיות מהשטח של תיירות, הדבוראים בישיבה הקודמת שהיינו כאן, ובמהלך התקופה ביטול פסטיבל כדורים פורחים שהיה כאן ובנוסף הורים שלא הלכו לעבודה, עד אתמול זה היה האחריות של פיקוד העורף לא לפתוח מוסדות חינוך, אתמול גם הייתה הנחיה יותר מחמירה, לא לפתוח עסקים ב-7-0 וזה קצת שינה את הסטטוס.

אמיר דהן: כבר התקבלה החלטה וכבר יצאה הודעה של שר האוצר שאנחנו הולכים להתקין תקנות, מביאים אותם ביום שלישי בוועדת הכספים, זה נקבע ביום שלישי, לפני שעה הודיעו לי שיש דיון ביום שלישי הקרוב, התקנות מבחינתנו גמורות כבר.

אמיר דהן: התקנות ייתנו מענה למספר דברים עם תחולה רטרואקטיבית.

אמיר דהן: בעצם ענף התיירות לדוגמה נפגע כבר מתחילת ההסלמה שהייתה, ההפגנות על הגדר, בלונים, עפיפונים, השריפה, טילים מדי פעם שהיו, היו כמה סבבים של טילים, אז הפיצוי שלהם יינתן מה-1 במאי עד סוף השנה הזאת.

אמיר דהן: בעצם אנחנו נותנים אחורה ועד סוף שנה שזה - - -

גדי ירקוני: זה התחיל ב-30 במרץ.

אמיר דהן: נכון, אבל - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל בוועדת כספים בשבוע שעבר הסבירו לנו שבתיירות במיוחד זה בא כנגד ההזמנות שהיו בשנה הקודמת, אבל בשנה שלפני כן - - -

אמיר דהן: זה מה שאנחנו עושים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל בשנה הקודמת, בשנה שלפני כן גם הייתה להם בעיה.

אמיר דהן: לא, אנחנו יושבים עם ענף התיירות, בשנה לפני, ויש כאן אנשים מהדרום, הם יגידו לך שבשנת 2017 היה כאן רגוע ויחסית העבודה הייתה בסדר.

אמיר דהן: גם אם נלך שנתיים אחורה זה בדיוק אותו דבר.

איילת נחמיאס ורבין: תשאל את גדי, הוא היה בוועדת הכספים.

גדי ירקוני: לא זה מה שאמרנו.

גדי ירקוני: אני אחזור עוד פעם.

גדי ירקוני: אל"ף, אני חושב שצריכים להתחיל מה-30 במרץ.

אמיר דהן: אני אסביר על ה-30 במרץ, למה לא מתחילים.

גדי ירקוני: אני אגיד למה כן ואתה תגיד למה לא, חלוקה שווה.

ביקורת המדינה): גדי, יש לי בקשה, בוא נסיים, הוא יגיד את מה שיש לו לומר, אחר כך רשות הדיבור לכם ונעשה את זה בצורה מסודרת.

אמיר דהן: אנחנו התחלנו מה-1 במאי משתי סיבות.

ביקורת המדינה): הנה, כבר עכשיו הוא חידש לכם על הדיון בתקנות החדשות שנקבע רק לפני חצי שעה.

אמיר דהן: הדיון נקבע, התקנות אצלנו כבר הרבה לפני, זה התחיל מראשי הרשויות.

אמיר דהן: אני חייב להגיד, זה עלה מהשטח.

ביקורת המדינה): זה דורש את אישור ועדת הכספים.

אמיר דהן: ברגע שהשר שלנו ממליץ אני לא מכיר מקרה שזה לא אושר בוועדת כספים.

אמיר דהן: למה אנחנו מתחילים מה-1 במאי?

אמיר דהן: משתי סיבות.

אמיר דהן: סיבה ראשונה ומאוד קשה, רוב העסקים האלה מדווחים דו חודשי למע"מ, אם אנחנו נתחיל את זה מ-1 באפריל יש כאן בעיה בדיווח למע"מ, זה הופך את זה למסלול, בוא נקרא לזה לבירוקרטי יותר, הם יצטרכו לפצל את המחזור שלהם, הם יצטרכו לקחת רואה חשבון יותר וללכת למייצגים.

אמיר דהן: זה אחת.

אמיר דהן: שתיים, אנחנו בקשר שוטף כמעט יומיומי עם מנכ"לית העמותה שמטפלת בכל התיירות בעוטף עזה, בבדיקה ערכנו מולה, מול המחזורים, חודש אפריל יחסית היה טוב ואם אנחנו ניגע בחודש אפריל הוא יפגע להם בירידה בהמשך.

אמיר דהן: אז זה משהו שנבדק מולם ובסיכום איתם.

ביקורת המדינה): ברשותך, מי שיושב לשמאלי, כמו שאתה יודע, זה ראש עיריית שדרות.

אמיר דהן: אני מכיר אותו טוב.

ביקורת המדינה): עד עכשיו אתה ייחדת את הדברים או לנזק ישיר, או לנזק עקיף שהוא קשור לסוגיות חקלאיות ותיירותיות.

ביקורת המדינה): שדרות, לשם דוגמה, נמצאת פחות משבעה קילומטרים מרצועת עזה, אבל היא לא מוגדרת כיישוב ספר ולכן היא לא זכאית בכלל לפיצוי על נזק עקיף.

ביקורת המדינה): אז מה אנחנו אומרים היום לשדרות שהם המארחים שלנו?

אמיר דהן: עוד לא סיימתי, יש תשובה גם לזה.

אמיר דהן: עוד לא סיימתי את כל הדברים שהתקנות הולכות לטפל בהם.

אמיר דהן: אז הנושא הראשון זה התיירות וזה יטפל עד סוף השנה, בעצם הירידה עד סוף השנה.

אמיר דהן: אני לא אכניס אתכם לפרטים, זה יהיה בשני מקטעים שהם יוכלו להגיש תביעה מיידית ולא לחכות לינואר 2019.

אמיר דהן: הפתרון השני שאנחנו נותנים זה לעניין השכר.

אמיר דהן: עניין השכר, הורים נאלצו להישאר בבית כדי לשמור על הילדים מחד, וזה התחיל כבר בחודשים קודמים, אז אנחנו נותנים את הפתרון בתקנות האלה לכל ה-40 קילומטר מרצועת עזה שבהן היו הנחיות, שזה כולל את העיר שדרות וכולל גם באר שבע, שהייתה הנחיה, לדוגמה בפגיעה שהייתה לפני שלושה-ארבעה שבועות, יום למחרת לא היו לימודים בעיר באר שבע, אז זה ייתן פתרון לכל ההורים שיש להם ילדים מתחת לגיל 14 ובכל היישובים ב-40 קילומטר.

אמיר דהן: זה פן אחד, של הורים שלא הגיעו לעבודה בגלל שהם שמרו על הילדים.

אמיר דהן: הפן השני שנוצר אתמול, הייתה הנחיה שלא לפתוח עסקים, אז כל העסקים האלה יהיו זכאים להגיש תביעה על השכר, כולל העיר שדרות, כולל כל עוטף עזה, כשההנחיה הייתה לכל ה-7 קילומטרים.

אלון דוידי: אמיר, העסקים, חקלאות וכו', בעוטף עזה, לא שדרות, אתם מתדיינים איתם אחורה.

אלון דוידי: ברגע שאנחנו לא מוגדרים כיישוב ספר - - -

אמיר דהן: לא, התקנות מגדירות אתכם, בתקנות שאנחנו מעלים לוועדת הכספים אנחנו מגדירים את כל ה-40 קילומטר כאזור שהוא בר פיצוי בנזק עקיף אחרת לא הייתי אומר ששדרות יקבלו את השכר.

אמיר דהן: זה מה שהיה ב'צוק איתן' וזה מה שהיה ב'עמוד ענן'.

אלון דוידי: זה לא רק שכר, ירידה במחזור ודברים אחרים אתה מפצה - - -

אמיר דהן: תראו, בסופו של דבר - - -

אלון דוידי: למעשה, אמיר, אמרתי את זה גם לשר, יש פה חלוקה בין עסקים חקלאיים ותיירות, שזה הכפרי, לבין העירוני.

אלון דוידי: עם כל הכבוד לערים האחרות מחוץ ל-7, והלוואי שתפצו אותם כמה שיותר, חוסר ההגדרה של שדרות כיישוב ספר, אני לא רוצה להיות מה שנקרא בכאילו או לבוא ככה, אני רוצה לבוא בצורה ישירה, אם אני גר קילומטר וחצי מזה אין שום סיבה שלא יחתמו על התקנה הזו ולא יחתמו על שדרות ואז אני בכלל לא צריך, במרכאות, את הפרגון הזה כל פעם.

אלון דוידי: נכון להיום, מחר בבוקר העסקים בשדרות לא יפוצו על העבר במה שלא קשור לשכר.

אלון דוידי: אם אני עכשיו, למשל עורך דין או יועץ או לא יודע מה, אני לא מפוצה על שום דבר, במקומות אחרים אתה מפצה אותם.

אמיר דהן: אם יש לו עובדים שלא מגיעים לעבודה אז הוא יקבל שכר.

אמיר דהן: אני אענה על הכול.

אבי דיכטר: אמיר, רגע, אם אתה כבר נכנס לסוגיה הזו, הרי ב-7-0 יש אבסורדים, שדרות היא 800 מטר מהגדר, אלא אם התקרבתם, אני לא זוכר - - -

רחל עזריה: הם בונים הרחבה בכיוון הזה.

אבי דיכטר: וסדרת היישובים היא לא רק שדרות, יש סדרה שלמה של יישובים שהם 7-0 והם לא מוגדרים יישובי ספר.

אמיר דהן: לא, יש רק יישוב אחד, רק שדרות.

אבי דיכטר: לא, מה פתאום?

אבי דיכטר: ב-7-0?

ביקורת המדינה): שדרות במעמד ייחודי ומיוחד.

אבי דיכטר: לא, יש סדרה שלמה של יישובים - - -

אמיר דהן: רק יישוב אחד, שדרות, אני אעלה את זה קדימה.

אמיר דהן: אנחנו ברשות המסים כן חושבים ששדרות צריכה להיות יישוב ספר וצריך להכניס אותה לרשימה הקבועה ובלי קשר לתקנות הוראת שעה שמותקנות כל פעם.

אמיר דהן: אני אעלה את זה אצלנו בהנהלה בנושא של העיר שדרות כדי להתקין את שדרות שהיא גם יישוב ספר.

אמיר דהן: אני אעלה את זה קדימה.

אמיר דהן: אני כרגע מציג את הפתרונות שאנחנו נותנים.

אמיר דהן: אני אעלה את הבעיה שאלון הציג אותה ואני אעלה אותה קדימה.

אמיר דהן: מבחינתנו הפתרון זה שהשכר ניתן גם להורים וגם לעסקים שלא נפתחו.

אמיר דהן: אותו דבר נתנו פתרון גם לנושא של הדבוראים, שהייתה בעיה שהכוורות לא היו בתחום יישוב ספר, הן היו ביערות קק"ל, אז בתקנות האלה הם גם יקבלו פיצוי ויוכלו לקבל את - - -

ביקורת המדינה): אמיר, אם אנחנו נקיים ישיבת מעקב נוספת בעוד חודש, אם לא נהיה בתוך מערכת בחירות, אתה תוכל לתת לנו תשובה יותר כוללת לשדרות באופן ספציפי?

אמיר דהן: מבחינת הגדרה של יישוב ספר?

ביקורת המדינה): כן.

אמיר דהן: כן, אני אעלה את זה כשאני אגיע מחר למשרד להנהלה אצלנו, לערן ולמירי.

אלי אלאלוף: אבל זו לא החלטה של המשרד שלו, של היחידה, זה צריך לבוא לוועדת הכספים.

אלי אלאלוף: אני אעביר את זה למעלה גם.

אמיר דהן: אנחנו נעביר את זה.

אמיר דהן: אז בסופו של דבר אנחנו נותנים את כל הפתרונות שעלו לנו מהשטח בחודשים האחרונים, אנחנו לא מתייחסים רק ליום של הלחימה, יום וחצי של הלחימה שהיה, אנחנו מתייחסים אחורה וגם קדימה.

אמיר דהן: גם אם בעוד חודש יהיה עוד אירוע של לחימה של יום וחצי ותהיה הנחיה לא ללכת לבתי הספר זה כבר יהיה בתוך התקנות, לא יצטרכו לבקש מאיתנו שוב פעם, זה בתוך התקנות שאנחנו מגישים עכשיו עד סוף השנה.

אמיר דהן: אחרי סוף השנה נבחן את המצב ואם נחליט שצריך להאריך את התקנות האלה נאריך אותן.

אמיר דהן: זהו, תודה רבה.

ביקורת המדינה): תודה.

ביקורת המדינה): ראשי רשויות.

ביקורת המדינה): אלון דוידי, בבקשה.

אלון דוידי: לא.

אלון דוידי: גדי.

ביקורת המדינה): גדי ירקוני.

ביקורת המדינה): אל תריבו, עוד תדביקו אותנו בג'נטלמניות הזאת, אנחנו לא רגילים

גדי ירקוני: אתם רגילים, אתם רגילים.

גדי ירקוני: אל"ף, תודה רבה שבאתם, אלון בטח יגיד את זה בהרחבה בתור מארח, אבל אני רוצה להגיד, גם לשלי וגם לך, דבר ראשון אנחנו רואים התקדמות.

גדי ירקוני: שלי, אם את זוכרת, את הדבר הזה אנחנו העלינו בבארי, אמרתי מה אתם באים בטענות למס רכוש?

גדי ירקוני: אתם האחראים, אתם אלה שאמורים להביא את החקיקה.

גדי ירקוני: אני רואה שיש התקדמות אדירה ואני מאוד שמח לראות התקדמות שכמעט אפשר להגיע – הדבר הזה מאוד מאוד הלחיץ את התושבים פה, גם בהסלמה האחרונה וגם לפניה וגם בכל השמונה חודשים האלה וזה בא לפתרון.

גדי ירקוני: אני הייתי שמח אם רשות המסים, כשהם ראו שכשהם עובדים איתנו בשיתוף פעולה אפשר להגיע להבנות, אם לפני שזה יגיע ליום שני לוועדת הכספים נעבור על זה ביחד ונראה שהחקיקה שהם הולכים להביא עונה על הבעיות שבאמת יש לנו בתקופה הזו ולא שם נבוא ונצטרך להציג התנגדויות.

ביקורת המדינה): אתה מדבר על התקנות?

ביקורת המדינה): רגע, אמיר פה.

ביקורת המדינה): הם מבקשים לראות את התקנות לפני.

אמיר דהן: בנושא התיירות אנחנו בקשר ישיר עם מי שהם הציבו מולנו.

אמיר דהן: ליאורה, היא יודעת על כל שלב שאנחנו עושים.

אמיר דהן: מבחינת שכר, זה משהו שאנחנו עושים אותו קבוע בהתאם לכל תקנות העבר לפי הנחיות פיקוד העורף.

אמיר דהן: אנחנו נצמדים להנחיות.

אמיר דהן: אבל אני חייב להגיד, זה כבר נסגר ב-2012, אם תהיה הנחיה של ראש עיר כהחלטה שלו לסגור מוסד חינוך ופיקוד העורף החליט שלא, זה לא ייכנס לתקנות שלנו.

אמיר דהן: זה היה ב-2012 וזה עלה לוועדת כספים והוחלט שזה לא יהיה יותר.

אמיר דהן: אנחנו נצמדים להנחיות פיקוד העורף וזה מה שיהיה.

