הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 80, 2017-02-21 12:20

סתיו שפיר: תודה רבה לכולם שהגעתם לכאן אנחנו נפתח את הדיון של ועדת השקיפות בנושא תקצוב של רשויות מקומיות למטרות והגדלת השוויון מול הקהילה הגאה.

סתיו שפיר: הדיון הזה מתקיים היום כחלק מהיום המיוחד למען זכויות לקהילה הגאה והוא מהווה למעשה דיון המשך לדיון שקיימנו בשנה שעברה שעסק בתקציבים שהממשלה מעבירה לארגוני הקהילה ולמטרות של הגדלת השוויון.

סתיו שפיר: אז אני מודה קודם כל ליוזמות היום המיוחד הזה, ליושבות הראש של השדולה הגאה ולארגונים הנפלאים שהצטרפו לכאן היום.

סתיו שפיר: אני רואה פה כל כך הרבה פרצופים אהובים שזה ממש כיף לשבת בחדר הזה עכשיו.

סתיו שפיר: ועכשיו לעניין שאליו נדרשנו.

סתיו שפיר: אנחנו עוסקים היום בתקציב שהרשויות המקומיות מתקצבות את נושא הקהילה.

סתיו שפיר: לתקציבים האלה יש משמעות אדירה.

סתיו שפיר: עד היום לא הייתה הסדרה ממשלתית רצינית - - - עד היום לא הייתה החלטה ממשלתית רצינית על גודל ההשקעה, על החובות של הרשויות המקומיות בהשקעה בקהילה, לא היה מעקב ממשלתי אחר התקצוב ברשויות ואני אוסיף גם שקשה מאוד לערוך מעקב כזה.

סתיו שפיר: אנחנו כאן בוועדת השקיפות מתעסקים לא מעט ביעדים האמיתיים של כספי המיסים של אזרחי ישראל.

סתיו שפיר: אנחנו מאמינים שמאחר ומדובר בכספי ציבור ומדובר בהחלטות שמבצעים נציגי ונבחרי הציבור, מגיע לציבור לדעת מה קורה עם כל שקל שלו, לאיפה בדיוק הוא מתגלגל.

סתיו שפיר: אבל הרבה פעמים כשאנחנו מנסים להבין את היעדים או לקבל את היעדים של הכסף הזה אנחנו נתקלים ממש בחומה.

סתיו שפיר: לפעמים החומה הזאת נובעת מבלאגן יסודי שנמצא בתוך – אם זה בתוך משרד האוצר וברישום התקציבי ואם זה בתוך מנגנוני הפיקוח על התקציב, אבל המון פעמים נדמה שהבאלגן המכוון הזה נועד להסתיר את היעדים האמיתיים של הכסף, נועד להטעות ולהשלות את הציבור לגבי מה קורה עם הכסף שלו ונועד למנוע מעקב שיטתי.

סתיו שפיר: בלי שאנחנו נראה את הנתונים האלה על הכסף, בלי שנבצע אחריהם מעקב גם לא נוכל לתקן עוולות, לא נוכל לכוון ולייעל את התקציב, לא נוכל לדאוג שהכסף שלנו יגיע למקומות הנכונים.

סתיו שפיר: במקרה של הרשויות המקומיות המצב אפילו חמור יותר.

סתיו שפיר: חלק ניכר מהתקציב של הרשויות המקומיות בכלל לא חשוף לציבור.

סתיו שפיר: אין שום דרך להבין מה קורה בתוכו כפי שבטח הרבה מכם מכירים.

סתיו שפיר: התקציב הבלתי רגיל של הרשויות הוא כל כולו נמצא ברוב המקומות ממש בחשכה ובחוסר יכולת לפלח אותו, להבין מה קורה איתו, להבין איך הוא בכלל בוצע ומה היו השימושים.

סתיו שפיר: כשאנחנו מגיעים לנושאים של ארגוני הקהילה הלהט"בית זה רק הולך ונהייה יותר חמור.

סתיו שפיר: מאחר ובהרבה מהרשויות, מתוך כניעה לכוחות פוליטיים חשוכים, אלימים, שמנסים בעיקר לקחת אותנו עשרות שנים אחורה, הרשויות המקומיות מעדיפות להתחמק מהאחריות שלהן כלפי התושבים ולא לדאוג לנושאים התקציביים של הקהילה.

סתיו שפיר: לאן זה מוביל, האם הרצח בבר נוער, האם הרצח של שירה בנקי זכרונה לברכה, היה יכול להימנע אם הייתה נעשית עבודה משמעותית גם ברמה המקומית בחינוך, ברווחה, בסיוע, בהעלאת מודעות, בטיפול, בביטחון, במלחמה בארגונים עויינים ואלימים ובכל הנושאים האחרים האם הדברים האלה, הקשים כל כך האלה שאנחנו חווינו היו יכולים להימנע באמצעות ההשקעה הזאת?

סתיו שפיר: אין לדעת אבל סביר להניח שכן.

סתיו שפיר: סביר להניח שנכונות ממשלתית ונכונות של הרשויות המקומיות להשקיע משאבים אמיתיים בהגדלת השוויון, במענה לצרכים של הקהילה, הצרכים הבסיסיים ובמענה לצורך החברתי של כולנו בחינוך לשוויון, בחינוך לסובלנות, היינו יכולים לחיות בביטחון רב יותר, כולנו.

סתיו שפיר: אני רוצה להודות לרשות השדולה הגאה בכנסת, לאגודת הלהט"ב שסייעו בהכנת הדיון וגם כמובן למשתתפים ממשרדי הממשלה ומהרשויות המקומיות.

סתיו שפיר: יש רשויות מקומיות שסירבו להגיע לכאן היום, ולעומת זאת יש רשויות מקומיות שנענו בשמחה ורצו להראות כמה הן באמת משקיעות ואני מודה לכן מאוד.

סתיו שפיר: אני אפתח עם יו"ר פורום המדיניות ללהט"ב באגודת הלהט"ב, בבקשה תציג בפנינו את הממצאים שיש לכם ואיך אתם רואים את ההתקדמות בנושא.

עודד פריד: קודם כל תודה רבה חברת הכנסת, סתיו שפיר, על עצם קיום הדיון החשוב הזה.

עודד פריד: כמו שציינת, שנה שעברה התקיים דיון דומה בנושא של נציבי הממשלה ואנחנו ראינו במהלך השנה איך הדיון שהתקיים בשנה שעברה השפיע מאוד על היחס שאנחנו קיבלנו ובין היתר גם ההתקדמות שחלה מול משרד האוצר ברמה הלאומית תודות לדיון שהתקיים כאן שנה שעברה.

עודד פריד: אז אנחנו מאוד מאוד מקווים שהדיון של השנה, כשנעשה את הדיון הנוסף בשנה הבאה ונמצא על מה עוד לדבר יביא לאותן תועלות.

עודד פריד: אני אתייחס ממש בקצרה לדברים באופן כללי כי חשוב לי מאוד שהנציגים של הארגונים שנמצאים כאן ועושים את העבודה בשטח הם אלה שידברו בעיקר.

עודד פריד: אני רק אומר שבסוגיית הרשויות המקומיות צריך לזכור שחלק מאוד ניכר מחיי היום יום שלנו בסופו של דבר מנוהל על ידי הרשות המקומית.

עודד פריד: זה נכון שיש ממשלה, אבל ביום יום של כל אחד ואחת מאיתנו, בני נוער, חינוך, רווחה, אנחנו מקבלים הרבה מאוד שירותים מהרשויות המקומיות ובמקרה הזה, לצערנו, הקהילה גם זוכה לאפליה מיוחדת, במרכאות כמובן.

עודד פריד: גם בשאלת האם קיים בכלל תקציב לקהילה הגאה, אם כן ואם לא, מה הקריטריונים לתקציב כזה או אחר.

עודד פריד: זאת אומרת, בהנחה ויש תקציב, וידברו כאן גם גורמי פסטיבל הקולנוע הגאה, בהנחה ונניח ויש תקציב תרבות לצורך העניין לפסטיבלים עירוניים איך זה קורה שדווקא ארגונים קהילתיים, פסטיבלים קהילתיים מקבלים פחות.

עודד פריד: זאת אומרת האם יש, אין יותר נכון, שקיפות בקריטריונים שבהם הכסף מועבר.

עודד פריד: וכמובן שהתירוץ שאנחנו שומעים הכי הרבה פעמים שכבר אנחנו שומעים, ואגב, אולי שווה להתייחס גם לנקודה הזאת, כי האגודה ניסתה לעשות בדיקה כזאת ופנתה לרשויות ושאלה, האם אתם מתקצבים וכיצד ואיך אנחנו יכולים לסייע והרבה מאוד פעמים קל להם ונוח להם יותר להתעלם, לפחות מאיתנו, אני מקווה שמוועדה בכנסת יהיה קשה יותר להתעלם.

עודד פריד: חלק מהתשובות שאנחנו מקבלים לעתים וזאת ללא ספק פשוט טמינת הראש בחול זה איזשהי תשובה כללית שאומרת, אנחנו נותנים מענה לכל האוכלוסיות בעיר ואנחנו מתקצבים את כולם באופן שוויוני.

עודד פריד: ברור שיש אתגרים יחודיים לקהילה הגאה וכשלא נותנים להם מענה ייחודי אז להתכסות באיזשהי אמירה שכאילו אין מאפיינים כאלה זו שטות גמורה.

עודד פריד: אנחנו ניסינו לתת איזשהי בדיקה.

עודד פריד: לצערי, אין לנו את הנתונים לבוא ולהגיד מי כן נותן ולא נותן.

עודד פריד: אני יכול רק לסכם ולומר שיש שוני עצום בין רשויות מקומיות שונות.

עודד פריד: על פי רוב זה קשור לדעות אישיות של ראש הרשות, של חברות מועצה כאלה ואחרות.

עודד פריד: שוני עצום בין רשויות שכן מתקצבות, כן תומכות, כן עוזרות במה שאפשר.

עודד פריד: אגב, גם שם לא תמיד זה בבסיס התקציב, אלא כאיזשהם תקציבים מיוחדים כתמיכות שצריך כל שנה להגיש מחדש וגם לזה צריך לשים סוף.

סתיו שפיר: ואז זה גם תמיד תלוי במי הם חברי המועצה ואם הם משתנים אז פתאום גם התקציב משתנה.

עודד פריד: לחלוטין, לחלוטין.

עודד פריד: ולכן, גם הסוגיה הזאת היא משהו שחייבים לשים על השולחן.

עודד פריד: יש עוד המון מה להגיד.

עודד פריד: המשפט האחרון שלי יהיה לגבי, ואני אשמח לשמוע התייחסויות חברי/חברות הכנסת וגם משרדי הממשלה, היה הסכם עם האוצר, חלק מההסכם עם האוצר מדבר על העברת כספים לרשויות מקומיות, לתקציבי רווחה דרך רשויות מקומיות כדי לטפל בקהילה.

עודד פריד: אנחנו מאוד נשמח לדעת איפה הכסף כי אנחנו עוד לא ראינו אותו.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: נגיע גם למשרד האוצר כדי להבין את זה.

סתיו שפיר: ערן גלובוס.

ערן גלובוס: שלום, תודה שוב על כינוס הדיון.

ערן גלובוס: אני אציג את הבית הפתוח, אני אתן רקע.

ערן גלובוס: הבית הפתוח, עמותת הקהילה הגאה בירושלים, זה 20 שנה פועלת ונותנת שירותים בכל הרמות: חינוך, שירות פסיכוסוציאלי, מרפאה לבדיקות HIV, מארגנת את מצעד הגאווה בירושלים וכו' וכו'.

ערן גלובוס: הבית הפתוח התחיל בתחילת שנות ה-2000 שורה של בג"צים מול עיריית ירושלים לתקצוב.

ערן גלובוס: הבג"צ האחרון ב-2010.

ערן גלובוס: מאז מערכת היחסים עם העירייה השתפרה, יש לנו היום מערכת יחסים טובה עם העירייה, אבל כמו שעודד אמר מאוד בבירור, כל שנה צריך להבין שוב לאן הכסף הולך ולהילחם על תקציבים שהם לא כל כך ברורים.

ערן גלובוס: זה דבר אחד שהוא מאוד מאוד רציני.

ערן גלובוס: הדבר השני שזה גם שעלה זה הנושא של ההסכם עם האוצר.

ערן גלובוס: במסגרת ההסכם עם האוצר, למשל, הוקצב 500 אלף ₪ לבית הפתוח, תקציב נוסף, שלא ברור איפה הוא עומד.

ערן גלובוס: זאת אומרת, העירייה אומרת דבר אחד, האוצר אומר דבר אחר.

סתיו שפיר: איזה שנה?

ערן גלובוס: עכשיו, 2017.

ערן גלובוס: כסף שהוקצב ולא ברור איפה הוא יושב.

ערן גלובוס: כמובן, אנחנו לא רוצים להיכנס ל- - -

סתיו שפיר: דרך איזה תקנה הוא עובר?

קריאה: משרד הרווחה.

ערן גלובוס: לא, לדעתי לא דרך משרד הרווחה.

ערן גלובוס: זאת אומרת, אנחנו מבינים שיש פה כוחות מאוד גדולים הן באוצר והן בעירייה, אבל יש לנו קושי, יש לנו פעילויות שמתקיימות כל השנה, תקציבים שצריך להוציא.

ערן גלובוס: כשיושב כזה סכום שאנחנו זקוקים לו לפעילות ולעשייה היום יומית ואנחנו לא יודעים איפה הוא עומד, עודד אמר את זה מאוד נכון, איפה הכסף.

סתיו שפיר: בשנה הקודמת על כמה הוא עמד?

ערן גלובוס: התקציב של הבית הפתוח מהעירייה עמד בשנה שעברה על בסביבות 470 אלף ₪, זאת גדילה משמעותית מלפני כמה שנים, אבל כמובן, זה עדיין לא סכום מספיק.