אמיר דהן: כל הימים שפיקוד העורף אמר שלא יהיו לימודים או לא לפתוח עסקים, הם יהיו ברי פיצוי בתקנות.

גדי ירקוני: בסדר גמור.

גדי ירקוני: זה דבר שהציק לנו הרבה זמן וטוב מאוד שבלחץ שלכם זה נפתר.

גדי ירקוני: אני חושב שלתושבים שלנו זו באמת בשורה טובה ואני מקווה שגם בשדרות תפתרו את הבעיה הזאת.

גדי ירקוני: דבר שני שאני רוצה להגיד פה, לשתי הוועדות האלה, כמו שאתם יודעים, אנחנו היום ברגיעה, אבל התושבים פה בהחלט עברו תקופה מאוד מאוד ארוכה, של שמונה חודשים, ושלי גם אמרה את זה, חלק מההפגנות אנחנו רואים עכשיו בחוץ, לא עכשיו, אלא אתמול.

קריאה: גם עכשיו יש.

גדי ירקוני: גם עכשיו יש?

גדי ירקוני: אני חושב שזה מאוד לגיטימי, האנשים עצמם, שהם לא כמונו, שמותר להם להביע את עמדתם מהבטן, אנחנו רואים כמה זה קשה וכמה זה כואב ואני חושב שהדבר הזה צריך לבוא ואנחנו גם מחזקים את זה.

גדי ירקוני: אני גם חושב שהמשמעות עכשיו של כולנו זה לראות איך באמת את השקט הזה שהבאנו לפה היום, את ההבטחה הגדולה שהבטיחו לנו, שהשקט הזה יישמר, שהוא באמת יישמר.

גדי ירקוני: אם אלה שקיבלו את ההחלטה, והם יודעים הרבה יותר מאיתנו, קיבלו את ההחלטה הזאת אז אני מקווה מאוד שביום שישי הקרוב ובכלל לא נראה את מה שראינו ואת האירועים האלה שראינו בעבר.

גדי ירקוני: אלה הדברים האלה.

גדי ירקוני: בוועדת חוץ וביטחון אני מבין שמתקדם החוק של המוקשים ושל הנפלים, וזו גם בקשה שלנו.

גדי ירקוני: והדבר האחרון שאני אגיד, שזה יגידו גם כל החברים שלי, הדבר החשוב ביותר, שאנחנו צריכים את התמיכה שלכם שזה גם יעבור בממשלה, זו התכנית לחיזוק העוטף בכלל.

גדי ירקוני: זאת התכנית שבלעדיה קשה לנו אחרי אירועים כאלה וגם בשוטף להצמיח ולדאוג שהעוטף ימשיך ויקלוט פה את האנשים ושהצמיחה הדמוגרפית האדירה שאנחנו רואים פה תמשיך, זה כל כך חשוב שהתכנית הזאת שמוגבלת ב-2018, תמשיך גם ב-19' וגם ב-20'.

גדי ירקוני: זה חלק מחיי היומיום שלנו וגם של התושבים.

אבי דיכטר: אבל, גדי, תן רגע להבין, לנו כחברי כנסת, סוגיה שפה היא אולי יומיומית ואצלנו היא מחייבת הסבר, ודווקא פה נמצאים כל הגופים הרלוונטיים, כשיש אירוע תיירותי, הפרחת הבלונים - - -

גדי ירקוני: הפעם זה היה הפרחת בלונים חיובית.

אבי דיכטר: סליחה, כדורים פורחים.

אבי דיכטר: הרי יש אירוע, עלות האירוע מיליון שקל, אני סתם זורק מספר, אני חושב שזה לא רחוק, עכשיו מודיעים גורמי הביטחון שמשיקולים ביטחוניים האירוע מבוטל, מיליון שקל ירדו לטמיון ועכשיו, אמיר, איך הדבר הזה נסגר?

אבי דיכטר: אני רוצה להבין רגע, מהצד שלנו כחברי כנסת, איך הדבר הזה נסגר?

אבי דיכטר: הממשלה, שיש לה מספר זרועות, נותנת לרשות המקומית, גורם ביטחוני, לא חשוב אם זה המשטרה או פיקוד העורף, הוא נותן הנחיה שהעלות שלו היא מיליון שקל, איך הדבר הזה נסגר לא בפרוצדורה מורכבת?

אבי דיכטר: להנחיה הזו יש נגזרת מיידית.

אמיר דהן: אני אסביר.

אמיר דהן: עקרונית, קודם כל הפתרון שאנחנו נותנים נותן פתרון לכדורים הפורחים, זו הייתה ההחלטה בתקנות הוראת שעה.

אמיר דהן: אתה שואל איך אנחנו יוצרים מצב שלא צריך תקנות הוראת שעה וזה מפוצה אוטומטית.

אמיר דהן: זה יהיה דבר שלצערי בלתי אפשרי.

אמיר דהן: אתם צריכים להבין שאם אנחנו נכריז על כל מדינת ישראל כיישוב ספר וחס וחלילה תהיה מלחמה כוללת - - -

חיים ילין: יש, זה מצב מלחמה.

אמיר דהן: הנזק העקיף שיכול להיגרם, בהערכה קטנה שעשינו לא מזמן בשיעור נזק שדומה למה שהיה ב'צוק איתן', שזה שיעור נזק מאוד נמוך, זה כמעט 200 מיליארד שקל.

אמיר דהן: למדינת ישראל לא יהיה תקציב לעשות דבר כזה, בגלל זה התקנות של הנזק העקיף מדברות על יישובים, כ-150 יישובים, וכל פעם שיש אירוע מתקינים תקנות ספציפיות עד גובה התקציב שניתן לנו להתמודד איתו.

אמיר דהן: באירועים כאלה גדולים, בוא ניקח את 'צוק איתן', אני אתן לך דוגמה שקרתה ב'צוק איתן'.

אמיר דהן: ב'צוק איתן' הוכרז על 40 קילומטר מרצועת עזה, תקנות שלנו.

אמיר דהן: ב'צוק איתן' פיקוד העורף נתן הנחיה לא לבצע, ניל יאנג היה צריך להגיע לפארק הירקון בתל אביב, האירוע, 50,000 איש, בוטל.

אמיר דהן: לצערנו, עם כל הרצון שלנו, לא יכולנו לפצות אותו, כי זה היה רק 40 קילומטר מרצועת עזה.

אמיר דהן: כל העסקים באזור המרכז גם נפגעו, אבל זה תקציב מוגבל בסופו של דבר הקופה של קרן הפיצויים.

אמיר דהן: צריך לשמור אותה למקרה של מלחמה כוללת.

אמיר דהן: אם היינו מכניסים גם את תל אביב פנימה זה היה גומר את הקופה בהרבה.

אמיר דהן: אז בסופו של דבר לא יהיה פתרון כל הזמן, אנחנו ניתן פתרונות נקודתיים אפשריים.

ביקורת המדינה): ונוסיף שיש בכלל מערכת אחרת של חוקים ותקנות, כמו הכרזה על מצב מלחמה או הכרזה על מצב חירום בעורף.

אמיר דהן: זה, דרך אגב, לא קשור - - -

ביקורת המדינה): כן, ברור, זה לא רלוונטי לכאן.

אמיר דהן: זה לא קשור, אם יכריזו מלחמה או מצב מיוחד בעורף זה לא משפיע על תקנות מס רכוש.

גדי ירקוני: אבל אני חושב שצריכים להכיר בזה - - -

איילת נחמיאס ורבין: הגיע הזמן שזה ישפיע.

ביקורת המדינה): עוד ראשי רשויות שרוצים לדבר?

ביקורת המדינה): אלון.

אלעזר שטרן: אתה קיבלת תשובה?

אבי דיכטר: תראה, אני מודה שהתשובה של אמיר, היא ברחה לנקודות קצה, לתל אביב, שזה אירוע נדיר, היא לא נתנה מענה לשוטף.

אבי דיכטר: אבל מאחר שאני מבין שיש בעיה ומאמיר הבנתי שאין לה פתרון, נשארת לנו נקודה לטיפול.

ביקורת המדינה): הוא אמר שיש פתרון, אבל זה עולה 200 מיליארד שקל.

אמיר דהן: התקנת תקנות ייעודיות בכל פעם שיש אירוע כזה.

אמיר דהן: הכדורים הפורחים שבוטל נכנס להתקנת תקנות שהצגתי מקודם.

אמיר דהן: זה ייכנס לפתרון והם יוכלו לקבל את הכסף.

אבי דיכטר: אנחנו לא נפתור את הבעיות עכשיו, אנחנו נסמן אותן עכשיו.

אבי דיכטר: זו בעיה שאצלי היא מסומנת, והאמן לי, בעיה שמסומנת לא יורדת.

רחל עזריה: היא מטופלת.

אבי דיכטר: בבקשה, שי.

שי חג'ג': שלום, שי חג'ג, ראש מועצת מרחבים.

שי חג'ג': אני אציין רק שמועצה אזורית מרחבים נמצאת 7.100 קילומטרים עד 25 קילומטר.

שי חג'ג': סיפור אישי קצר, יש לי בת בגיל 11 שב'צוק איתן' חוותה תהליך לא פשוט.

שי חג'ג': היא טופלה, הכול הסתדר, אבל כל פעם שיש אירוע של אזעקה הכול חוזר מחדש.

שי חג'ג': היא בת 11 היום, ישנה איתנו במיטה.

שי חג'ג': שתבינו באיזה אזור אנחנו חיים ומה אנחנו חווים פה.

שי חג'ג': זה סיפור אישי מהבית.

שי חג'ג': אני קיצרתי טיסה שהייתי בחופשה פרטית וחזרתי אתמול בלילה בגלל המצב.

שי חג'ג': אני רוצה לדבר פה על שלושה נושאים שהם חשובים ואקוטיים מאוד.

שי חג'ג': דיברו פה אנשי משרד החינוך, במצב שלנו התלמידים צריכים סיוע יותר גדול ממה שהמשרד יודע לתת.

שי חג'ג': מדובר בתוספת של שעות לימוד שאנחנו פונים למחוז והמחוז לא יודע לתת לנו שעות.

שי חג'ג': צריך לפצל כיתות גדולות, הם לא יכולים ללמוד בצורה הזו, הם פשוט לא יכולים.

שי חג'ג': יש לנו בית ספר שהיה מצטיין, נהיה בית ספר אדום, זה לא הגיוני.

רחל עזריה: סליחה, תוספת השעות זה כדי לפצל כיתות?

שי חג'ג': כדי לפצל כיתות, כדי ללמוד בכיתות יותר קטנות, כי הילדים לא מרוכזים.

שי חג'ג': אני נותן לך דוגמה של הבת שלי, שאם היא ישנה איתי במיטה היא לא יכולה ללמוד בבוקר.

רחל עזריה: אני מבינה את זה.

שי חג'ג': והיא ילדה מצטיינת, היא לא באה מבית לא טוב או אין לה נתונים, יש לה נתונים מצוינים, אחותה הגדולה מחוננת והיום היא במודיעין, מתגייסת בעוד חודש למודיעין.

שי חג'ג': זה המצב שאנחנו נמצאים בו, אז צריך להשקיע גם בשעות הלימוד, תוספת של שעות לימוד, וגם בכל נושא השפ"ח, שהוא לא מספיק, לפחות לא בשבעה קילומטרים ומעלה.

שי חג'ג': יש מישהו שהגדיר שבעה קילומטרים וזה על הכיפק, ובהחלט מגיע להם, הם חווים פה תהליכים, אבל באמת יש יישובים של שבעה קילומטר ו-100 מטרים שלא נכללים בשום קטגוריה וזה לא הגיוני, אנחנו חוטפים לא פחות.

שי חג'ג': דבר נוסף זה נושא הממ"דים.

שי חג'ג': 60% מבתי מועצה אזורית מרחבים לא ממוגנים, הם בתים שנבנו בשנות ה-60.

שי חג'ג': אני לא אומר למגן את עצמנו לדעת, אבל אני כן מצפה מממשלת ישראל שתיתן תמריצים או תיתן סבסוד לאנשים פרטיים לבנות ממ"דים בבתים שלהם.

שי חג'ג': צר לי להגיד את זה, אבל דיברו פה באמת גדולות אנשי המקצוע, אין מיגוניות, שלא יספרו סיפורים, מ'צוק איתן' אני דורש מיגוניות למקומות מרכזיים אצלי ביישוב, אני לא מקבל מיגוניות.

שי חג'ג': באירוע האחרון הייתי בחו"ל, קיבלתי מאות טלפונים, תן לנו, רק שיהיה מתקן ברחוב ראשי, שיוכלו לרוץ אליו.

שי חג'ג': לא שזה ייתן פתרון, זה רק נותן הרגשת ביטחון.

שי חג'ג': אני שמח שהתקשורת יצאה ואני יכול לדבר קצת יותר - - -

אבי דיכטר: רגע, לפיקוד העורף לא היה לתת את המענה לזה?

שי חג'ג': אין מענה למיגוניות מעבר לשבעה קילומטרים, הבתים שלנו לא ממוגנים, מה לעשות?

רחל עזריה: למה אין מיגוניות - - -

אבי דיכטר: השאלה לפיקוד העורף.

אבי דיכטר: הרי בפול שלכם אתם מחזיקים בדיוק למצבים האלה כמות גדולה מאוד.

רחל עזריה: מה, זה סיפור?

אברי ברנס: סיפקנו בשנים האחרונות מעל 130 מיגוניות.

שי חג'ג': לא, היום, היום.

ענת ברקו: אבל עכשיו, לאור האירועים האלה, למה בעצם לא נותנים?

חיים ילין: שאלה לי אליך, כמה יש לך במחסן?

אבי דיכטר: משהו לא מתחבר.

אבי דיכטר: תראה, אומר ראש מועצה, יש זעקה למיגוניות, אתה אומר שיש לכם מיגוניות בדיוק למצב חירום כזה, איך החיבור הזה אמור להתבצע?

אלי אלאלוף: עד מחר זה יכול להתבצע.

רחל עזריה: זה בסיסי.

אברי ברנס: אנחנו סיפקנו עד כה בשנתיים האחרונות כ-130 מיגוניות ברחבי הגזרה.

אברי ברנס: הפערים ב-7 עד 15 הם לא במיגוניות, הם פערים במיגון תקני.

אברי ברנס: כמו שאמרתי, כרגע, בתקצוב שאנחנו יודעים לתת - - -

ענת ברקו: המיגוניות זה לא עזרה ראשונה במקרה הזה?

רחל עזריה: למה לא לתת מיגוניות?

קריאה: מיגונית זה תחושת ביטחון, זה לא - - -

אברי ברנס: לא, מיגון שהוא רלוונטי מאוד בסביבת העוטף פחות רלוונטי כשיוצאים מהעוטף.

רחל עזריה: למה?

אברי ברנס: אני אגע בזה לא בפורום מתוקשר, אבל זו ההנחיה של פיקוד העורף, זו הגישה שבה אנחנו נוקטים, ככה אנחנו גם פחות או יותר פועלים בשגרה.

רחל עזריה: אז מה הנוהל עבור המרחק הזה, עבור הגזרה הזאת?

אברי ברנס: השלמת פערי המיגון בגזרות שהן לא גזרות העוטף צריך לקרות על בסיס הבנה שיש פה משהו שצריך לתקצב אותו.

אברי ברנס: כרגע ב-15-7 אנחנו ממפים את הפערים, אנחנו יודעים עליהם, רק שנכון לעכשיו הם לא מתוקצבים במלואם, הם בפערי תקציב, כמו שהסברתי קודם.