ערן גלובוס: בבית הפתוח יש הרבה צרכים, אנחנו צריכים בית קבע לקהילה הגאה בירושלים, אנחנו רוצים לנהל את התכניות, טיפול בטראומה שעוד קיימת בקהילה אחרי הרצח המזעזע במצעד.

ערן גלובוס: יש צרכים מאוד מאוד יום יומיים ומאוד מאוד אקוטיים שאין לנו את המענה אליהם כרגע.

ערן גלובוס: אנחנו נשמח גם לשמוע את התשובות כי באמת אין לנו כרגע כיוון לא מהאוצר ולא מהעירייה לגבי מה יהיה עם הכסף הזה והאם נראה אותו בכלל ואם כן, האם הכלים יהיו שקופים וברורים לאיך הוא הגיע ו- - -

סתיו שפיר: כשאתם שואלים מה קרה עם הכסף אז מה התשובה שאתם מקבלים?

ערן גלובוס: איתי יכול לענות.

ערן גלובוס: אריה יענה.

אריה גוטליב: אז אני אגיד שזה עדיין תקוע במשרד האוצר ואנחנו מחכים לראות את הכסף.

סתיו שפיר: הוא עדיין תקוע - - - אבל הוא נכנס לתוך בסיס התקציב, למה תקוע במשרד האוצר?

אריה גוטליב: התקציב שהאוצר אמור להעביר, זה לא התקציב של העירייה.

אריה גוטליב: יש לעירייה תקציב ל-2017 שמועבר לבית הפתוח והתקציב שאמור להגיע ישירות ממשרד האוצר לעירייה עדיין לא עבר.

סתיו שפיר: מאיזו סיבה?

ציפי נחשון: איזה דרך יש למשרד האוצר להעביר ישירות לרשות מקומית?

סתיו שפיר: זה תקציב מיוחד של ירושלים ממה שאנחנו מבינים.

אריה גוטליב: זה תקציב שנוצר לכל - - - לא רק ירושלים, החצי מיליון ₪ אמור לעבור לעיריית ירושלים אבל לא עבר.

סתיו שפיר: רק כדי לחדד, מה התשובות של משרד האוצר כשאתם פונים אליהם ומבקשים את הכסף?

אריה גוטליב: יש שם נתק בין שניהם.

איתי גוטלר: לא, כרגע יש משבר כללי בלי קשר.

סתיו שפיר: משבר פוליטי לא חייב לגעת גם בכל הרמות התקציביות, בטח לא בתקציב שכבר תוקצב בתקציב המדינה.

מיכל רוזין: אני אשמח להגיד משהו.

מיכל רוזין: קודם כל צהריים טובים.

מיכל רוזין: תודה לך קודם כל חברת הכנסת, סתיו שפיר, שאת מקיימת את הדיון הזה.

מיכל רוזין: אני אחת מראשות השדולה הגאה בכנסת ומיוזמות היום הזה פעם שנייה.

מיכל רוזין: הדיון פה הוא דיון מאוד מאוד משמעותי וחשוב.

מיכל רוזין: אנחנו התחלנו להתעסק בנושא הזה בשנה האחרונה אחרי יום הגאווה בכנסת באמת, בסוגיה של חוסר שוויון מובהק, משווע בין הרשויות השונות וכיצד הן מתקצבות או כיצד הן בכלל מתייחסות לקהילת הלהט"ב.

מיכל רוזין: ובעצם יש סוג של אמירה שקטה של או, פעם היו אומרים, אצלי זה לא יקרה, אצלי אין כאלה והיום האמירה היא, הם יכולים ללכת לתל אביב.

מיכל רוזין: אתם רוצים שיהיה להם בית דרור, לכו לתל אביב, אתם רוצים שתהיה להם מרפאה לקהילה הגאה, שילכו למרכז בגן מאיר, שילכו למרכז מאיר, שילכו לשם.

מיכל רוזין: כל ההתייחסות היא, אנחנו לא נייצר את המשאבים, אנחנו לא נייצר את הסיוע של רווחה, של חינוך וכדומה, כדי שמי שבאמת צריך את זה ילך למקום אחר.

מיכל רוזין: זה המסר, שיהיה ברור.

מיכל רוזין: גם אם מתכוונים וגם אם לא מתכוונים זה המסר הברור.

מיכל רוזין: עכשיו כל עירייה, כל רשות מקומית, ברור לכם גם אם זה נושא מדובר או לא מדובר שיש בקרבה חברי הקהילה.

מיכל רוזין: זה ברור, אנחנו יודעים את זה.

מיכל רוזין: ולכן, כל קהילה, כל רשות מחוייבת לדאוג לקהילה, היא מחוייבת שיהיו תקציבים וחינוך ועכשיו הבנתי בשורה מאוד משמחת שיש תקציב לסדנאות חושן למערכת החינוך.

מיכל רוזין: מה שאומר שלא נקבל יותר את התירוצים של בתי ספר שאין משאבים לעשות סדנאות, ולכן כל מנהלת/מנהלת בית ספר יכולים להזמין סדנאות של חושן בכל רחבי הארץ ואי אפשר להשתמש יותר בטיעונים של אין תקציבים.

מיכל רוזין: חדשות מעולות.

מיכל רוזין: זה רק מוכיח, ואנחנו עכשיו נדרוש ונעקוב אחרי התקציב הזה של חושן, אבל זה רק מוכיח שהמדינה מחליטה היא מתקצבת נושא אז כל עירייה תקח את זה ותרים את זה למקום שלה בין אם זה בחינוך, בין אם זה בבריאות - לא יתכן שתהיה מרפאה יחידה בארץ ייעודית שתשב במרכז תל אביב.

מיכל רוזין: אנחנו לא מוכנים לעניין הזה.

מיכל רוזין: לא בגלל שלתל אביב אנחנו גאים, למרות שאתם יודעים, ממשלת ישראל עושה שימוש בתל אביב כעיר הגייז ומתגאה בכך בכל העולם, באו"ם ובאנגלית, אבל במדינת ישראל היא כמובן לא מקדמת ולא מתגאה בקהילת הלהט"ב שלה.

מיכל רוזין: אנחנו מתגאים, אנחנו גאים בתל אביב, אנחנו גאים בעוד ערים שמרימות את הנושא, אבל לא יתכן שזה יהיה רק בתל אביב.

מיכל רוזין: זה חייב להיות בכל מקום בארץ כי לא ייתכן שילד יגדל בפתח תקווה או בחיפה או בכל מקום אחר ושם הוא לא יזכה לא ליחס, לא למקום, לא להכרה ולא למשאבים.

מיכל רוזין: תודה רבה לכם.

סתיו שפיר: תודה רבה מיכל, ושוב תודה שיזמתם את היום הזה כמו בכל שנה.

סתיו שפיר: המעקב הזה הוא קריטי כי בלי מעקב ובלי הפעלת לחץ מתמיד על משרדי הממשלה להעביר את הכספים הנדרשים ובמקרה הזה גם על הרשויות המקומיות אנחנו יודעים שהשיפור לא יגיע במהרה.