ביקורת המדינה): חיים, אולי תיתן לשי לסיים ואחר כך תדבר, כדי שתשמע אותם?

חיים ילין: אין לי בעיה, אני רק רציתי להעיר על זה.

שי חג'ג': תראה, כמנהיגי האזור, באמת, אני חושב שבכל הסלמה שיש אנחנו נותנים את כל הגיבוי לממשלת ישראל, בטח לצבא, ואנחנו נמשיך לעשות את זה, דרך אגב, אבל אנחנו כן מבקשים לתת לתושבים שלנו את תחושת הביטחון שאנחנו בעצם אמורים לאפשר להם.

שי חג'ג': לא יכול להיות ש-60% מהיישובים במועצה שלי לא ממוגנים, כי אין להם.

שי חג'ג': אלה אנשים מבוגרים שבנו את המדינה הזו, הם לא ימגנו אותם, אין להם איך.

שי חג'ג': אני הצעתי בזמנו אופציה של לתת הלוואת מדינה שתשולם בצורה שהמבוגרים יוכלו לשלם את זה וכשהבן יירש את המשק הוא ישלם את ההלוואה, לאפשר איזה שהיא אופציה כזו, אחרת אנשים לא ייבנו ממ"דים.

אבי דיכטר: שי, יש הצעת חוק שחבר הכנסת עמיר פרץ, שלא נמצא פה, ואני מקדמים, שהיא בדיוק ברוח הדברים האלה.

אבי דיכטר: החתמנו עליה כבר לפי דעתי לא מעט אנשים ואני מקווה שהיא תביא את המזור לבעיה הזו.

אבי דיכטר: אני מקווה, כי יש לה נגזרת תקציבית, היא עוסקת בדיוק בפרמטרים שאתה מעלה כרגע, אבל זה ייקח זמן, זה לא פותר את הדחיפה בחירום כמו שאתה אמרת.

שי חג'ג': נקודה אחרונה, והיא באמת קצרה כי היא פחות קשורה לוועדה הזו, אבל זה נושא הטבות המס.

שי חג'ג': אם אנחנו מסתכלים בעוטף, עד 7 קילומטרים זה 20%, וזה מצוין וזה מגיע להם, אצלנו זה 7%, אופקים 18%, נתיבות 16%, זה פשוט לא הגיוני.

שי חג'ג': מישהו צריך לעשות סדר ואני צריך את התמיכה שלכם כחברי כנסת גם בוועדת הכספים לעשות קצת שכל.

שי חג'ג': הולך להיפתח שוב פעם דיון בעניין הזה בוועדת הכספים, תעזרו לנו, בבקשה, לעשות שכל בהחלטות.

ביקורת המדינה): מי פה חבר בוועדת כספים?

רחל עזריה: אני.

ביקורת המדינה): איילת?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חברה, אבל אני - - -

ביקורת המדינה): יש לך פה חברה אחת בוועדת הכספים.

רחל עזריה: אני לא יכולה לומר לך כמה פעמים זה נפתח וכל פעם זה נפתח וכל פעם מסדרים וזה תמיד לא טוב.

שי חג'ג': נכון, נכון, אבל אני אומר - - -

רחל עזריה: אבל אני אקח אתכם לתשומת לבנו.

שי חג'ג': אתם שומעים אותנו פה ותבינו את המשמעויות, כאילו זו בדיחה רעה שמפריד בינינו כביש, 7%, 18%, כאילו תנו לכולם כמה שאתם רוצים וזה מגיע להם, האזור הזה, אני סיפרתי לכם את החוויה שלי האישית לא סתם, כדי שתבינו איפה אנחנו נמצאים.

שי חג'ג': ואנחנו מפתחים את האזור הזה, אנחנו לא מתבכיינים.

שי חג'ג': אל תתבלבלו, האזור שלנו יפהפה, הוא מתפתח, הוא מצוין ואנחנו רוצים להביא לפה אוכלוסיות טובות ואנחנו עושים את זה, הלכה למעשה.

שי חג'ג': אני בונה בית חולים שיקומי חדש במועצה שלנו ובונים יישוב חדש, אנחנו עושים דברים טובים, תעזרו לנו איפה שאתם יכולים.

רחל עזריה: בוא אני אגיד לך, טוב שהעלית את זה, כי מניסיוני בוועדה בסוף זה ככה ויכוח בין חברי כנסת, אני מבטיחה להיות שם בשבילכם, בסדר?

שי חג'ג': תודה רבה.

ביקורת המדינה): תודה רבה, שי.

ביקורת המדינה): אופיר, בבקשה, ברכות להיכנסך לתפקיד, מאחלים לך הרבה מאוד הצלחה.

אופיר ליבשטיין: תודה, תודה רבה.

אופיר ליבשטיין: האמת היא שהחפיפה בתפקיד עם אלון שוסטר, עשינו חפיפת אמת ביומיים האלה בנושא הביטחוני.

אופיר ליבשטיין: מספר נקודות.

אופיר ליבשטיין: אחת, הנקודה של הפיצויים, נגעו בזה, אני חושב שזה משהו קריטי.

אופיר ליבשטיין: שתיים, הנושא של התכנית הממשלתית, חבר'ה, בלי התכנית הממשלתית פה המצב הוא מורכב מאוד, מאוד מאוד מורכב.

אופיר ליבשטיין: אני רוצה לגעת בנקודה אחת של דורות וברור חיל, שני יישובים שהוצאו ממפת העדיפויות.

אופיר ליבשטיין: בחודש אפריל התעדכנה מפת העדיפויות והוציאו מעדיפות לאומית את ברור חיל ודורות, בעיה מאוד מאוד גדולה שנוצרת לשני היישובים האלה וחייבים לראות איך מחזירים אותם למפת העדיפויות, עדיפות לאומית.

אופיר ליבשטיין: זו נקודה משמעותית.

אבי דיכטר: הם יצאו, בגלל מה?

אבי דיכטר: בגלל המרחק?

אופיר ליבשטיין: שינו את - - -

איילת נחמיאס ורבין: סדרי עדיפות - - - זה היה בוועדת כספים.

אופיר ליבשטיין: כן, וזו פשוט קטסטרופה, זה אומר משרד השיכון, זה אומר שהם לא מקבלים השתתפות בתשתיות, זה אומר שערך הקרקע עולה שם בצורה משמעותית, זה אומר שהם לא יכולים להמשיך לבנות ולהתפתח בשני היישובים האלה.

אופיר ליבשטיין: זה חד משמעית.

אופיר ליבשטיין: תבינו, מרכז החיים של שני היישובים האלה זה במועצה, זאת אומרת הם שולחים את הילדים לאותו בית ספר, הסטודנטים או המבוגרים שמגיעים למרכז יום לקשיש.

אופיר ליבשטיין: שם זה המקום, זה המרכז, הקניות, הכול, זה פה בשדרות.

אופיר ליבשטיין: זה מרכז החיים שלהם, זה שני יישובים שנמצאים 7.200, 7.150, משהו כזה, וזו פשוט תקלה.

אופיר ליבשטיין: חייבים לראות איך מחזירים אותם חזרה למפת עדיפות לאומית.

אופיר ליבשטיין: דבר אחרון, אני רוצה איזה שהיא תחושה מהיומיים.

אופיר ליבשטיין: תראו, אנחנו 17 שנה במערכה, שבעה החודשים האחרונים זו מערכה מועצת.

אופיר ליבשטיין: לפי דעתי זה היה הסבב השישי ביומיים האחרונים.

אופיר ליבשטיין: ביומיים האחרונים יש הרגשה של תסכול מאוד מאוד מאוד גדולה של התושבים שלנו, יש פה הרגשת תסכול.

אופיר ליבשטיין: סיימנו אתמול בערב, אנחנו רואים את הנוער היום בבוקר, בשבוע שעבר הוא יצא למסע לירושלים, היום בבוקר הוא החליט שהוא משבית את הלימודים ולא נכנסו לכיתות.

אופיר ליבשטיין: אנחנו פה בנקודה שהיא נקודה קריטית.

ביקורת המדינה): לא היו לימודים?

ביקורת המדינה): או שזה היה אקט מחאה רגעי?

אופיר ליבשטיין: לא, הם יצאו, לא היו לימודים.

ביקורת המדינה): כל היום לא היו לימודים?

אופיר ליבשטיין: של י"א-י"ב.

ביקורת המדינה): ביוזמת התלמידים.

אופיר ליבשטיין: התלמידים בעצמם.

אופיר ליבשטיין: תראו, אתמול ראיתי איזה שהוא סיכום שהוציאה אחת ממנהלות מרכזי החוסן, אתמול הסתיים, ה-48 שעות האלה הסתיימו בתחושה של האנשים כמו אחרי 60 יום ב'צוק איתן'.

אופיר ליבשטיין: יש פה פגיעה ממש בחוסן ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו ערניים לעניין הזה.

אופיר ליבשטיין: זה משהו שצריכים לקחת אותו בחשבון.

אופיר ליבשטיין: זו תקופה ארוכה של סבב אחרי סבב אחרי סבב.

קריאה: והשריפות.

אופיר ליבשטיין: זה הכול ביחד, השריפות וכל התקופה הזאת, מותחים פה עד הקצה, אז צריכים להיות ערניים בעניין הזה.

ביקורת המדינה): חיים.

אבי דיכטר: אבל אנחנו רוצים לתת לראשי היישובים, אתה היית, אתה לא - - -

חיים ילין: לא, אבל היא אמרה אחרי שהם מדברים.

תמיר עידאן: ערב טוב.

תמיר עידאן: תודה שהגעתם לכאן היום, זה מחזק מאוד.

תמיר עידאן: מועצה אזורית שדות נגב, שמונה יישובים בעוטף, שמונה מחוץ לעוטף.

תמיר עידאן: המורכבות שהציג פה שי, עוד יותר מסובכת, אני יושב בשולחן המליאה, חצי מקבלים הטבות מס והטבות אחרות, אחרים מקבלים אפס.

תמיר עידאן: מאוד מאוד מסובך, אותם ילדים באותם בתי ספר, אותן הסעות, סיטואציה לא פשוטה, אבל חלק מהבעיות ב'צוק איתן' חזרו למרות שיש לנו באמת התקדמות מאוד מאוד גדולה בפערי מיגון, צפירה.

תמיר עידאן: הרבה מאוד דברים טובים קרו מאז ואפשרו לנו פעילות גם בשגרת חירום.

תמיר עידאן: נושא המרפאות.

תמיר עידאן: חברים, זה נושא שעלה חזק מאוד ב'צוק איתן' ואתמול, יום אחד של לחימה, ממרפאה אחת האחות לא יכולה לבוא כי יש לה פחדים, אז גם הרופא לא מגיע כי האחות לא מגיעה, ובשנייה המיגון הוא לא 100%, הוא רק 90%, אז סוגרים את המרפאה.

תמיר עידאן: ודווקא האנשים המבוגרים ביישובים, התרופות הכרוניות שמגיעות למרפאה, באו ומצאו את המרפאות סגורות והפתרון היה שייקחו אותן מנתיבות.

תמיר עידאן: אז להסיע אותם על הצירים לנתיבות ואוטובוסים - - -

ענת ברקו: מסוכן נורא.

תמיר עידאן: זה פשוט לא נתפס.

תמיר עידאן: אף אחד לא מצליח לפתור את זה, חבל שמשרד הבריאות לא פה, השיח הזה היה ב'צוק איתן'.

קריאה: הוא פה.

תמיר עידאן: אז אולי תוכלו להגיב לזה.

תמיר עידאן: היה שולחן עגול במשרד ראש הממשלה, העליתי את זה שם, חטפתי מכל הכיוונים והחטפתי, לא יצא מזה שום דבר, חבל שזה כך.

תמיר עידאן: פער בפסיכולוגים שרוצים לבוא לעבוד בעוטף.

תמיר עידאן: אנשים עוזבים, יש לי תקנים שאני לא מצליח לאייש אותם.

תמיר עידאן: אני מפרסם, ביקשתי ממשרד ראש הממשלה ליצור אולי איזה שורת תמריצים לפסיכולוג שיבוא.

תמיר עידאן: אני כרגע לא יכול לתת שירותים לבתי ספר בצורה סבירה, הדבר הזה תקוע.

ענת ברקו: אתם בקשר עם נט"ל אולי?

תמיר עידאן: יש לנו תקנים של פסיכולוגים שאנחנו לא מצליחים לאייש אותם כי אנשים לא רוצים להגיע, בתוך בתי הספר, לתכניות מסודרות.

אלון דוידי: הוא צריך תמרוץ, משרד החינוך לא יכול לתת אפשרות של תמרוץ.

תמיר עידאן: אני רוצה להיות קצר, לא להאריך.

תמיר עידאן: מעונות יום בעוטף חייבים להיות ממוגנים ב-100%.

תמיר עידאן: זו החלטה של בג"צ ושל פיקוד העורף, יש קושי מאוד גדול בתקצוב מול משרד האוצר ומול משרד הרווחה.

תמיר עידאן: נרשם כמה פעמים בהחלטות הממשלה שתינתן עדיפות לעוטף עזה, תינתן עדיפות - - -

רחל עזריה: רגע, זה מעונות יום מסובסדים?

תמיר עידאן: מעונות יום מסובסדים.

רחל עזריה: יפה, אבל אתה אומר בעצם, בכל מקרה מדובר רק על המסובסדים.

רחל עזריה: כי הלא מסובסדים, אין לך בכלל דיון עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: לא הפרטיים.

תמיר עידאן: לא, לא הפרטיים, מדובר על מעונות מסובסדים של המדינה.

רחל עזריה: אני מבינה, אז יש לכם מסובסדים לכולם?

תמיר עידאן: לא, יש חוסר של מעונות.

תמיר עידאן: יש אישור עקרוני לבנות אותם, עם תכניות מאושרות, ואין כסף.

רחל עזריה: ואתם כאילו בחריגה לעומת הכללים הרגילים של כמה מעונות יום מותר להקצות לכל יישוב?

תמיר עידאן: לא, אנחנו באותו תקן, רק צריך להיות ממוגן ומלא וזו עלות אחרת לגמרי, אבל יוצא כאילו הפוך, אנחנו מביאים אנשים ליישובים ואין מקום לתת להם להיות.

תמיר עידאן: כשאתה מבקש מאנשים להגיע לכאן כדאי שתפתור את העניין של מעונות יום קודם כל ואחרי זה - - -

רחל עזריה: ברור.

תמיר עידאן: רק כדוגמה, ב'צוק איתן' ביישוב תושיה פסלו לי מעון יום כי היה ויכוח בפיקוד העורף עם הצבא אם הוא ממוגן או לא, בסוף החליטו שהוא לא ממוגן, אחרי שהשקיעו בו כמעט חמישה מיליון שקלים, ואמרו לי: יום אחרי המלחמה תקבל הרשאה.

תמיר עידאן: קיבלתי את ההרשאה חמש שנים אחרי, לקחתי הלוואה מהבנק ועוד אמרו לי שעושים לך טובה שההרשאה היא רטרואקטיבית.

תמיר עידאן: אז המעון קיים, אנחנו לא מחכים לאף אחד, אבל צריך לראות איך עושים פה את הדברים.

תמיר עידאן: אנשים מגיעים עם ילדים קטנים, הם רוצים לקבל את המענה המינימלי לילדים שלהם.

תמיר עידאן: הטבות המס, שי דיבר.

תמיר עידאן: אצלי בתוך היישובים חלק מקבלים 20%, חלק 7%, בינואר יהיו אפס, מרחק של 7.100 קילומטר, אפילו קצת פחות.

תמיר עידאן: אמר ראש הממשלה בכמה שיחות שהיו שצריך להיות משהו כזה, צריך ליצור איזה משהו כזה, איזה שהוא מדרג סביר.

תמיר עידאן: אנחנו לא בעד להוריד לאף אחד, אבל לא יכול להיות שיישוב שנמצא מטר מנתיבות ומטר מעוטף עזה מקבל אפס ופה מקבלים 20% ופה 16%, זה גורם לנהירה בתוך היישובים ליישובים כאלה ואחרים וצריך לראות איך נותנים את הדעת על הדבר הזה.

תמיר עידאן: מאוד מאוד מסובך, ראינו את הדיונים בוועדת כספים, ואני גם מסכים, יש רעיון כרגע שהיועצת המשפטית מגבשת, אם תוכלי להתחבר לזה אנחנו נודה לך מאוד.

רחל עזריה: אני גם אעבוד על זה מול האוצר.

תמיר עידאן: דבר אחרון.

תמיר עידאן: דיברתם פה על מיגוניות.

תמיר עידאן: המועצה שלי, אברי, קיבלה מקרן היסוד 80 מיגוניות.

תמיר עידאן: אתם לא יודעים, העברתי חמש לשי כי הם לא הצליחו לקבל מיגוניות.

תמיר עידאן: הצבה של מיגוניות ביישובים מעבר לשבעה קילומטרים, הצבה של מיגוניות ברחוב, לא ליד כל בית, ליד המכולת, ליד תחנת הסעה, ליד מגרש משחקים, מאפשרת איזה שהיא שגרה סבירה שאפשר להסתובב ואפשר להגיע למקום בטוח.

תמיר עידאן: כן, אז זה לא 100%, נכון, אבל זה נותן משהו.

ענת ברקו: אברי, אתם מייצרים את המיגוניות לבד?

אברי ברנס: לא.

אברי ברנס: מה פתאום?

ענת ברקו: בסדר, שאלתי.

רחל עזריה: אז למה אתם מתנגדים?

ענת ברקו: פיקוד העורף פעם ייצר דברים.

תמיר עידאן: מילה אחרונה, מצאנו פער מאוד גדול במיגוניות לחקלאים.

ענת ברקו: כמה עולה מיגונית?

חיים ילין: תלוי, בין 40,000 ל-150,000, 180,000, תלוי.

תמיר עידאן: יש לנו פרויקט פה שנקרא 'משתלמים בחקלאות', סטודנטים מנפאל, וייטנאם וקמבודיה מגיעים לכאן לעבוד בארץ, הם השגרירים הכי טובים שאתם יכולים לראות.

תמיר עידאן: אני מגיע לשם, בנמל התעופה דגל ישראל וכולם עומדים ככה ומצדיעים.

תמיר עידאן: הם לא רגילים, בווייטנאם לא נופלים טילים משמים, מה לעשות?

תמיר עידאן: אתה מסתובב ברחוב, אין טילים, אין דבר כזה, זה נראה להם כמו סרט.

תמיר עידאן: אתמול הייתי אצלם, הם פשוט צורחים, בוכים.

ענת ברקו: דווקא הם רגילים למנהרות.

תמיר עידאן: הם התקשרו לשגרירים שלהם: תיקחו אותם לשם, תיקחו אותם לשם.

תמיר עידאן: גם אצל התאילנדים.

תמיר עידאן: צריכים, לא יודע, עשרות בודדות של מיגוניות ליד החממות, לאפשר גם לחקלאים לעבוד, כי קודם לא עבדו פשוט, הם לא עבדו וזה לא עובד ואחרי זה הם בורחים לך ולא חוזרים, זה יוצר גם סוג של פער מולם, שהם לא רוצים לבוא שנה אחרי וגם אצל החקלאים נזק מאוד מאוד גדול.

תמיר עידאן: תודה על ההקשבה.

ביקורת המדינה): תודה.

ביקורת המדינה): אלון.

אלון דוידי: ערב טוב.

אלון דוידי: קודם כל אני באמת מודה לך, שלי, ולאבי, הרמתם לי טלפון, אני לא זוכר כבר, כל כך הרבה זמן היה ב-48 השעות האלה ואני שמח באמת - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא אומרים 48 שעות בעוטף, לדעתי.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להעביר חוק שלא אומרים 48 שעות בעוטף.

אלון דוידי: כפרה, אני נבחרתי כבר, אז אני לא מפחד להגיד את זה.

אלון דוידי: אני אחרי ההיבחרות שלי לחמש שנים נוספות.

אלון דוידי: גם בשמי ובשם יהודית אוליאל, ממלאת מקום ראש העיר, אני חושב שגם רואים פה בשדרות את שימת הפוליטיקה בצד, עבודה, ליכוד, בית יהודי, כולנו תחת המשימה הזו.

אלון דוידי: אני חייב לשתף אתכם, אתמול בערב אני ישבתי עם הצוות שלי אחרי הערכת המצב והייתי מאוד מאוד מתוסכל ממה שקורה.

אלון דוידי: אנחנו נמצאים כאן במציאות שהיא חדשה, היא לא אותה מציאות, ואני לא מדבר על הטילים או הגראדים ועל הנשק שהג'יהאד מתהדר בו, שהוא יותר חזק.

אלון דוידי: יש פה מציאות בלתי אנושית לבן אנוש, לייצר התרגלות ממצב של קיצון, מלחמה, לרגיעה ברמה של 24 שעות פעם בשבועיים או פעם בחודש או פעמיים בחודש.

אלון דוידי: שלי, את אמרת שאנחנו סובלים את ההפגנות של בני הנוער וכו', אני אתמול בערב הסתכלתי ב-ynet וכשיצאתי מהערכת המצב ואני חייב לומר לכם שאני התמלאתי גאווה.

אלון דוידי: התמלאתי גאווה בדבר אחד, שאנחנו לא מתרגלים.

אלון דוידי: אני לפעמים גם מקבל, כשאומרים לי למה אני לא מגיע וכו', כי אני בסוף צריך לנהל את העיר ולעשות דברים.

אלון דוידי: אני גם שלחתי את הילדים שלי, הילדים שלי היו בהפגנה הזו ואני חושב שנמצאים פה חבר'ה שגם היו חלק מההפגנה הזו.

אלון דוידי: זו לא הפגנה, זה סימן חיים לעצמך, לומר לך שהמצב הזה של 48 שעות, 24 שעות, מצב של מלחמה ולאחר מכן רגיעה ולאחר מכן הפסקת אש וכל הדיבור הזה בפרשנויות באולפני הטלוויזיה מטריף ומגניב וכל אחד – אבל בסוף החבר'ה האלה אמרו אמירה פשוטה, זה לא אנושי וזה אסור שיקרה.

אלון דוידי: זה לא משנה אם שורפים צמיגים או חוסמים כבישים, עצם האמירה הזו והאמירה הזו גם של הבוקר וגם מה שעושים בני הנוער שלנו, כי זה בסוף החבר'ה שלנו, אנחנו מה שנקרא מעבירים להם את המטה, אנחנו עושים את זה, אנחנו מנהלים, הם הדעת שלהם חופשית, היא בריאה, היא טובה, היא נכונה וזה כל כך נכון וכל כך ברור שאסור להתרגל למציאות הזו.

אלון דוידי: אנחנו בסך הכול, אני חושב שכל הנציגים פה של הממשל וגם חברי הכנסת, אתם אוהבים את המקום פה, אוהבים את עוטף עזה, אנחנו רואים אתכם לא רק בזמנים האלה, אתם נמצאים איתנו כל הזמן בקשר ואני חייב לומר, מהבחינה הזו, מהבחינה האזרחית, אתם לומדים, אנחנו לומדים.

אלון דוידי: אופיר הזכיר, המציאות הזו של החלטת הממשלה זה לא איזה בומבון או איזה קצפת נחמדה שאתה מבסוט שהשגת עוד איזה תקציב לבניין.

אלון דוידי: מדובר במערכת האזרחית ובתפקוד המערכת האזרחית המינימלי על מנת באמת לגרום לכך שהעיר שלנו, שדרות, וכל היישובים מסביב, יפרחו.

אלון דוידי: בלי הדברים האלה זה לא יקרה.

אלון דוידי: יש את המצב הביטחוני ויש את המצב האזרחי ושני הדברים האלה אנחנו דורשים ומבקשים את המרב.

אלון דוידי: יושבים פה חברי כנסת מהאופוזיציה, אבל גם דיברנו עם כל השרים, היה פה גם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ויש את הנכונות וההבנה הברורה, דצמבר מגיע עוד חודש, אנחנו לא יודעים מה יקרה מבחינת כל ההתרחשויות מסביב, זה אומר שאסור להשאיר את הדבר הזה תלוי, הוא צריך להיגמר בשבועיים הקרובים.

אלון דוידי: אנחנו מבקשים גם את הדחיפה של כל הסיעות בנושא הזה, יש הבנות ברורות שבשבועיים האלה זה הולך לעלות והולך לקרות.

אלון דוידי: חשוב לי גם לומר, צריך לדעת שאנחנו באמת באמת מרגישים בלב שזו המשימה הציונית שלנו.

אלון דוידי: אנחנו לא מרגישים מסכנים, אנחנו לא מרגישים – שאלו אותי אם אנחנו אזרחים סוג ב' או דברים כאלה, ממש ממש לא.

אלון דוידי: יש פה את מיטב האנשים של מדינת ישראל, מיטב היחידות המובחרות.

אלון דוידי: האנשים שגרים פה הם אנשים שמבינים ויודעים את המשמעות.

אלון דוידי: זה לא איזה משהו שנופל עלינו, אנחנו חיים פה, חיים פה המון שנים, אנחנו מרגישים את זה, אנחנו חיים את זה עם הילדים שלנו.

אלון דוידי: יש פה בעלי מפעלים, יש פה אנשים שמנהלים כלכלות.

אלון דוידי: אתם יודעים מה זה לנהל מפעל?

אלון דוידי: או לנהל פה מפעל ברמה ולהביא לפה בכלל מפעל שרואה את מה שמתרחש מסביב?

אלון דוידי: או להביא לפה השקעות מחו"ל?

אלון דוידי: אלה דברים שהם לא פשוטים.

אלון דוידי: אתמול באסם נפלה רקטה, פוצצה מכוניות חופשי, מאוד התרשמתי מהבעלים של המפעל, ונמצא פה גם מאיר ממפעל עוף קור ואחרים, איזה הבנה אנושית בזה שצריך לחזק את האנשים, אם זה להחליף אוטו וכן יהיה לו פיצוי, לא יהיה לו פיצוי.

אלון דוידי: לכן קודם כל באמת תודתי וחשוב שתדעו משהו אחד, חשוב לנו שיהיה חשוב לכם.

אלון דוידי: ברגע שחשוב לכם ואנחנו חלק ועם כל הכבוד, אני שמעתי את מרכאות הסולידריות של מרתון תל אביב, זה לא עשה לי איזה שהיא סולידריות, לא שכנעו אותי כשרצו בתל אביב עשרה קילומטרים, הילדה שלי לא הרגישה.

ביקורת המדינה): הם שמו סטיקר, אלון.

אלון דוידי: בסדר.

ביקורת המדינה): זה היה באירוניה.

אלון דוידי: לא, בסדר, בסדר, אנחנו לא צריכים את זה, אנחנו לא צריכים את הרמה של הסולידריות ברמה של לבוא ולעזור, אנחנו רוצים שזה יהיה חשוב לקובעי המדיניות.

אלון דוידי: שמי שמחליט החלטות, שתרעד לו היד ברגע שהוא מחליט את ההחלטה.

אלון דוידי: כששי מדבר על המצוקות שלו וכשאופיר מדבר על המצוקות שלו ותמיר וגדי, זה בדמים, אלה דברים שאנחנו חשים אותם בבית שלנו, כל אחד עם הילדים שלו, כל אחד עם בני הנוער שלו, כל אחד עם העובדים שלו.

אלון דוידי: אני כולי התפעלות מפיקוד העורף, אבל אני עדיין למשל עם הבניין שלי בעירייה לא מוגן.

אלון דוידי: אני בונה מרכז הפעלה מדהים, אבל מצד שני בסוף מפעל חיוני, אתה שומע, אמיר?

אלון דוידי: אני לא יכול להגיד לעובדים שלי לבוא למפעל חיוני כשכל הבניין לא מוגן.

אלון דוידי: לכן אנחנו עושים דברים נפלאים ביחד, זה מה שמחזק אותנו וזה מה שמאפשר לנו לחיות פה ובעזרת ה' להמשיך להקים פה שכונות, להמשיך להביא לפה אנשים, להמשיך לגדל פה, עם כל הקשיים, עוד דור של אנשים שהציונות זה הדבר המרכזי בחיים שלהם.

אלון דוידי: ובאמת תודתנו, אנחנו מקווים, בעזרת ה', אני לא מאמין בכל מה שהוחלט אתמול, לא מאמין, אבל אני אתפלל שזה יעבוד.

אלון דוידי: לא האמנתי בהתנתקות, פעלתי נגד זה, בכיתי, נקרע לי כמו חלק מהגוף, אבל רגע אחרי אמרתי הלוואי, הלוואי שאני אתבדה והכול יהיה בסדר.

אלון דוידי: אז תודה רבה ובעזרת ה', אני מקווה שתעקבו אחרי הדברים, אחרי כל הפערים ונמשיך להתקדם.

ביקורת המדינה): אלון, תודה רבה על הדברים.

ביקורת המדינה): אני רק רוצה לומר דבר אחד, אמנם אנחנו לא שרים, אבל אנחנו חברי כנסת, חלקנו מנהלי ועדות, אנחנו לא באים מתוך חמלה, אנחנו אוהבים אתכם, אבל אנחנו לא באים למפגני רגשנות, אנחנו באים כי זאת החובה שלנו וזה התפקיד שלנו.

ביקורת המדינה): הציבור בחר אותנו למלא תפקיד ותפקידנו לדאוג לכלל אזרחי מדינת ישראל בלא הבדל מפלגה.

ביקורת המדינה): הרי זה בכלל לא משנה, בסופו של דבר ברגע שנשלחנו לכנסת המחויבות שלנו היא לא סקטוריאלית, המחויבות שלנו היא חובקת את כל הציבורים במדינת ישראל.

ביקורת המדינה): ללחץ שלנו יש משמעות, בעקבות הישיבה שהייתה ב-1 באוגוסט בקיבוץ בארי, כל מילה שנאמרה הפכה לפקודת מבצע, הפכה למכתב, הפכה לפנייה למשרדי הממשלה וחלק מהדברים נפתרו.

ביקורת המדינה): חלק לא, אבל חלק כן, חלק מהדברים אני שומעת שוב שלא נפתרו ולכן הלחץ המצטבר שלנו, של הוועדות האלה, של ועדות משמעותיות, הוא עושה את שלו.

ביקורת המדינה): כולנו היינו רוצים עכשיו לפתור את כל הבעיות, אבל אנחנו עושים כמיטב יכולתנו כדי לעשות ככל שביכולתנו.

ביקורת המדינה): יש כאן עוד ראשי רשויות שלא דיברו?

ביקורת המדינה): לא.

ביקורת המדינה): אז יש בקשה מיוחדת שאנחנו נענים לה לפני שאנחנו עוברים לחברי הכנסת, מנהל מפעל עוף קור, מאיר כהן.

אמיר דהן: שלום לכולם.

אמיר דהן: אני קצת מתרגש, אבל בקצרה אני אשתדל לתמצת.