סתיו שפיר: יש לי פה ערימה גדולה של מבקשי רשות דיבור אז אני ברשות

סתיו שפיר: כם אתחיל ואמשיך במעבר בין הארגונים ואחר כך נעבור לרשויות המקומיות שנמצאות איתנו כאן כדי שיסבירו לנו ויפרטו לנו קצת יותר לעומק איזה תקציבים הן מעבירות.

סתיו שפיר: נתחיל מד"ר גיל פישקוף, רכז מרכז ניר כץ למאבק בלהטבופוביה.

סתיו שפיר: אחר כך מעברים לקהילה הטרנסית.

גיל פישקוף: שלום לכם.

גיל פישקוף: מרכז ניר כץ למאבק בלהטבופוביה של האגודה למען הלהט"ב הוקם לפני חמש שנים כדי לעשות מעקב ברמה הארצית על כל נושאי הלהטבופוביה לאורך כל מעגל החיים.

גיל פישקוף: מה שאני בעצם רוצה להביא היום זה את ההשלכה של להטבופוביה על תקציב הרשויות המקומיות.

גיל פישקוף: כשאנחנו עוקבים אחרי הנתונים - - - צריך לומר, מרכז ניר כץ הוציא דו"ח מיוחד לכבוד היום הזה שמצא קודם כל עלייה של 10% בדיווחים על להטבופוביה בחצי שנה האחרונה מאז פרסום הדו"ח השנתי שלנו באוגוסט, כמעט 300 מקרים של אלימות, אפליה כלפי הקהילה הגאה.

גיל פישקוף: כשאנחנו מנטרים ומפלחים את הנתונים האלה מה שאנחנו יכולים לראות זה שלהטבופוביה מתרחשת בעצם לכל אורך מעגל החיים של האדם הלהט"בי.

גיל פישקוף: כלומר, יש לנו דיווחים על אירועים בסביבה בית ספרית, 8% מהפניות, אירועים בסביבת מקום העבודה, אירועי אלימות במרחב הציבורי, 16%, בתקשורת, משטרה, שב"ס, צה"ל, בתוך המשפחה וכן הלאה.

גיל פישקוף: מה שזה אומר בעצם, קודם כל אנחנו רואים שאדם להט"בי הרבה פעמים הוא multiple victim.

גיל פישקוף: כלומר, אם הוא עבר אירוע בבית הספר הוא אחר כך גם נפגע במקום העבודה, נפגע בצה"ל והמשמעות היא שלא רק שהזכרת קודם, חברת הכנסת שפיר, שיש קהילה גאה בכל הרשויות, בוודאי זה נכון, אבל הקהילה הגאה הזאת היא הרבה מאוד פעמים קהילה שלא רק שהיא מופלית היא קורבן חוזר ונשנה ללהטבופוביה.

גיל פישקוף: עכשיו, הלהטבופוביה הזאת יוצרת מה שנקרא stress, stress פסיכולוגי, והדבר החשוב שאנחנו רואים שגם אנשי טיפול עצמם הרבה פעמים יכולים להיות גורם פוגע.

גיל פישקוף: כלומר, יש לנו דיווחים על עובדים סוציאלים, יש לנו דיווחים על רופאים, על פסיכולוגים.

גיל פישקוף: המשמעות היא ש- - - וכאן אני אבוא ואתחבר לדברים, להקשר של הרשויות המקומיות – רשויות מקומיות, מחלקות רווחה ברשויות המקומיות או רשות בכלל לא יכולה לבוא ולומר אני כרשות מתקצבת או מקבלת את כל האוכלוסיות מכוון שהנתונים שלנו מראים שהקהילה הגאה חשופה באופן מתמיד ללהטבופוביה והטיפול בקהילה הגאה, מאמנים שהיא נדרשת להם דורשים ידע ספציפי, דורשים הכשרה ספציפית ככה שאני חושב שהדו"ח שלנו בהחלט מעצים את הצורך במובן הזה שזה לא רק איזה אחוז של להט"ב יש ברשות כזאת או אחרת.

גיל פישקוף: צריך להבין קודם כל והרשויות צריכות להפנים שהקהילה הגאה היא קהילה בעלת צרכים מיוחדים מכוון שהיא נתונה לאפלייה מיוחדת.

גיל פישקוף: אני רק אוסיף לומר לקראת שאני אעביר את השרביט לחברי אלישע אלכסנדר ממעברים, שהדו"ח שלנו מראה שכ-29% מהנפגעים בתקופת הדו"ח האחרון היו גברים ונשים טרנסג'נדרים והנתון הזה על הכמות העצומה של פגיעה בקהילה הטרנסג'נדרית הוא נתון עקבי לאורך כל הדו"חות שלנו בחמש השנים האחרונות כך שאני חושב שלאחר האמירה הזאת על התקציב הכללי ביחס לקהילה הגאה בכל סעיף וסעיף חייבת להיות התייחסות ייעודית וספציפית לאנשים טרנסג'נדרים.

סתיו שפיר: אתם יודעים היום להגיד כמה השקעה תקציבית יש היום במאבק במקרי אלימות נגד הקהילה?

גיל פישקוף: אני יכול להגיד שמרכז ניר כץ לא מתוקצב.

גיל פישקוף: הוא מתוקצב כמובן - - - הוא פרויקט של האגודה, ולכן אנחנו משתמשים במשאבי האגודה, אבל הוא לא מתוקצב באופן נפרד - - -

סתיו שפיר: כמה תקציבים משקיעות הרשויות, גם הרשוית וגם המשרדים השונים.

סתיו שפיר: כמה משקיעה המשטרה בהכשרות בנושא הזה, כמה משקיעות הרשויות בחינוך בנושא הזה?

גיל פישקוף: אין לי נתון כללי כזה.

סתיו שפיר: תודה.

אלישע אלכסנדר: טוב אז אני ממעברים, אנחנו ארגון של הקהילה הטרנסג'נדרית.

אלישע אלכסנדר: תודה על הדיון.

אלישע אלכסנדר: אנחנו עוסקים גם בסיוע פרטני לאנשים טרנסג'נדרים, גם העצמה בקבוצות וגם אנחנו עושים הסברה, שינוי חברתי ומדיניות.

אלישע אלכסנדר: התקציב שלנו עומד על 14 אלף ₪ לשנה מעיריית תל אביב, כן.

אלישע אלכסנדר: כולנו ללא יוצא מן הכלל מתנדבים וזה הדרך שאנחנו צריכים לעשות את כל הפעילויות שלנו.

אלישע אלכסנדר: כמו שנאמר פה מקודם הקהילה הטרנסית היא באמת הכי מוחלשת מבין אותיות הלהט"ב ומאוד לא מתוקצבת, גם יש לה צרכים ייחודיים, גם יש הרבה פעמים חוסר נגישות של מענים קיימים לכלל האוכלוסייה בגלל חוסר הבנה של הנושא הטרנסג'נדרי וחוסר רגישות ובפרט מענים שהם מוגדרים בנפרד לנשים ולגברים.