אמיר דהן: אני יליד המקום, יש לי שלושה ילדים שהיו בסיירות, ילדה שלי הייתה קצינה בגבעתי, כולנו אנשי גבעתי.

אמיר דהן: בשעות מלחמה אני ואשתי יושבים במיטה ושלושת הילדים שלי והחתן שלי נלחמים בעזה ובנוסף לכול, הדבר הכי קשה שיושב עליי כבר שנים, במפעלי נהרג עובד מנפילת קסאם ואני הוצאתי אותו בידי כשהוא מחורר כולו.

אמיר דהן: יש לי 26 עובדים שנפצעו, עד היום הזה הם לא חזרו לעבוד.

אמיר דהן: אני אוהב את המדינה, אני אוהב את כולם, אבל כולם באים ומחבקים ואחרי כן אנחנו לא רואים אותם, לצערי הרב.

אמיר דהן: אני אתן דוגמה, ביום שנפל אצלי הקסאם והיה לי הרוג, הגיע שר הביטחון דאז, עמיר פרץ, ושר הפנים דאז, אלי ישי, ובפני העובדים: אין בעיה, אנחנו ממגנים, אנחנו ניתן מיגון, אנחנו נכסה אתכם, תקבלו תקציבים, הכול בסדר.

אמיר דהן: בנוסף לכל יש אצלנו מיכל שנקרא מיכל אמוניה שחלילה אם הוא נפגע, אז רק קצת לצמרר לכם את האוזניים, בשדרות יצטרכו לקחת אנשים בארונות מתים.

אמיר דהן: עד היום הזה לא ראיתי, לא את עמיר ולא את שר הפנים.

אמיר דהן: שלחתי מכתב לכנסת, לכל חברי הכנסת, ולא נעניתי משום חבר כנסת עד היום הזה.

אמיר דהן: אנחנו מיגנו את המיכל כהערכה לעובדים שלנו, זה עלה לנו כ-1.6 מיליון.

אמיר דהן: בנוסף, שלא נדע מצער, איפה שנהרג לנו עובד, שמנו שם 2.5 מיליון מיגון גדול לעובדים.

אמיר דהן: אבל עכשיו יש סוגיה חדשה, שלשום, כשהתחיל כל נושא הקסאמים הם למדו אותנו, הם לא נותנים קסאם אחד או שניים, הם יצאו בשמונה ובתשעה ובעשרה, פשוט העובדים עזבו את המערכות, עזבו את הכול, ברחו והשאירו את כל הבשר, את הכול תלוי.

אמיר דהן: אני מבין אותם, אתה רואה נשים בהיריון מתעלפות, אתה רואה אנשים נופלים.

אמיר דהן: זה לא העיקר לבוא ולדבר, העיקר לבוא להיות איתנו כאן איזה לילה, להרגיש מה שאנחנו מרגישים.

אמיר דהן: אני לא מתבייש להגיד שאני לוקח כדורים נגד חרדות, אני בברזיל עם אשתי ודלת שנטרקת אני אומר לה: קומי, רוצי לממ"ד.

אמיר דהן: אנחנו כבר חולים נפשית, כל תושבי שדרות.

אמיר דהן: כשאתם יושבים כאן אתם צריכים להכריז על תושבי שדרות, זה 18 שנה, זה לא שמונה חודשים, כמו שאני שומע כאן, אנחנו 18 שנה לא ישנים ובבוקר עובדים.

אמיר דהן: צריכים להכריז על תושבי שדרות כנכים, ביטוח לאומי.

אמיר דהן: צריך להבין שאני כאבא שחינכתי ילדים להיות לוחמים, לתת למדינה, אתמול שום שר במדינה לא יכול לקום ולהגיד ולהכריז, תצאו מהמקלטים, תלכו לעבוד.

אמיר דהן: אני מתחנן בפני פיקוד העורף שייתנו לי אישור לנהוג את האמוניה שאני לא אסכן את תושבי שדרות, למה?

אמיר דהן: כי כל אלה שבכו ממס רכוש, כי אם אין לי את הטופס הזה אין לי לשלם לעובדים שלי משכורת.

אמיר דהן: בשנים האלה נקלענו לקשיים במפעל, כל המשחטות בארץ, אין לי מחר מה לשלם לעובד שעובד בשכר מינימום.

אמיר דהן: אין לי.

אמיר דהן: למה?

אמיר דהן: הבירוקרטיה.

אמיר דהן: היום לא הפעלתי את המפעל כי העובדות פחדו להגיע למפעל.

אמיר דהן: מי מפצה אותן?

אמיר דהן: מי נותן להן?

אמיר דהן: אני בתקופה קשה, המפעל לא מרוויח.

אמיר דהן: אז אני מאוד מבקש מכם שאת כל מה שאני אמרתי, קחו לתשומת ליבכם ותפעלו, לא מהראש ולא מהלב, מהרגש לתושבים פה בשדרות.

אמיר דהן: שלא יספרו לכם סיפורים, כל העיר בלי יוצא מן הכלל, אני הייתי מכריז עליהם כחולים.

אמיר דהן: אז אני מאוד מבקש מכם, קחו את זה לתשומת ליבכם ותודה לאבי שמלווה אותי כבר שנים, אני מאוד מודה לך ולכולכם אני מודה על זה שבאתם לפה ואני מקווה שמי ששמע אותי שייקח את זה לתשומת ליבו.

אמיר דהן: תודה רבה וערב טוב.

ביקורת המדינה): תודה, מאיר, תודה רבה.

ביקורת המדינה): רק תמיר מבקש התייחסות של משרד הבריאות לנושא המרפאות.

בני דוידזון: אני מנהל אגף לשעת חירום של משרד הבריאות.

בני דוידזון: אנחנו באירועים מהסוג הזה פותחים חמ"ל שנמצא בקשר מתמיד עם כל מה שקשור למרכיבי הבריאות באזור הזה, שזה בתי חולים, קופות חולים, לשכות הבריאות המחוזיות של משרד הבריאות, כל מה שקשור לרפואה, גם בתי חולים גריאטריים, בתי חולים פסיכיאטריים ובתי חולים סיעודיים למיניהם.

בני דוידזון: האגף לשעת חירום מקיים או קיים למעשה פעמיים ביום גם הערכות מצב וגם שיחות ועידה של מה שנקרא הרשות העליונה לאשפוז, שהיא הרשות הקובעת והמכריעה בכל נושא שצריך החלטות, שבראשה עומד מנכ"ל משרד הבריאות ושותפים לו גם חיל הרפואה, גם פיקוד העורף ועוד גורמים.

ענת ברקו: אתם מאיישים מרפאות כשיש בעיה עם מרפאות, כפי שכאן העלה תמיר?

בני דוידזון: אני מיד אענה לך.

בני דוידזון: אנחנו לא יכולים לאייש מרפאות, אבל אנחנו דואגים לדברים אחרים.

ענת ברקו: לא, אם נגיד אין אחיות, אין רופאים והם סגרו את המרפאות.

בני דוידזון: אני אענה.

ענת ברקו: זאת השאלה, האם אתם עושים את זה?

בני דוידזון: אני אענה.

בני דוידזון: אבל כדי שתבינו איך המנגנון הזה עובד לפני שאני אזרוק דברים לא קשורים לשום דבר, אז אני אענה.

בני דוידזון: אנחנו נמצאים כל פעם בקשר עם כל מה שקשור למרפאות, קופות החולים, לכל קופה יש ממונה חירום שלה, הוא מדווח למשל על מרפאות סגורות, יש רישום מדויק של כל המרפאות שנסגרו ביום השני ונסגרו בגלל שהצוות פחד להגיע וכתוצאה מזה - - -

ביקורת המדינה): מה עושים עם הרישום הזה?

ביקורת המדינה): זה יפה שיש רישום, אבל - - -

בני דוידזון: יש רישום מדויק של כל הקופות, של איזה מרפאות ושל איזה קופות.

בני דוידזון: אני יכול להגיד לך - - -

ענת ברקו: אבל למה רישום?

ענת ברקו: האם - - -

ביקורת המדינה): אנחנו לא צריכים רישום.

ביקורת המדינה): הם יודעים, הם לא צריכים שתראה להם רישום, הם שואלים מה עושים.

ענת ברקו: הם יודעים, אבל האם יש דרך לפתוח את המרפאות הללו?

ענת ברקו: לתגבר את המרפאות הללו?

בני דוידזון: חברים, אני מנסה לענות לכם בצורה סדורה.

בני דוידזון: אתם רוצים שאני אקפוץ לתשובה בסוף?

בני דוידזון: הדרך לפתור את הבעיה - - -

ביקורת המדינה): כן, תקפוץ לתשובה לסוף.

בני דוידזון: הדרך לפתור את הבעיה היא פעם אחת לשנות את החוקים, במקום שיהיה מצב התקפה בעורף שיהיה מצב חירום בעורף ואז אנחנו יכולים לרתק יותר צוותים למרפאות שלהם.

בני דוידזון: הדרך השנייה זה לספק רכב ממוגן לצוותים כדי שלא יפחדו להגיע, וזה מה שעשינו דרך אגב, רק שזה לא הספיק, הגיעה הפסקת האש.

בני דוידזון: והדרך השלישית זה לפתוח מרפאות אחודות, זאת אומרת לבקש לבטל את ההבדלים בין הקופות בכך שמרפאה שכן עובדת היא מרפאה אחודה, היא ממוגנת ובגלל זה היא מוכרזת כמרפאה אחודה.

בני דוידזון: גם ממוגנת וגם מסוגלת לתת תרופות.

בני דוידזון: המרפאות האחודות האלה מקבלות את כל חברי קופות החולים ללא הבדל איזה קופה הם שייכים.

ענת ברקו: באיזה שלב אתם עושים את זה?

בני דוידזון: מיד.

ביקורת המדינה): חברים, אנחנו צריכים להתקדם.

ביקורת המדינה): תמיר, אני רק רוצה לומר שנמצא כאן יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואני בטוחה שהוא לקח לתשומת ליבו את העניין הזה.

אלי אלאלוף: זה אני.

ביקורת המדינה): אלי אלאלוף כמובן.

ביקורת המדינה): וזאת הוועדה שהיא הכתובת לטיפול בדבר הזה וטוב שאלי כאן כי אלי יודע גם להזיז ולהניע דברים.

בני דוידזון: אני יכול לענות רק לשאלה הסופית?

בני דוידזון: ניתנה הנחיה שבאותו מקום שהמרפאות סגורות, למרות שאין מצב מחמיר, כוננות מחמירה, אנחנו נתנו הוראה שהמרפאות יתחילו לעבוד בצורה אחודה, זאת אומרת אותן מרפאות פתוחות שיעבדו אחוד ויקבלו את כולם, רק שהגיעה הפסקת האש ולא הספקנו.

אלי אלאלוף: קלקלה את התכנון.

ניר מאיר: שלום, אני ניר מאיר, מזכ"ל התנועה הקיבוצית.

ניר מאיר: אני לא ראש רשות כאן, אבל אני עבדתי בהרבה מאוד מהקיבוצים במרחב הזה.

ניר מאיר: קודם כל אני מבקש להביע הערכה לחבריי ראשי הרשויות שבאמת מתמודדים פה במציאות לא פשוטה.

ניר מאיר: אני רוצה לומר, כמי שפעל פה לא מעט שנים, קשה מאוד לא לראות את התנופה האדירה שהתכנית הממשלתית הביאה לאזור הזה.

ניר מאיר: שאפו ענק לממשלת ישראל ולמבצעים, אבל אתה תמיד רואה בסוף את הגרוש שחסר ללירה.

ניר מאיר: אני רוצה להצביע על משהו שאותי מעצבן באופן אישי כבר הרבה זמן.

ניר מאיר: אני שמח שאתם פה.

ניר מאיר: יושב כאן ראש מועצה שביום הראשון של 'צוק איתן' איבד שתי רגליים ושני חברים בפיגוע על חשמל, באירוע חשמל.

ניר מאיר: אחד הלקחים מ'צוק איתן' היה שמסדרים את המערכות האלה וסידרו אותן, אבל חסר גרוש ללירה והקבלן שצריך לעשות את החיבור האחרון ברוב קיבוצי האזור עוד לא הגיע לסובב את הבורג.

ניר מאיר: לפני חצי שנה אני הסתובבתי קיבוץ אחרי קיבוץ, אמרתי לחברים מהחטיבה להתיישבות: תגידו, אתם השתגעתם?

ניר מאיר: התקנתם כבר את הכול, תגמרו את החיבורים, זה כלום של מאמץ.

ניר מאיר: זה כלום של מאמץ וזה לא חובר.

ענת ברקו: מה הסיבה?

ניר מאיר: הקבלן שלקח על עצמו את העבודה נתן הצעת מחיר נמוכה מדי, לא כדאי לו לבוא, הוא מתעסק בדברים אחרים.

ניר מאיר: הכול שוכב בקיבוצים, אבל זה לא מחובר.

ניר מאיר: זה קשקוש, זה כל כך מעט כסף, זה כל כך מעט מאמץ, זה רק תשומת לב, בתוך יומיים אפשר לפתור את העניין הזה, אבל צריך לגמור אותו.

קריאה: בניר עם הייתה הפסקת חשמל.

ניר מאיר: בניר עם ובנירים הייתה הפסקת חשמל כשנפגע הקו.

ניר מאיר: בנירים, ביד מרדכי ובכל הקיבוצים פחות או יותר.

ניר מאיר: תנו קווץ' קטן ותגמרו את זה, הכול מונח שם, את כל הכסף כבר השקיעו, זה ממש גרוש ללירה.

אלי אלאלוף: מי זה אתם?

אלי אלאלוף: מי התקשר עם הקבלן?

ניר מאיר: החטיבה להתיישבות.

אלי אלאלוף: נו, אז לא יודעים להגיע ליושב ראש?

ניר מאיר: הגעתי ליושב ראש, הוא לא פתר את הבעיה.

ניר מאיר: אני מבקש כאן שתלחצו.

ביקורת המדינה): ניר, תודה רבה.

ביקורת המדינה): חברי הכנסת עכשיו.

אבי דיכטר: יואב יצא, איילת נחמיאס ורבין.

ביקורת המדינה): זה לפי סדר הגעה.

אלי אלאלוף: יש כאלה שהגיעו לפני הזמן, אז מגיע להם פרס.

איילת נחמיאס ורבין: אין בעיה, אבל אני לא מחליטה.

אלי אלאלוף: אני פונה ליושב ראש.

אבי דיכטר: אני אגיד לכם מה הבעיה, פשוט ניהלנו, שני יושבי הראש ניהלו כל אחד רשימת חברי כנסת עצמאית, יצא שאצלי רשומים ראשונה חברת הכנסת איילת מהאופוזיציה ואצלה רשום ראשון חבר כנסת מהקואליציה.

ביקורת המדינה): פרגון עד הסוף, למרות שאלי היה הראשון שהגיע לשדרות.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אלי אלאלוף, בבקשה.

אבי דיכטר: לאחר מכן חברת הכנסת איילת ורבין.

אבי דיכטר: בבקשה.

אלי אלאלוף: אני בשדרות מרגיש בבית, עם הרבה ותק.

אלי אלאלוף: התחלתי את הקריירה שלי בנגב ב-83' בשדרות, אז יש לי סנטימנטים והכרה של המצב.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם, אנחנו נפלנו בפח בדיון הזה, מיד דיברנו על המצוקות של החירום ולא מדברים על המצוקות לאורך הזמן באזור הזה.

אלי אלאלוף: האזור הזה מוזנח תקציבית בכל תחומי החיים, חינוך, רווחה, בריאות.

אלי אלאלוף: החבר מציין שהוא מבקש מקופות חולים לשמור כמה מרפאות פתוחות, אבל משרד הבריאות סגר את מרפאת הנפש שלו שהייתה עם טיפול של 3,000 אנשים בשלב האחרון.

אלי אלאלוף: אנחנו כוועדת חוץ וביטחון ורווחה ובעצם כל הכנסת צריכים להיות ערוכים להתמודד עם המצב השוטף של היישוב.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר ראש עיר במרכז הארץ, באזור השרון, שיעבוד קשה כמו שאלון עובד פה כדי להשיג את מה שמגיע לו מבחינה תקציבית.

אלי אלאלוף: להתייחס היום רק לחירום, אנחנו פוגעים בעצם בקיום של האזור הזה.

אלי אלאלוף: עכשיו, האזור הזה נהיה אטרקטיבי, זה נגד כל ההיגיון, זה פשוט מדהים לראות כמה אנשים רוצים לבוא לגור פה, ללמוד פה.

אלי אלאלוף: המכללה של ספיר, פצצה בלתי רגילה.

ענת ברקו: אל תגיד פצצה.

אלי אלאלוף: אה, סליחה, פה זה - - - לא, פה לשמחתנו הן לא מתפוצצות.

אלי אלאלוף: טוב, תרתי משמע.

אלי אלאלוף: זאת אומרת יש פה מערכות שזקוקות לתקצוב מאוד מיוחד.

אלי אלאלוף: חוץ ממשרד החינוך שבבתי ספר מסוימים יש לו תקציב דיפרנציאלי, שאר המערכות, כמו שציין החבר משדות נגב על המעונות, מה פתאום מעון יקבל סבסוד או מימון ממשלתי כמו מעון בתל אביב או באזורים האחרים?

אלי אלאלוף: לכן אני חושב שתפקידנו בוועדות האלה זה לא רק לתקופת החירום או לתקציבי חירום, זה לתקצוב הרגיל.

אלי אלאלוף: אם אנחנו רוצים חוסן חברתי של היישובים פה באזור, בכלל בארץ, צריך לתת את הגישה הדיפרנציאלית, זה מחייב גישה דיפרנציאלית שתחזק את היישובים בכל הדברים האלה.

אלי אלאלוף: לכן כשאני שומע שמישהו אומר שהייתה לנו תכנית של חיזוק העוטף ולא יודעים אם זה יימשך, זה נראה לי סופר אבסורד.

אלי אלאלוף: עוד מיגונית כזו או אחרת, למרות שכל אחת היא חשובה, אבל לדבר על החיזוק המתמשך, השוטף, שמחזק את האזורים האלה, זו הדרישה הכי גדולה שצריכה להיות מאיתנו.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, בוועדה שלי אני קיימתי כמה מאות ישיבות, אני מודה באשמה, לא קיימתי אף דיון על האזור הזה.

אלי אלאלוף: אני אשם, אבל גם אתם אשמים, אתם לא מביאים לנו נושאים שנדון בהם.

אלי אלאלוף: תביאו לנו.

אלי אלאלוף: אני שומע עכשיו על המעונות, זה מקפיץ, מפני שיש כסף תקוע, לא מנוצל.

אלי אלאלוף: ובדיון משותף בוועדה עם המשרד הרלוונטי, דהיינו משרד העבודה בעניין הזה, היינו מזיזים את זה.

אלי אלאלוף: אז הסיכום שלי בישיבה, אני חושב שזה טוב שבאים בזמן חירום, אבל עוד יותר טוב שנגיע גם בזמן שצריך לבדוק אם ההשקעות של המדינה הן נכונות בזמן רגיל.

אלי אלאלוף: תודה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ואחריה ענת ברקו.

אבי דיכטר: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, חבריי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לאלון וליהודית חברתי ולראשי הרשויות פה וכמובן לאבי ושלי שיזמו את הדיון, אני מאוד מאוד שמחה להיות כאן.

איילת נחמיאס ורבין: אני בשמונת החודשים האחרונים שלי הגעתי לכאן כמעט כל שבועיים, במידה מסוימת, אני לא יודעת איך, אבל אני הבנתי שהשריפות האלה, יש בהן משהו.

איילת נחמיאס ורבין: הסבבים הם איומים, אבל כאילו באמת יש בעיה עם זה שכאילו התרגלו לסבבים האלה, בשריפות יש משהו מתיש - - -

קריאה: אף אחד לא התרגל.

איילת נחמיאס ורבין: תשמע רגע עד הסוף מה שאני אומרת.

איילת נחמיאס ורבין: בשריפות יש משהו מתיש נפשית, שאני פשוט רואה את האנשים פה, זה מכמיר לב לראות את הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אלון, אני לא מתכוונת לרחם, אני רק רציתי שתדעו שמה שלי היה חשוב, אלון, שאתם תרגישו שלנו חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: זה הדבר היחיד שלי היה אכפת בחודשים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לעבור לסוגיות המהותיות.

איילת נחמיאס ורבין: אל"ף, שתדעו שיש לי את האפליקציה, זה היה לפחות המינימום שאני יכולה לעשות, אז התעוררתי איתכם כל הזמן וזה עדיין כלום, אבל צריך לדבר רגע על סוגיית המשאבים.

איילת נחמיאס ורבין: יותר מדי חודשים, אבי ושלי, עבדו ראשי הרשויות כדי להשיג את הפיצויים על מה שפשוט נראה טריוויאלי נוכח הנסיבות.

איילת נחמיאס ורבין: דיברנו כאן על המצבים שבהם פיקוד העורף משבית את הלימודים ואז ברור שהורים לא הולכים לבית ספר, אבל מה קורה בלילות שהיו סבבים ואז בבוקר קמים ואומרים שאין בעיה ללכת למערכת החינוך, תלכו לבתי הספר.

איילת נחמיאס ורבין: אנשים הולכים ככה לעבודה.

איילת נחמיאס ורבין: אז עכשיו, אם יש לך מעסיק רחום שמבין מה אתה עברת בלילה, אז הוא יגיד לך: תישאר בבית, לא נורא, יהיה על חשבוני, ואגב, יש הרבה מעסיקים כאלה, אבל מה עם מי שאין לו מעסיק כזה?

איילת נחמיאס ורבין: כלומר הבעיה היא הרבה יותר מרחיקת לכת, אני בכלל לא מדברת על סבבים בסופי שבוע כי השבתות פה, אנחנו יודעים מה קרה בהן, אבל אנחנו מבינים שזה הרבה יותר מאשר הסבבים הקונקרטיים שעליהם אנחנו מדברים, שזה היה ארבעה ימים מאוד מאוד ספציפיים שהודיעו שאסור ללכת לבתי הספר.

איילת נחמיאס ורבין: בנושא התיירות, תמיר, אני חושבת שיש פער, אני גם מדברת הרבה מאוד, גם עם איריס וגם עם איציק, מעמותת התיירות פה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהבעיה פה היא מאוד עמוקה, הם מחמיאים על השירות שאתם נותנים להם, אבל אני חושבת שדברים לא קורים מספיק מהר.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו בהתחלה היינו מאוד מאוד ממוקדים, צריך להגיד את האמת, גם אני, היינו מאוד מאוד ממוקדים בשריפת השדות ובחקלאות והיום ברור לגמרי שהבעיה פרושה על פני כל העסקים הקטנים פה באזור.

איילת נחמיאס ורבין: וכמו שאמרו נכון, זה שהיום כבר הכול בסדר לא מחזיר את העניינים לקדמותם, כלומר זה לא פתאום הנה חזרנו, business as usual.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד שלפני שבועיים ממש יום לפני הסיבוב הראשון, בעזרתו של משה גפני, יו"ר ועדת כספים, עשיתי דיון מאוד חשוב בוועדת הכספים, שגדי ירקוני הגיע אליו.

איילת נחמיאס ורבין: מאוד התרגשנו שלמרות שהיו לו בחירות למחרת הוא הגיע וזה היה מאוד מאוד חשוב בעיניי לשמוע את הקול שלך ולהגיד את הדברים בדיוק כהווייתם כי לא יכול להיות שכל פעם אנחנו נגיע לסבב הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הרי מה שיש לנו כאן זה עימות בעוצמה נמוכה, זה מה שיש לנו כאן, או עימות מתמשך, אמר מאיר בצדק, זה 18 שנים - - -

ענת ברקו: זה לא כל כך בעוצמה נמוכה.

איילת נחמיאס ורבין: את צודקת, ענת, אבל במונחים של מלחמה, ענת, אין פה כל הזמן 'צוק איתן', לזה אני מתכוונת.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אנחנו צריכים באמת להתייחס לסוגיה הזאת כסוגיה אחרת מבחינה כלכלית.

איילת נחמיאס ורבין: שני דברים חשובים מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: ראש עיריית אשקלון לא נמצא כאן, הייתה שם בעיה ואני מפנה את זה לפיקוד העורף.

איילת נחמיאס ורבין: באשקלון הייתה בעיה איומה, בתשע בערב כשהתחיל באמת מטח מטורף על אשקלון, בשכונות הכי חלשות באשקלון, לא הצליחו לפתוח, לא היו מקלטים פתוחים, התקשרו לפיקוד העורף, הוא שלח לעירייה, ביקשו מהעירייה, שלחו מהעירייה לפיקוד העורף, כל אחד שלח את השני למקום אחר.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מוזמן, יש קלטות של הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני גם לא הייתי יודעת מזה אלמלא קרן נויבך העלתה את זה ברשת ב' אתמול.

איילת נחמיאס ורבין: זה היה מזעזע בעיניי.

איילת נחמיאס ורבין: הסיבה העיקרית שזה מדאיג אותי זה משום שאנחנו יושבים בוועדת משנה עורף ואני לא אכנס פה לפרטים, אבל זה יוצר פער מטורף בין מה שאנחנו שומעים שם לגבי מערכת היחסים בין פיקוד העורף לבין ראשי הרשויות לבין מה שאנחנו רואים בפועל.

איילת נחמיאס ורבין: ומשפט אחד קריטי, מרכזי החוסן במצב הכי קשה, אני חושבת, שהם היו שנים.

איילת נחמיאס ורבין: הם כבר הרבה מעבר לתקציב שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: אלון, הילה לא נמצאת כאן, נכון?

קריאה: לא.

איילת נחמיאס ורבין: הילה לא נמצאת כאן.

איילת נחמיאס ורבין: הילה, מנהלת מרכז החוסן המדהימה של שדרות, אני אומרת לכם, זה פשוט לא יכול להיות, הם לא מקבלים מספיק כסף.

איילת נחמיאס ורבין: אבי ושלי, אני אשמח לעזרה, אלי, מאוד אשמח לעזרה אם נעשה דיון בנושא מרכזי החוסן כבר בשבוע הבא כי מה שאמר מאיר, ואני בזאת אסיים, הוא אמר שהוא לוקח תרופות כנגד חרדות, אם מישהו פה היה הולך ובודק יישוב יישוב ובודק מה ההוצאות של היישובים האלה על תרופות ועל שירותים פסיכולוגיים הוא היה פשוט נדהם.

איילת נחמיאס ורבין: שלי, יש כאן יישובים שמחצית מהאנשים המבוגרים נזקקים לתרופות פסיכיאטריות, מחצית מהאנשים המבוגרים.

איילת נחמיאס ורבין: אם אנחנו לא נידרש לסוגיות האלה, גם לסוגיית תקציב הבריאות, אני חושבת שאנחנו פשוט עושים עוול נוראי לאנשים המדהימים האלה, בלי חמלה, בלי רחמים, אבל כן, אם לא אכפת לכם, תודה רבה שאתם מחזיקים את הקו הזה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: ענת ברקו, לאחריה רחל עזריה.

ענת ברקו: תודה, תודה ליושבי הראש על הישיבה המשותפת, תודה, אלון, על האירוח ולכל ראשי הרשויות כאן.

ענת ברקו: אני חושבת שלא ממש מדובר בראשי רשויות, מדובר במנהיגים והמנהיגות שלכם עולה כל הזמן, בטח ברגעים הקשים.

ענת ברקו: אז הרבה הערכה והרבה תודה.

ענת ברקו: מה שאותי מטריד, שיש דברים שהם צצים עכשיו והם כמעט.

ענת ברקו: כאילו יש פק"ל לחירום, האזור הזה נמצא בפיקים של חירום, בסבבים די אינטנסיביים, למה צריך לחכות?

ענת ברקו: למה עם החשמל, הבעיה שאתה העלית, למה צריך לחכות לעוד אסון?

ענת ברקו: לא שילמנו מחיר מספיק כבד?

ענת ברקו: למה מרפאות אחודות לא יכולות להיפתח מיד וצריך לבקש בכלל?

ענת ברקו: למה זה לא פק"ל?

ענת ברקו: למה הדפיברילטורים והמכשור שנתנו במשרד החינוך לא מופעלים?

ענת ברקו: אני לא רואה את הנציג של משרד החינוך.

שאלתיאל רם: אני לא מבין את השאלה.

ענת ברקו: האם הם מופעלים, אין תרגולים, לא יודעים להפעיל אותם.

ענת ברקו: יש מכשור, אבל אמרתם שלא תרגלו ולא יודעים להפעיל אותם.

ענת ברקו: למה לחכות שנגיע לרגע שצריך אבל לא נוכל להפעיל אותם?

ענת ברקו: הדבר החשוב, לדעתי, גם הוא הסיפור של הטווחים.

ענת ברקו: בין 7 ל-15 קילומטר צריך לשנות את התפיסה, הם נמצאים בטווח הירי, הם סובלים בדיוק באותה צורה.

ענת ברקו: לא יכול להיות שיהיה מצב, כמו שתמיר העלה, שמחצית מהילדים ביישובים שלו הם כן בטווח של עד 7 קילומטרים והמחצית השנייה הם לא וכולם סובלים באותה צורה.

ענת ברקו: אי אפשר להתעלם מזה, חייבים לשנות את העניין הזה ואני מבקשת שפיקוד העורף, אם אתם תוכלו להידרש לעניין הזה, כי אני בטוחה שזה עולה כל הזמן, ויש לכך משמעויות מאוד מאוד קריטיות לגבי היישובים.

ענת ברקו: לגבי תרגולים של פיקוד העורף.

ענת ברקו: מעבר לתרגול על רטוב, מה שנקרא, שקורה כאן כל הזמן, האם לגבי ילדים אתם מתרגלים אותם גם כדי להפחית חרדה?

ענת ברקו: ממש תרגולים בתוך בתי הספר?

קריאה: ברור.

קריאה: ברור.

ענת ברקו: עושים את זה כל הזמן פק"ל?

קריאה: ברור.

ענת ברקו: אז זה מתחבר לנושא של מתן מענה לטראומה, כפי שהציגה ד"ר סימן טוב.

ענת ברקו: הקטע של מתן מענה לטראומה, אנחנו חייבים לעבות את המערך הזה כי בעצם אנחנו חוסכים קודם כל בבעיות נפשיות לאורך זמן, לפעמים לכל החיים, שסובלים מהם בעיקר ילדים מהילדות, וגם אם אנחנו עושים את זה במיידי אז כל הבית יכול להיות סביב זה.

ענת ברקו: יכול להיות ילד שנפגע, בדיוק כמו ששי נתן לנו דוגמה של הבת הקטנה שלו, יכולה להיות סיטואציה כזאת שסוחבים את זה לכל החיים ואז כמובן שהעלויות של הטיפולים ושל המשמעות המשפחתית וכל המערך המשפחתי זקוק לטיפול, הן עלויות אדירות.