אלישע אלכסנדר: למשל מקלט לנשים מוכות לא תמיד פתוח בפני, או בדרך כלל לא פתוח בפני נשים טרנסיות.

אלישע אלכסנדר: גם בעיריית תל אביב, גם משרד הרווחה, גם במשרד הבריאות כבר יש תקציבים יעודיים לקהילה הטרנסית, לא מגיעים אלינו, אבל הם הגיעו לקהילה הטרנסית שזה דבר מאוד טוב.

אלישע אלכסנדר: אבל זה לא מספיק כי אנשים טרנסג'נדרים חיים בכל המדינה ודווקא לגרור את כולנו לתל אביב זה מצב מאוד לא טוב כי בעצם בסופו של דבר יוצא שאנחנו נשענים על מערכת הרווחה ואנחנו הופכים לנטל.

אלישע אלכסנדר: אני אתן דוגמא למשהו מוצלח שקרה.

אלישע אלכסנדר: יש דירת מעבר לנשים טרנסיות, העירייה נתנה את הנכס והרווחה בעצם נותנים את התקציב.

אלישע אלכסנדר: אז אנחנו מעוניינים שגם ברשויות אחרות תהיה את ההבנה הזאת, גם במשרדים אחרים וכאמור לא רק בתל אביב.

אלישע אלכסנדר: תודה רבה.

סתיו שפיר: דרך איפה התקציב מגיע כשהוא לא עובר לארגונים?

אלישע אלכסנדר: הוא מגיע ישירות, נניח משרד הרווחה עושה מכרז ועמותה - - - מפעילה את הדירה.

אלישע אלכסנדר: במשרד הבריאות יש את הוועדה לשינוי מין אז זה משרד הבריאות מפעיל שזה גם אחלה.

אלישע אלכסנדר: אבל צריך להעביר עוד זה לא מספיק.

סתיו שפיר: אוקיי.

סתיו שפיר: נשמע עכשיו גם קצת מרשויות.

סתיו שפיר: איתי גוטלר מעיריית ירושלים, תוכל לספר לנו מה ההיקף התקציבי שמושקע והאם זה באמת, האם גם בחנתם כמה צריך להשקיע או מה היעדים שאתם מציבים למימוש התקציב הזה?

איתי גוטלר: אריה פה יציג את התקציבים שעוברים והאפיקי השקעה.

איתי גוטלר: אני עד לפני חודש הייתי בתוך הקואליציה העירונית וביקשתי מראש העיר להחזיק בתיק הקהילה הגאה, אפילו בצורה לא רשמית.

איתי גוטלר: אני חושב שזה - - - אם יש כמה רבדים שצריכים להתרחש בתוך הרשויות המקומיות אז אחד מהם זה שיהיה גם בדרג הפוליטי הכרה בעניין הזה.

איתי גוטלר: כשאני הייתי בתוך הקואליציה, למרות שזה היה לא רשמי, הצלחתי להקים ועדה שממש תפקח על מה שקורה אצלנו בעירייה וזה איזושהי במה שאפשר דרכה גם לקדם יוזמות וגם לפקח על מה שקורה.

איתי גוטלר: הדבר השני המרכזי שאנחנו בעירייה צריכים להכווין אליו וזה באמת צריך להיות משהו שגם אולי יובל על ידי המרכז לשלטון מקומי - זה מה התשתית שבגזרתה יש מענה עירוני לפעילות של קהילה הגאה.

איתי גוטלר: אני חושב שהמודל של עיריית תל אביב הוא המודל בעיני הכי מתקדם בהיבט שיש ממש מרכז קהילתי גאה.

איתי גוטלר: כשיש ארגון כמו הבית הפתוח, שאני חושב שהם עושים עבודה נפלאה בירושלים, אבל כשזה בא דרך ארגון אז אתה לא יכול לדעת לטווח רחוק שיהיה תמיד מענה, כי כמו שנאמר פה, עיריית ירושלים הגדילה את התקציבים שלה לא כי היה איזשהו צורך פוליטי פתאום שעלה והכרה פוליטית אמיתית בעניין הזה וזה התחיל מבג"צים שבאו בעקבות המאבק של הבית הפתוח.

איתי גוטלר: אז זה הדבר השני.

איתי גוטלר: הדבר השלישי, יש תקציבים שעוברים לפעילות אבל יש גם את הנושא של המענה האנושי וזה העניין של תקנים.

איתי גוטלר: זאת אומרת, כשמסתכלים על תקציב עירוני אז מסתכלים על תקציב שעובר לפעילות בין אם זה לארגון ובין אם זה לגוף אחר.

איתי גוטלר: אבל תקנים לאנשים שעוסקים בזה, זה אי אפשר לראות בתקציבים, זה לא פחות חשוב.

איתי גוטלר: זאת אומרת לא פחות חשוב שיהיה מענה אמיתי בתוך הארגון של עובדים שעוסקים בעניין הזה - - -

מיכל רוזין: או מבנים.

איתי גוטלר: המבנה לקהילה הגאה זה קריטי זה עוד דבר שאתה לא רואה בתוך התקציב אבל זה התכוונתי בעניין של מבנה קהילתי כמו שיש בגן מאיר.

איתי גוטלר: לא משנה אם זה יהיה בניהול - - -

קריאה: יש גם בחיפה.

איתי גוטלר: גם בחיפה שיש.

איתי גוטלר: זאת אומרת, זה כמה רבדים של דברים שצריכים לקרות בתוך כל רשות שאני חושב שחשוב שיקרה.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: אריה.

אריה גוטליב: אז 2016 התקציב באמת 475 אלף ₪ ש- 205 אלף ₪ זה התמיכה של עלויות שכר דירה ויש כרגע באמת מחשבה לבחון למצוא נכס ולהשכיר לטווח ארוך.

מיכל רוזין: נכס של העירייה?

אריה גוטליב: נכס של השכרה, העירייה תמשיך לממן את ההשכרה.

מיכל רוזין: למה לא לתת נכס, זה לא יותר זול לעירייה לתת נכס של העירייה?

אריה גוטליב: אני יכול להגיד שהעירייה כבר יושבת עם הבית הפתוח בחיפוש נכס, זה לוקח יותר מדיי זמן וחבל על הזמן.

סתיו שפיר: אחד מ-10,000 הדירות הריקות, דירות רפאים בירושלים.

קריאה: יש נכסים.

קריאה: יש חוסר רצון פוליטי לתת נכס.

מיכל רוזין: בדיוק.

מיכל רוזין: אני יודעת את זה גם ממרכז הסיוע בירושלים שמשלמות הון עתק על שכירות מיותרת.

מיכל רוזין: פשוט סכומים מיותרים שאפשר לעזור בהם לאנשים.

מיכל רוזין: יש נכסים.

מיכל רוזין: לעיריית ירושלים יש נכסים שהיא נותנת לטובת האינטרסים הציבוריים, השאלה למה - - -

ציפי נחשון: זה לא מה שעיריית ירושלים ברווחה אומרים.