ענת ברקו: מעבר ל-well being של אותו ילד, ילדה, שחייהם באמת נהרסים לאורך שנים, כי הם סוחבים את הטראומה.

ענת ברקו: איך אנחנו מעבים את המערך הזה כדי שתהיה אפשרות לתת עזרה ראשונה מיידית, ממש?

ענת ברקו: אגב, גם לחיילים, אבל זה דיון נפרד שאנחנו יכולים לעשות.

ענת ברקו: אני רוצה להתייחס בדבר האחרון למשהו שנאמר כאן והוא מאוד מאוד חשוב בעיניי, הנושא של ההתרגלות.

ענת ברקו: קודם כל אסור להתרגל למה שקורה כאן, בטח לא עם ישראל, מדינת ישראל, אבל גם אסור שהעולם יתרגל למה שקורה כאן.

ענת ברקו: לפי התגובות בעולם, לצערי הרב, יש מצב שכשעפים לכאן קרוב ל-500 רקטות אז זה לא מי יודע מה, אז התגובות הן רפות.

ענת ברקו: כל מדינה אחרת, אני לא יודעת מה, באו"ם היו נדבקים לתקרה.

ענת ברקו: השאלה אם מכאן, במהירות, האם אתם גם עוסקים בהסברה לתקשורת הזרה?

ענת ברקו: אתם מוציאים סרטונים?

ענת ברקו: אתם מנהלים - - - לא, אני מדברת - כי הקטע של המידיות, תחשבו על זה, הקטע של המידיות.

אלון דוידי: אני יודע שראש הממשלה התחיל - - - אבל לא אצלנו.

ענת ברקו: כן, אבל אתם, יש לכם כזה חמ"ל, שימו לכם גם צוות ניו מדיה שיכול להוציא סרטונים באותו רגע, דברים, אנשים שידברו ותתחילו לשחרר את הסרטונים האלה לרשתות החברתיות, כי יש לכך משמעות.

ענת ברקו: אנשים לא בדיוק מבינים באיזה תנאים חיים כאן, באיזה תנאים חיים במדינה הזאת.

ענת ברקו: תודה רבה והרבה הערכה לכם.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חברת הכנסת רחל עזריה ולאחר מכן אלעזר שטרן.

רחל עזריה: טוב, אז קודם כל אני רוצה להודות לכם, שני היו"רים, על הסיור הזה ועל הביקור, אני חושבת שזה היה מאוד מאוד חשוב ועלו נושאים חשובים וגם לצאת מהבועה של הכנסת ולהגיע לשטח עצמו.

רחל עזריה: בוועדת חוץ וביטחון יש לנו הרבה את ההתלבטות, ואנחנו דנים בזה הרבה מול הצבא, השקעה בעורף מול ההשקעה בצבא עצמו ויש את כל הדיון הזה של לא למגן את עצמנו לדעת וכו'.

רחל עזריה: אני חושבת שמה שאנחנו רואים פה שבסוף העבודה הכי קשה נמצאת אצל ראשי הרשויות, אתם מתעסקים בחיים עצמם, כל העבודה הגדולה בסוף בסוף נפרטת לפרוטות שאתם צריכים להתמודד עם זה.

רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו צריכים לוודא שאנחנו נותנים את כל הגיבוי ולכן אני כל פעם חוזרת לזה שבעיניי העורף הוא מאוד מאוד חשוב בתוך התהליך הזה כי בסוף גם הפגיעות המתמשכות ייתנו את אותותיהן.

רחל עזריה: ככל שאנחנו נחזק את העורף – אחרת אין לנו שום סיכוי בשום מערכה אחרת.

רחל עזריה: שתי נקודות שאני לוקחת איתי היום למאמץ לטפל, אחת זה הנושא של מעונות היום, שאני אשמח כמובן - - -

אלי אלאלוף: אם את רוצה, קחי את זה.

רחל עזריה: לא, אני יודעת שאתה לוקח את זה, אני אשמח לעשות את זה בשיתוף פעולה.

ביקורת המדינה): אל תריבו, תוכלו לעשות את זה ביחד.

רחל עזריה: לא, זה מה שאני אומרת, לא רבים.

אלי אלאלוף: פה זו סמכות של הוועדה.

רחל עזריה: נכון, נכון.

רחל עזריה: אז אני אומרת, זה אירוע מוזר, אני חייבת לומר - - -

יהודית מלכה-אוליאל: בכובע אחר שלי אני יושבת ראש נעמ"ת של מרחב אשקלון, מן הסתם מטפלים במעונות היום, גילאי לידה עד שלוש.

יהודית מלכה-אוליאל: בעבר כל המעונות היו מועברים לארגונים, אז היה יותר קל לבנות.

יהודית מלכה-אוליאל: כרגע זה דרך הרשויות.

יהודית מלכה-אוליאל: ראש עיר שיודע ומכיר יודע איך לעשות את זה, לא בכדי בשדרות, כבר כמה?

יהודית מלכה-אוליאל: שישה מעונות יום?

יהודית מלכה-אוליאל: צריך פשוט לדעת, יש כסף.

אלון דוידי: הוא דיבר על פער של מעון ישן שהוא היה צריך למגן.

רחל עזריה: כן, שצריך לעבור את המיגון.

יהודית מלכה-אוליאל: בדרך כלל זה לא קורה.

יהודית מלכה-אוליאל: בשדרות היו לפחות שישה מעונות כאלה ומשרד הביטחון נתנו לנו תחליף כביכול.

יהודית מלכה-אוליאל: למרות שמיגנו זה לא היה מוגן באופן מלא.

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: מיגון צריך לקבל גם ילד שגר ביישוב שראש העיר שלו לא יודע לעשות או שלא מצליח לעשות את התהליך המושלם.

רחל עזריה: אנחנו מכירים את התחום הזה, מה שהיה פעם תמ"ת, עכשיו זה עבודה ורווחה, נושא המעונות היום מורכב בכל הארץ, אני לא רוצה לדמיין מה קורה כשצריך גם מיגון.

רחל עזריה: הנושא השני שנבחן זה כל הנושא הזה של אזורי עדיפות לאומית.

רחל עזריה: תמיד תמיד תמיד זה בוויכוח, תמיד השמיכה קצרה, אבל נראה מה אפשר לעשות בעניין הזה.

רחל עזריה: אז תודה ובהצלחה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: אני מודה שאני יושב פה שעתיים ושני דברים, אל"ף, באמת יש לנו על מי לסמוך, ושתיים, רשמנו את הכול והשורות פה מתחילות להידלדל, אנשים הולכים ואנחנו אתמול בלילה היינו בירושלים, בתל אביב, בגליל, איפה שהיינו, ואתם בבתים לא בדיוק הייתם, תרמתי את זמני, תודה, למדתי.

ביקורת המדינה): כל הכבוד.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: אלא אם יש מישהו לפני שאנחנו מסכמים?

אבי דיכטר: אם יש רצון להתייחס לכמה נקודות שעלו כאן שממש דורשות תשובה, גם פיקוד העורף לגבי הנושא של מיכל האמוניה והיוזמה הפרטית, שלפי דעתי היא לא צריכה להיות יוזמה פרטית, וגם הנושאים האחרים שאנשים שהתבטאו, ראשי רשויות או חברי כנסת, בבקשה.

ביקורת המדינה): אבל אנחנו לא מתחילים סבב חדש.

ביקורת המדינה): קצר, נקודתי, צריך לסיים.

אבי דיכטר: כן, משרד הפנים, בבקשה.

חזי רז: שלום, חזי רז, מנהל אגף חירום וביטחון במשרד הפנים.

חזי רז: דיבר חברי מפיקוד העורף בנושא של תר"ש רשויות.

חזי רז: אני חושב שזו תכנית מהפכנית שקרתה בשנה וחצי או שנתיים האחרונות, איגום תקציבים של משרד הפנים, פיקוד העורף ורשת חירום לאומית בהיקף של מעל 100 מיליון שקלים שאנחנו מטפלים טיפול הוליסטי ברשויות ונותנים להם את כל מה שאפשרי וצריך והכנות לשעת חירום, כולל גרורים, גנרטורים וכל מה שמשתמע מהעניין וכולל מרכזי הפעלה.

חזי רז: נושא של תכנית מלונית.

חזי רז: יש לנו תכנית מלונית שהיא נגזרת של תכנית 'מלון אורחים' ובעצם ברגע שתתקבל החלטה לגבי פינוי תושבים אנחנו נקלוט את התושבים, יישוב קולט יישוב.

חזי רז: אתמול היינו כאן ועשינו בירורים כאלה ואחרים, זה גם זלג קצת לתקשורת, זה יצא מפרופורציה בעיקרון, אבל רק בדקנו את התכנית ובדקנו שכל יישוב יודע לאן הוא מתפנה ואיזה יושב קולט אם ו-.

חזי רז: בסך הכול גילינו באמת אנשים שרצו להתפנות פה, דרך אגב, ואני חושב שהתכנית באמת הוכיחה את עצמה, פחות או יותר, ברמה התיאורטית.

ביקורת המדינה): תודה.

ביקורת המדינה): עוד מישהו?

ביקורת המדינה): נקודתי לגמרי.

שאלתיאל רם: תשובה לענת שאמרה שאנחנו מקצים מכשירי דפיברילטור בלי הכשרה.

שאלתיאל רם: זו טעות.

ביקורת המדינה): נכון, אני גם- - -

שאלתיאל רם: לפנים משורת הדין משרד החינוך הקצה לכל העוטף בנוסף לחקיקה של כל הארץ, לא חיכינו לחקיקה, הקצינו דפיברילטורים לכל בתי הספר בעוטף, כולל גם בצפון.

ביקורת המדינה): אוקיי, תודה.

ביקורת המדינה): אמיר עוד פה?

ביקורת המדינה): יצא?

ביקורת המדינה): טוב.

ביקורת המדינה): פיקוד העורף.

אברי ברנס: רק התייחסות קטנה לגבי מספר נקודות שעלו פה.

אברי ברנס: מיגונית היא לא מענה לפער המיגון, המענה לפער המיגון מגיע בצורה של תקציב.

אברי ברנס: אחד הגופים שהכי יהיה שמח לסגור את פערי המיגון זה פיקוד העורף, אנחנו עוסקים בזה יומם וליל - - - עובדים על מגן הצפון ולכן ככל שיועמד תקציב לסגירת פערי מיגון נהיה הראשונים ל - - -

אלי אלאלוף: מה זה אומר?

אלי אלאלוף: כל עוד שאין מקלט מיגון אופטימלי אז לא נותנים פתרונות ביניים?

אברי ברנס: מיגון תקני הוא מיגון תקני, מיגונית היא לא מיגון תקני, מיגונית - - -

אלי אלאלוף: זה לא יותר טוב מכלום?

אברי ברנס: לא.

איילת נחמיאס ורבין: זה פתרון לשטחים פתוחים.

אברי ברנס: לשטחים פתוחים בהחלט, אבל זה לא הוזכר פה בהקשר של - - -

אבי דיכטר: תראה, אם פיקוד העורף מחזיק אצלו בסטוק 100 מיגוניות, אני סתם זורק מספר, אני לא יודע מה המספר המדויק, מחזיק אצלו 100 מיגוניות בסטוק וביישובים כאן יש מחסור במיגון שהוא לא ייפתר מהיום למחר, איך אתה מסביר את העובדה ש-100 מיגוניות נמצאות בפיקוד העורף, צורך אדיר במשהו בשדות נגב, זה היה?

קריאה: בכל המועצות.

אבי דיכטר: ולמה בחירום זה לא מגיע לשם ויורד בחזרה לאחר מכן?

אברי ברנס: זה אחד הדברים שפיקוד העורף עובד עליהם עכשיו - - -

ביקורת המדינה): כן, אבל למה אתם שומרים עליהם?

ביקורת המדינה): למה לא להשתמש בהם?

אברי ברנס: זה לא עניין של לשמור - - -

אלון דוידי: העלות של להביא אותם ולהחזיר אותם - - -

אברי ברנס: זה לא עניין, לא של עלות ולא של לשמור.

ביקורת המדינה): זה נכון מה שאלון אמר, שהעלות להביא ולהחזיר היא כמו המיגונית?

אברי ברנס: יכול להיות, אבל זה לא שיקול.

אברי ברנס: השיקול הוא - - -

ביקורת המדינה): זה נשמע לא הגיוני.

ביקורת המדינה): צודק חבר הכנסת אבי דיכטר, אם יש לכם 100 בסטוק, מה, אתם שומרים את זה?

ביקורת המדינה): למתי?

אברי ברנס: זה לא עניין של לשמור את זה, העניין הוא להתאים כל דבר לייעוד שלו.

ביקורת המדינה): אבל אתם תוכלו להתאים, אם יתעורר צורך דחוף יותר במקום אחר, תוכלו לשנע את אותה מיגונית, במקום מהמחסן לאותו מקום ממועצה אזורית שדות נגב לאותו מקום.

אברי ברנס: אני בכוונה לא רוצה לגמרי לפרוש פה את היריעה כדי לא לכלות את זמנכם, אבל זה בערך כמו שתגידי לרופא, אם אין לך מספיק אינסולין אז תביא לי הרבה אקמול.

אברי ברנס: זה לא היינו הך, מיגון תקני הוא מיגון תקני ומיגונית היא מיגונית.

ביקורת המדינה): סליחה, אני חושבת שזה קצת - - -

איילת נחמיאס ורבין: 20,000 שקל עולה מיגונית, אני פשוט רוצה - - -

ביקורת המדינה): אני חושבת שמה שאתה אומר - - -

זאב צוק רם: המיגוניות ששמים ב - - - זה סדר גודל של 60,000 - - -

ביקורת המדינה): טוב, אני חותכת את הדיון הזה, אני רק אומרת שיש קצת בדברים שלך סוג של התנשאות על הדברים שאמרו כאן ראשי היישובים, כי הם, לטענתם, זה אקוטי, מיגונית.

ביקורת המדינה): מבחינתם לתחושת הביטחון זה דבר מאוד מאוד דרמטי, אז אתה לא יכול להגיד להם: חבר'ה, אתם צריכים אינסולין ויש לי רק אקמול.

אברי ברנס: אני חייב להגיד שקודם כל אני מאוד נהניתי ולקחתי איתי גם הביתה הרבה מאוד שיעורי בית.

אברי ברנס: גם המפעל של העוף, אני לא אלך מפה עד שאני לא אברר את הסוגיה.

אברי ברנס: אני יכול להגיד לכם שענף חומ"ס אצלנו בקי בכל מחזיק חומר מסוכן באשר הוא בארץ.

אמיר דהן: משום מה, סליחה, שגם - - -

ביקורת המדינה): לא, מאיר, אני מבקשת.

ביקורת המדינה): בשביל זה הוועדה הזו מתקיימת, כדי לייצר את המפגשים האלה והוא כבר אמר שהוא ידבר איתך אחרי הוועדה, אז הכול בסדר.

אברי ברנס: עם זאת מספר דברים פה שנאמרו, אז לגבי המיגונית, אמרתי, אז זה לא שלא מוקצה, מוקצים כ-50, אנחנו גם פועלים להקמת מצבורים רשותיים ברשות כדי לאפשר להם את הגמישות בגזרתם.

אברי ברנס: אנחנו מבינים את זה ויוצרים עם זאת את התמהיל הנכון, בכל זאת כבר הגיעו לפה המון, למרחב הציבורי.

ביקורת המדינה): טוב, אני רק אומר כמה פרטים קטנים.