מיכל רוזין: כי פשוט תלוי למה נתנו.

מיכל רוזין: אז, את יודעת, החלוקה היא בעייתית, סדרי עדיפויות, כמו כל דבר שאומרים לנו על התקציב.

אריה גוטליב: אני יודע שיש חוסר.

אריה גוטליב: אבל תמיכה בלתי ייעודית, תקציב פעולה לא צבוע 265 אלף ₪, תמיכה של 50% בארנונה.

אריה גוטליב: חוץ מזה, תקן של חצי משרה מ-2015 מקידום נוער בעלות של 70 אלף ₪.

אריה גוטליב: לאחרונה הכנסנו עוד עובד נוסף נמצא במזרח העיר כי אנחנו יודעים שיש צורך לתת מענה גם ללהט"בים ממזרח העיר.

אריה גוטליב: יש כרגע על התקן הזה - - -

סתיו שפיר: זה תקן נוסף?

אריה גוטליב: זה שעות נוספות של עובד שכבר נמצא שעובד עירייה שנכנס וכרגע עושה קבוצה לדוברי ערבית בתוך הבית הפתוח.

אריה גוטליב: כשהחצי משרה הזו נבחן ב-2017 להגדיל את זה לעוד חצי משרה או לעוד משרה מלאה ואנחנו גם ב-2017 אנחנו עומדים להוציא השתלמות של עובדי קידום נוער בעיריית ירושלים, חינוך בלתי פורמלי, השתלמות של הבית הפתוח שהעובדים יעברו בשביל באמת שמטפלים, כמו שנאמר פה מקודם, מטפלים, עובדים סוציאליים יכירו יותר את הקהילה הלהט"בית ולהאבק בלהטבופוביה.

אריה גוטליב: לגבי השקיפות בתקציב לאורך השנים האחרונות - - -

סתיו שפיר: ומה לגבי - - -

ערן גלובוס: התחושה שאני מקבל ובכלל שהבית הפתוח מקבל היא שהמענים הם שוב, מאוד מאוד נקודתיים.

ערן גלובוס: אנחנו באים, מציקים, אנחנו מציפים את הקשיים, את הבעיות, את הנתונים ואומרים לנו אז בואו תקחו פה חצי תקן ואת הדברים הגדולים שזה הגדלת התקצוב באופן משמעותי, בית לקהילה הגאה, נכס, הדברים האלו אנחנו מקבלים כל פעם תשובות של אין, לא יהיה, בוא נדבר בעוד שנה, בוא נדבר בעוד שנתיים.

ערן גלובוס: אם אומרים שיש פה רצון, ואני לא משוכנע בכך שיש רצון, אז צריך להביא לזה גם איזשהן קבלות בשטח.

ערן גלובוס: הבית הפתוח מוכן ובא ויעשה כל מה שצריך בשביל שהדברים האלו יקרו אבל אנחנו עובדים על שקיפות, אנחנו לא רוצים כל פעם לבוא ולהסתמך על מערכת יחסים טובה עם חבר מועצה כזה או אחר.

ערן גלובוס: אנחנו רוצים קריטריונים ברורים בהתאם לצרכים של הבית הפתוח שיאפשרו לנו בשביל הקהילה בירושלים לקבל תקצוב הולם.

אריה גוטליב: אנחנו באמת בוחנים כל פעם את הצרכים ונותנים את המענה.

סתיו שפיר: יש גם תקנים קבועים, קריטריונים קבועים?

אריה גוטליב: התקן - - -

סתיו שפיר: אני גם לא מדברת רק על ארגון ספציפי יש בוודאי עוד ארגונים שהיו רוצים להיכנס ולפעול.

סתיו שפיר: ארגוני נוער ו- - -

אריה גוטליב: אנחנו מעבירים את התקציב.

אריה גוטליב: הבית הפתוח עושה את ה - - -

סתיו שפיר: אבל כל שנה זה מוחלט מחדש?

סתיו שפיר: אני לא מצליחה להבין.

סתיו שפיר: בכל שנה יש החלטה חדשה מה יהיה התקציב?

אריה גוטליב: שכרגע השנה ל-2017 גם יהיה חצי מיליון ₪- - -

איתי גוטלר: יש אבל עדיין מאבק פוליטי שצריך להעביר בתוך ועדה והנציגים החרדים עושים שריר ואנחנו צריכים לעשות כל מיני דברים.

איתי גוטלר: זאת אומרת זה מאוד - - -

סתיו שפיר: למה לא הופכים את זה לקבוע?

איתי גוטלר: כי יש פוליטיקה ולצערי מי שצריך לקבל את ההחלטות לאורך זמן לא מוכן לעשות את המעבר הזה בהכרה הרשמית.

איתי גוטלר: זה מתחיל משם.

איתי גוטלר: ברגע שתהיה הכרה רשמית בגוף הזה שמולנו ובגופים אחרים שנמצאים בעיר אז יהיה אפשר גם להעביר להם בצורה מסודרת בלי שכל שנה יהיה את העניין.

איתי גוטלר: נכון להרגע, ברוך השם, יש גידול ויש מעבר של תקציב שהוא יחסית הולם, אבל כמו שנאמר זה מאוד על כרעי תרנגולת.

סתיו שפיר: כן, אבל כשרוצים לעשות פעולה שהיא משמעותית, ואנחנו כולנו מכירים ויודעים כמה תופעות שהוזכרו כאן של אלימות ושל תקיפות, כמה הן משמעותיות וגם כמה הן נמצאות במגמה הפוכה למה שהן צריכות להיות.

סתיו שפיר: הן היו צריכות להיות בירידה מתמדת לנוכח ההתעוררות והשינויים שכבר התרחשו בחברה הישראלית, אבל אנחנו לא רואים את זה, אנחנו רואים בדיוק תופעה הפוכה.

סתיו שפיר: אנחנו יודעים גם שכדי להילחם בתופעות כאלה בצורה רצינית צריכה להיות השקעה לאורך שנים שמציבה לעצמה יעדים, שבוחנת את עצמה, שבודקת.

סתיו שפיר: איך אפשר עם השקעה חד שנתית בכל פעם שגם לא בטוח שהיא מגיעה או לא מגיעה ושאין בה שום ידיעה, גם במקרה הזה, אם אפשר בכלל להשתמש בכסף או אי אפשר להשתמש בכסף כי אולי הוא לא יבוא איך אפשר להתקדם.

אריה גוטליב: אפשר כל שנה לבחון את התקציב.

אריה גוטליב: אנחנו בינתיים באמת העלנו כל שנה את התקציב.

אריה גוטליב: כל מה שפנו אלינו ורצו קיבלו.

אריה גוטליב: זאת אומרת, גם את אותו עובד היה צורך בזה לאחרונה.

אריה גוטליב: היה צורך במישהו שדובר ערבית, נשלח עובדת עירייה.

אריה גוטליב: אני חושב שלבחון כל שנה מה צריך ולתת כל שנה בינתיים לפי עליית התקציב זה דבר שהוא מבורך.

סתיו שפיר: בחנתם גם את השינויים, בחנתם אם היה שיפור ביעדים שהצבתם לעצמכם?

סתיו שפיר: האם יש ירידה במקרי האלימות למשל.

אריה גוטליב: את זה אני לא יודע.

סתיו שפיר: זה חלק מהבחינה התקציבית שצריך לעשות, אם רואים שאין ירידה יכול להיות שצריך להגדיל את התקציב.

סתיו שפיר: אם רואים שאין יותר מקרי אלימות יכול להיות שאפשר לוותר - - -

אריה גוטליב: אני אשמח לקבל מהבית הפתוח איזשהו מסמך שמראה על ירידה או עלייה.

אריה גוטליב: בשביל זה יש תקציב.

איתי גוטלר: כשלא רוצים לקחת הכרה אז קחו את הכסף וזהו.

איתי גוטלר: זאת עוד אחת מהבעיות.

איתי גוטלר: יש מחלקה בעירייה שעובדת, בכל עיר, לא משנה ירושלים, שעובדת למען הקהילה הגאה כמו שיש בכל עיר מחלקה לגיל השלישי.

איתי גוטלר: למה שלא תהיה מחלקה לקהילה הלהט"בית.

סתיו שפיר: שאלה טובה.

איתי גוטלר: ואז אם יהיה יעדים נהיה חכמים.

סתיו שפיר: עיריית באר שבע, שלומי.

שלומי נומה: צהריים טובים.

שלומי נומה: נמצאת פה אתי כהן, מנהלת אגף הרווחה והשירותים החברתיים, אנחנו בקשר מצויין עם נציגי הקהילה הגאה, גם בשיתוף פעולה עם הנציגים הארציים.

שלומי נומה: החל מהשנה, עיריית באר שבע באמצעות החברה הארגונית, כיוונים, משכירה נכס שנבחר על ידי הקהילה הגאה שיהיה הבית לקהילה הגאה.

שלומי נומה: חברת כיוונים, חברה ארגונית, העירייה באמצעות החברה הארגונית מממנת את העלות שלו, כל ההוצאות הנלוות, תשלומי חשמל, מים וארנונה.

שלומי נומה: מה שזה אומר שכל התקציבים שהקהילה הייתה משלמת בעצמה על שכירות יורדים ממנה ויכולים לעבור לפעילות.

שלומי נומה: יש קשר מדהים, יש פגישות עבודה קבועות עם ראש העיר, עם ממלאת מקומו שמחזיקה את תיק החינוך בפעולות שנעשות בתוך בתי הספר עם היועצות ועם חדרי מורים וכן הלאה.

שלומי נומה: פעילות מדהימה שאתי גם תתאר את מה שקורה אל מול אגף רווחה והשירותים החברתיים.

שלומי נומה: סבסוד ומימון של אירועי הקהילה הגאה השנתיים.

שלומי נומה: אנחנו מעמידים מעת לעת מתי שאנחנו נדרשים גם מתקנים עירוניים לקיום כנסים כאלה ואחרים שהקהילה בוחרת לעשות בעיר באר שבע.

שלומי נומה: אנחנו במסע מאוד מאוד חיובי של שיתוף פעולה פורה, של שיח פורה, שמעלים בו נקודות והעירייה גם מוצאת את הדרך לתקצב ולממן.

שלומי נומה: מבחינתנו אנחנו הוצאנו קול קורא כחברה ארגונית, נבחרה הקהילה הגאה לתת את הפעילות וכך נוצר הקשר שמאפשר את המימון ואת זרימת התקציב.

שלומי נומה: אף על פי שהקהילה גם יכולה היום לגשת לוועדת תמיכות, זה ציר שהוא אפשרי, אבל הציר שבחרנו ביחד זה הציר הזה.

שלומי נומה: אתי תרחיב.

אתי כהן: שמי אתי כהן, אני מנהלת את אגף הרווחה והשירותים החברתיים בעיריית באר שבע.

אתי כהן: אני שמחה קודם כל לראות את החברים שלנו פה, את מיקי, את מוטקה, אמרי, ציפי נחשון שהיא מפקחת ארצית, מנהלת השירות של נוער וצעירים.

אתי כהן: אני רוצה לומר שהעמדנו רפרנטים בתוך האגף, אבל באמת יש צורך במומחיות, בידע ספציפי בטיפול.

אתי כהן: אני חושבת שאנחנו נמצאים כבר בהכרה הזאת ואנחנו מייעדים כרגע בתקן ספציפי לעבודה גם פרטנית, גם מערכתית יחד עם העבודה שקיימנו במפגש, ציפי בעניינים כי ביקשתי גם את ההתערבות שלה, על מנת לתת את אותו טיפול ספציפי ייחודי.

אתי כהן: יחד עם אוניברסיטת בן גוריון נפתחת עכשיו תכנית ספציפית ללמידה לצוותים מקצועיים, לעובדים סוציאליים, פסיכולוגים ואחרים לעבודה עם הקהילה.

אתי כהן: אני חושבת שאנחנו לומדים יותר ויותר שיש צורך במומחיות ואנחנו כבר שם ואנחנו נלך ונתמקצע.

אתי כהן: ומה שאנחנו לא יודעים אז אנחנו צריכים ללמוד.

אתי כהן: אני מדברת אנחנו כאנשי מקצוע שמתמחים בטיפול באלימות או טיפול בטיפול משפחתי או אחר אז יש כאן באמת התמחות ספציפית ואנחנו נמצאים כבר שם.

אתי כהן: כל התפיסה הקהילתית של איך עובדים עם הקהילה, איך מחברים מצד אחד, מאפשרים באמת את המקום הספציפי לקהילה, אבל גם עושים דברים שהם משולבים עם הקהילה ואיך הולכים גם לכיוון הזה.

אתי כהן: אני חושבת שיש לנו מיזם מדהים, מוטקה שותף בו, אוכלוסייה של כניסה לבתי אבות, חשיפה, דיאלוג, שיח, היכרות שהוא למעשה פותח חסמים ופותח את אותה הרגשה לא נעימה או הלא נוחה שלעתים קיימת.

אתי כהן: ואני חושבת שיש כאן באמת מהלך מאוד רחב גם ברמה הפרטנית, גם ברמה הקבוצתית - - -

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: אני רוצה לשאול גם אתכם וגם את הנציגים של הרשויות האחרות – מעבר לתמיכה התקציבית שאנחנו דנים בה היום יש גם את העניין של גישה.

סתיו שפיר: כלומר, אפשר לתת לחושן תקציב לפעול בבתי ספר, אבל יש הרבה מאוד בתי ספר שפשוט לא יתנו להם להיכנס - - -

שלומי נומה: מה שאנחנו עשינו, אנחנו לא ידענו אם יש תקציבים לחושן או אין תקציבים לחושן - - -

סתיו שפיר: אבל אתם בודקים, אתם מבררים בתוך בתי הספר, האם מוסרים החסמים האלה, האם מאפשרים לארגונים להיכנס ולפעול?

שלומי נומה: בהחלט.