ביקורת המדינה): מטבע הדברים, מטבעה של הישיבה הזו שמתנהלת על ידי שני יושבי ראש באופן יוצא דופן - - -

קריאה: זה טוב.

ביקורת המדינה): כן, יכול להיות שנתרגל את זה עוד ונהפוך את זה למופע קבוע.

ביקורת המדינה): אנחנו גם נסכם את הדברים, כל אחד לחוד.

ביקורת המדינה): הוא מטפל באופוזיציה ואני מטפלת בקואליציה.

ביקורת המדינה): עלו כאן כמה דברים.

ביקורת המדינה): קודם כל רשות המסים מוציאה תקנות חדשות, נאמר לנו כאן בישיבה, שייתנו פיצוי לנזק עקיף לתיירנים ולחקלאים, החל מ-1 במאי, ואנחנו שואלים בעצם למה רק החל ב-1 במאי, למה לא לפני כן?

ביקורת המדינה): למה לחכות כל כך הרבה?

אלי אלאלוף: דווקא הוא הסביר את זה.

ביקורת המדינה): וסוגיה נוספת, מאוד משמעותית שעלתה כאן היא סוגיית שדרות שלא מוגדרת כיישוב ספר, למרות שהיא נמצאת בטווח של פחות משבעה קילומטרים מקו הגבול ולכן כל מערך הפיצויים, הרבה דברים נופלים דרך המסננת הזאת גם כשמנסים לייצר מנגנונים ספציפיים לגבי שדרות.

ביקורת המדינה): החוסר בפתרון מיגוני בטווח של 7 עד 15 קילומטרים והמחסור במיגוניות, זה כבר עלה כאן, דסקסנו את זה וכבר הובטח שפיקוד העורף נשאר כאן בחדר עד שפותרים לפחות חלק מהבעיה.

ביקורת המדינה): עלתה הסוגיה של תמריצים לפסיכולוגים, תקנים פנויים שאף אחד לא רוצה לבוא ולאייש אותם.

ביקורת המדינה): זו סוגיה שהיא פתירה לחלוטין וגם אותה אנחנו נמשיך – אנחנו נמשיך ונפנה לכל הגורמים הרלוונטיים בעקבות הישיבה הזאת, וגם המרפאה, הצוותים הרפואיים שמפחדים להגיע למרפאות ואז הן נסגרות ואין מענה לתושבים וכן הלאה וכן הלאה.

ביקורת המדינה): עלו כאן עוד הרבה מאוד דברים, אנחנו רשמנו הכול, אנחנו לא נשאיר כאן דברים על הרצפה כדברים שנאמרו בחלל ריק.

ביקורת המדינה): בדיוק כמו שעשינו בישיבה הקודמת, לקחנו כל פרט שעלה וניסינו לתת לו מענה כי אנחנו באמת לא רוצים להסתפק רק בדיבורים ורק באמפתיה, ויש לנו הרבה מאוד אמפתיה.

ביקורת המדינה): עלתה כאן בקשה של אלון ושל כל ראשי הרשויות להוציא מהוועדה הזאת קריאה של שתי הוועדות ביחד, קריאה לממשלת ישראל להביא באופן מיידי לאישור את החלטת הממשלה לחיזוק יישובי עוטף עזה ושדרות לשנת 2019 עד 2020.

ביקורת המדינה): מקובל עליך, אבי, שהקריאה הזו תצא מפה?

אבי דיכטר: לא, אני אומר, כדי שזה לא יישמע, ובצדק, ודיבר כאן מישהו, העשייה, לא זוכר מי דיבר כאן על זה קודם, העשייה לגבי העוטף היא מרשימה, לא זוכר איך מישהו התבטא.

אלון דוידי: אני אמרתי.

אבי דיכטר: אתה אמרת, אלון אמר.

אבי דיכטר: אז אני אומר, כדי באמת לעשות צדק עם עצמנו ולאחר מכן גם עם הממשלה לציין את העובדה הזו, בנוסף להשקעה הראויה לציון - - -

ביקורת המדינה): עכשיו כבר הצבת לי קושי.

אלון דוידי: אני אמרתי את זה.

ביקורת המדינה): עכשיו הצבת לי קושי.

ביקורת המדינה): לא, ברצינות.

אבי דיכטר: אני חושב שציטטתי משפט של ראש רשות.

ביקורת המדינה): כן, זה בסדר גמור, אתה יכול לצטט ראשי רשויות, אבל אנחנו מנסים לעשות את זה דבר שהוא לא פוליטי, לענות על הצרכים.

ביקורת המדינה): אני לא יכולה להוציא מכאן רשימת שבחים לראש הממשלה, בכל הכבוד, ואם אני אוציא רשימת שבחים אני אצטרך להגיד גם מה לא.

ביקורת המדינה): אז בואו נשמור באמת על משהו שאנחנו יכולים להתכנס סביבו בלי לחלוק שבחים להוד רוממותו וכן הלאה.

אלי אלאלוף: רואים שאת לא הכרת את מלחמת לבנון השנייה.

אלי אלאלוף: מי שהכיר איזה מצב אז והיום.

ביקורת המדינה): אתה צודק.

אלי אלאלוף: יש פער מטורף.

ביקורת המדינה): אלי, אתה צודק.

אלי אלאלוף: נו, אז למה לא?

ביקורת המדינה): אין לי ויכוח איתך.

אלי אלאלוף: אז למה לא לציין את זה?

אלי אלאלוף: אני לא חושב - - -

ביקורת המדינה): מקובל עליך להוציא את הקריאה הזו בלי דברי שבח והלל?

אלי אלאלוף: אני דווקא עומד על כך שצריך - - -

אבי דיכטר: לא, אנחנו חברי כנסת רציניים שנמצאים כאן עם ראשי רשויות ועם קהל רב, זה לא סביר שאנחנו נשדר מסר כאילו בראשית ברא.

ביקורת המדינה): רגע, יש פשרה.

ביקורת המדינה): הנה, יש לך אנשי פשרות פה, הם טובים מאיתנו.

ביקורת המדינה): אלון אומר, בהמשך להשקעה שכבר נעשתה אנחנו קוראים לממשלת ישראל.

אלון דוידי: אני חושב שזה נכון ו - - -

ביקורת המדינה): אנחנו צריכים להביא את ראשי הרשויות לישיבות השוטפות גם למליאה והם ילמדו אותנו איך חיים ביחד בשלום ובאהבה.

ביקורת המדינה): אז זה באמת יהיה הנוסח, בסדר גמור, בסדר?

אבי דיכטר: מאה אחוז.

ביקורת המדינה): טוב, חברים, אמנם השורות הידלדלו, אבל אני מעריכה את הסבלנות שלכם, אז תודה רבה ובאמת אנחנו שואבים מכם המון השראה וזה לא פראזה וזה לא מליצה, אתם באמת דוגמה ומופת, באמת, בכל הליכותיכם, בכל התפקוד שלכם, אני מסירה את הכובע ומודה לכם.

ביקורת המדינה): אבי, בבקשה.

אבי דיכטר: תראו, באמת ככה רוצה לומר לכם משהו ככה אישי.

אבי דיכטר: אני אומר לעצמנו, לחברי הכנסת בעיקר ולאנשים שבאו מחוץ לאזור, אני גם כן תושב עוטף עזה, מאשקלון - - -

אלי אלאלוף: ואני מבאר שבע, זה גם עוטף.

אבי דיכטר: אני אומר לעצמנו, לולא אני הייתי תושב אשקלון ולולא הייתי בשתי היממות האחרונות באשקלון אני חושב שהייתי יוצא מהישיבה הזו בתחושה שעברו 24 שעות, לא נורא, ואני אומר לכם שזו טעות חמורה מאוד לחשוב שזה היה המצב.

אבי דיכטר: מספר הפעמים שרצו בשדרות לממ"ד, מי שיצא מהממ"ד, ומספר הפעמים שעשו את זה במועצות האזוריות, מאשכול למטה דרך שדות נגב ומרחבים וחוף אשקלון וכמובן נתיבות, אופקים ואשקלון, זה סיפור שצריך להסביר לנו, לנו כחברי כנסת, שאי אפשר לעשות את הישיבה הבאה ולומר מה היה לנו בפעם הקודמת ולא התקדמנו.

אבי דיכטר: זה לא סביר.

אבי דיכטר: כי פה ושם קצת נגעו, אז שי חג'ג' סיפר את המקרה האישי שלו ואני מניח שגדי יכול גם לספר על המקרה האישי שלו ואלון על האישי שלו וכל אחד שגר פה באזור יודע לספר, אין אחד בלי המקרה האישי שלו.

אבי דיכטר: אני אומר לכם, אני עברתי ליד הבתים שחטפו את הפגיעה באשקלון, אתה רואה את הטיפול ואתה רואה – אבל מתקשר אליי מישהו מהשכנים, אומר לי: אבי, כולם היו פה, מעכשיו אנחנו לבד.

אבי דיכטר: אני אומר את זה מפני שצריך להבין, האזור הזה, החוזק שלו והחוסן שלו זה בתחושה שהם לא לבד, שיש כתובת והיא כתובת מהירה והיא כתובת זריזה, ואני אומר את זה ברמה שלך, ברנס, מול מאיר.

אבי דיכטר: זו צריכה להיות התשובה.

אבי דיכטר: אמיר יצא מכאן, אבל זו צריכה להיות התשובה, איך סוגרים, כדורים פורחים בוטל?

אבי דיכטר: מיליון שקל?

אבי דיכטר: איך מקבלים את ההחזר הזה?

אבי דיכטר: אחרת זה יחזור על עצמו, לא עלינו, בדרום אדום או כל אירוע אחר, אתה מתחיל לקבל רתיעה מלעשות דברים שמביאים את הציבור לכאן.

אבי דיכטר: השינויים, צה"ל יודע להסביר בצורה הכי ברורה מה השינויים בחימושים שנורים מעזה לתוך ישראל, אז הקווים שנקבעו, 4-0, 7-0, 15-7, 40, זה לא מספרים שהם לנצח.

אבי דיכטר: אם משהו משתנה ביכולות אז גם משהו צריך להשתנות בקריטריונים.

אבי דיכטר: אני חושש מאוד שאנחנו קצת תקועים, את זה סימנתי לעצמנו, זה נושא לוועדת משנה לעורף של עמיר פרץ וחזקה עליו שהוא יידע לקחת ולבדוק את הפרמטרים האלה, האם אנחנו לא תקועים במשהו ישן, התחושה שלי שאנחנו קצת תקועים.

אבי דיכטר: הנושא של המיגוניות ופיקוד העורף.

אבי דיכטר: אני סומך עליך, ברנס, שאתה תסגור את זה.

אבי דיכטר: הנושא של בניית מיגון על פי התקן.

אבי דיכטר: לא מיגוניות, אלא מיגון.

אבי דיכטר: אמרתי קודם ואני חוזר על הסיכום, החוק של עמיר פרץ ושלי, שחתמו עליו והצטרפו הרבה מאוד חברי כנסת, אופוזיציה, קואליציה, אנחנו נתחיל לקדם אותו ואני אומר לעצמנו כאן, חברי הכנסת, זה תפקידנו, זה יאפשר לאזרחים לבנות בתנאים מאוד נוחים את הממ"ד מבלי שהוא ייחשב בשטח לחישוב הארנונה, עם מענק ועם הלוואה כדי באמת לתת את הדחיפה, בכל הארץ, לא רק בעוטף עזה.

אבי דיכטר: אבל אם מעוטף עזה תצא הבשורה, תאמינו לי שתרמתם תרומה אפילו בלי שידעתם על זה אולי.

אבי דיכטר: המונח של מודל מסים משופע, ולא מדרגה, הוא בעיניי מונח מאוד נכון.

אבי דיכטר: לא יכול להיות ש-7 קילומטר זה הנחה של 20% ומעבר לכביש זה צונח.

אבי דיכטר: זה לא קשור לילדים בבית הספר, זה קשור לעובדות האמיתיות, כל דבר בנוי בשיפוע, רק פה זה נחתך בצורה חדה.

אבי דיכטר: יש עוד אבסורדים, אנחנו עוסקים בזה במקומות אחרים, מאיפה מודדים את המרחק מהגדר, האם מהגבול הבינלאומי של 1923, או מהגדר שבאמת עוצרת את המחבלים?

אבי דיכטר: אם אתה מודד מהגבול הבינלאומי אתה מחוץ לקריטריון, אבל אם אתה מודד מהגדר אתה בתוך הקריטריון, אבל מה שבולם את המחבל זה הגדר ולא הגבול הבינלאומי שהוא מסומן במפה, הוא לא מסומן בשטח.

אבי דיכטר: אלה אבסורדים שאנחנו מתכוונים לטפל בהם כדי באמת לעשות סדר וצדק בסוגיה הזו.

אבי דיכטר: רחל עזריה איננה, אבל זו סוגיה שוועדת הכספים מאוד רלוונטית, נצטרך להעביר את זה אליהם מעבר לעיסוק שלנו בדברים האלה.

אבי דיכטר: אני אומר לכם לסיכום, אני מאוד שמח שהתעקשנו לעשות את הדיון הזה כאן והיום בתנאים שהשתנו, לשמחת כולנו, אבל אסור שנתבלבל, זה דיון שניזום על ידי שלי ועל ידי כאן כדי להוריד אותנו למטה, לאפשר לראשי הרשויות לחלק את הזמן בין המשימה שלהם לבין הדיון ולא לעלות לירושלים ולשרוף יום שלם כשאני מניח שלא היינו רואים, בצדק, אף אחד מכם בירושלים וכנראה שאנחנו היינו מפסידים, אני מניח שגם אתם.

אבי דיכטר: אני כמעט פטור מלקרוא לחברי הכנסת ביוזמות הפרטיות שלהם או בוועדות, יש פה שלושה ראשי ועדות ועוד ראשי ועדות משנה, באמת לנצל את הכנסת האורחים, ואני לא רוצה לפגוע בצפוניים, אבל בדרום יש הכנסת אורחים בדרך כלל טובה.

אבי דיכטר: אז באמת לא לפספס את ההזדמנות הזו - - -

אלי אלאלוף: לכן רוב ראשי הערים החדשים הם בצפון.

אבי דיכטר: אז באמת לא לפספס את ההזדמנות הזו ואני שוב פעם מברך את כל ראשי הרשויות שנכנסים לחמש שנים חדשות, מי ממשיך ומי חדש, שיהיה לכם בהצלחה, באמת יישר כוח לכל מי שהגיע לכאן ותרם את תרומתו.

ביקורת המדינה): רגע, חברי הכנסת, עוד שנייה צריך להצביע על הצעת ההחלטה.

ביקורת המדינה): זה ייקח שנייה אחת בדיוק.

ביקורת המדינה): על פי נוסח הפשרה, אחרי דין ודברים, נוסח שהוצע בידי אלון, אנחנו רוצים להצביע על הצעת החלטה כזאת: בהמשך להשקעה שכבר נעשתה ועדת החוץ והביטחון והוועדה לענייני ביקורת המדינה קוראים לממשלת ישראל להביא באופן מיידי לאישור את החלטת הממשלה לחיזוק יישובי עוטף עזה ושדרות לשנת 2019 עד 2020.

ביקורת המדינה): מי בעד?

ביקורת המדינה): מי נגד?

ביקורת המדינה): אין.

ביקורת המדינה): מי נמנע? אין.

ביקורת המדינה): בעד – 5

ביקורת המדינה): נמנעים – אין הצעת ההחלטה אושרה פה אחד.

ביקורת המדינה): תודה רבה, חברים.