אתי כהן: אני חושבת שברמת המטה ברגע שעובדים מול המנהלים שהם אלה שאחראים בתוך הרשויות על המנהלים ועובדים דרכם ועובדים באמת על איך עובדים, איך מקבלים, איך מורידים חסמים ואני מסכימה שזה תהליך שעושים ועוד צריך להעמיק בו, אבל הוא נעשה, אנחנו לוקחים את זה בחשבון.

אתי כהן: אני חושבת שכל הזמן זה עולה, העניין הזה, התהליך שצריך לעשות ואם אתה לא ער אליו, לתהליך, אז אתה יכול לבוא עם תקציבים אבל אי אפשר לממש אותו - - -

עודד פריד: אפשר להוסיף משפט.

עודד פריד: חברים תבינו, אנחנו ממציאים את הגלגל כל פעם מחדש כי כל רשות מקומית גם מייצרת לעצמה את המומחיות.

עודד פריד: יש ארגוני קהילה שעובדים כבר המון שנים בחינוך, רווחה, בבריאות.

עודד פריד: כשאנחנו באים לכאן ומבקשים תקציב לארגוני הקהילה, כשאלישע מבקש תקציב למעברים זה לא כי הוא רוצה שיהיה יותר בורקסים בישיבות, זו לא הנקודה.

עודד פריד: אבל במקום שאתם תלכו ותנסו להכשיר בעצמכם עובדים סוציאליים שידברו עם הקהילה הטרנסית ומורים ומורות שיוכלו לעבוד בבתי הספר למה לא עובדים עם ארגוני הקהילה?

עודד פריד: אנחנו יודעים לתת את השירותים האלה.

עודד פריד: יושבים כאן סביב השולחן ארגונים שיודעים את זה.

עודד פריד: אני מדבר אליכם כי אתם כאן כרגע - - - צריך להגיד את זה לכל הרשויות המקומיות.

עודד פריד: צריך לעבוד יחד עם ארגוני הקהילה, צריך לתמוך בארגונים כדי שהם יעשו את העבודה.

עודד פריד: הם עושים עבודה מצויינת רק שאת המעט שהם עושים הם עושים עם 14 אלף בשנה כי אין להם - - -

מיכל רוזין: זה לא מספיק רק המנהלים והמנהלות כי אני מכירה גם לא בבאר שבע, אבל אני מכירה גם מנהלת שנקראה לעירייה וננזפה על כך שהיא הביאה סדנאות של חושן אז זה צריך לבוא מלמעלה, זה צריך להיות הנחייה, שמעודדים את הבתי ספר להביא את הסדנאות - - -

שלומי נומה: אז תיארנו, זה מתחיל אצלנו מראש העיר, הסגנים, מנהלי אגפים, שיח שאני מאוד אשמח גם אם מיקי ומוטקה יתנו באיזשהי מילה איך מתקיים השיח הזה.

שלומי נומה: זה יורד מלמעלה ברמה של מדיניות, עוד פעם מדברים גם על פוליטיקה, גם זה חלק מהתפיסה שמאפשרת את הפעילות.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: ארנון מחיפה.

ארנון אלוש: נעים מאוד, אנחנו פתחנו לפני שבועיים באופן רשמי את בית הקהילות לגאווה וסובלנות.

ארנון אלוש: אני עוד לא עובד עירייה, השבוע אושר התקן לעובד עירייה משרה מלאה, תקן של מנהל מחלקה, גם דיברנו על זה קודם, שיושב ישירות מתחת לראש החינוך, תרבות ורווחה, שתיכף אני אתייחס לכל מה שנאמר על איך העירייה נערכת ומה בעצם היא עושה.

ארנון אלוש: יש שורת תקציב לקהילה הגאה בסך 350 אלף ₪ בשנה.

ארנון אלוש: בנוסף לזה, יש את מצעד הגאווה שמתוקצב השנה ב-400 אלף ₪.

ארנון אלוש: אנחנו משנים את הסטטוס של איגי אם אנחנו מדברים על שירותים ארציים ומכריזים עליו כספק יחיד לנוער הגאה בחיפה ולהשנה מגייסים תקציב של בערך כ- 80 אלף ₪ שיחולק בין איגי ובין ארגון הנוער שפועל בחיפה שנקרא הפיץ'.

ארנון אלוש: יש לנו דירת ש"ש שבנוסף לתקציב, עיריית חיפה מתקצבת אותה ב-60 אלף ₪.

ארנון אלוש: מערכת החינוך מתקצבת עכשיו שומר שיפעל חמישה ימים בשבוע, אחר הצהריים בבית בשעות הפעילות כדי שנבדוק מה קורה בחיפה, אנחנו לא רוצים להיות חשופים יותר מדיי.

ארנון אלוש: סך כל התקציב השנתי הוא 920 אלף ₪ לא כולל התקן שלי, בתוכו נכללת גם רכזת הבית בחצי משרה.

ארנון אלוש: אנחנו מקיימים יום עיון למנהלי אגפים בעיריית חיפה כדי להתחיל תהליך עירוני מבוסס כשהמטרה של היום עיון הזה זה לקדם איזשהו כתב התחייבות של העירייה כלפי הקהילה הגאה.

ארנון אלוש: הרווחה פתחה את דלתותיה אנחנו עשינו יום עיון בנושא של הזדקנות בקהילה הגאה ואנחנו מקימים פינה חמה לגמלאים להט"בים בחיפה שתתוקצב על ידי הרווחה.

ארנון אלוש: יום בשבוע תהיה עובדת סוציאלית שתתמחה בנושא הקהילה ותתן שירותים גם ברווחה וגם בבית ותעשה את התיווך הזה ואם יהיה צורך זה יגדל.

ארנון אלוש: אני יכול להמשיך יש עוד המון דברים נורא טובים, ימי עיון ליועצות חינוכיות, לפסיכולוגים חינוכיים.

ארנון אלוש: יש בקשה, ארחנו כבר את רווחה באר שבע, לנושא של עבודה עם רשות.

ארנון אלוש: הגיעו מעפולה, מגיעות מכפר סבא ללמוד את השיתוף פעולה הזה.

סתיו שפיר: יש גם עבודה כזו בחברה הערבית בחיפה?

ארנון אלוש: יש לנו תכנית ביחד עם תכנית הדגל להדרה ועוני של אוניברסיטת חיפה אנחנו מקימים קורס של אקטיביזם להט"בי ערבי שאמור לתת הכשרה עם - - -

סתיו שפיר: קורס באוניברסיטת חיפה.

ארנון אלוש: הוא יתקיים גם באוניברסיטה וגם בבית הקהילות.

ארנון אלוש: שאמור לתת מענה לאקטיביזם להט"בי ערבי ובמקביל מתוך ה-350 להקצות תקציבים שיאפשרו להם לפתח תשתיות בהתחלה בחיפה ובשאיפה שזה יהיה משהו יציב שימשיך גם החוצה.

ארנון אלוש: אנחנו פותחים, בשאיפה מאוד, את איגי דובר ערבית הראשון בארץ אני מקווה שיפתח בחיפה ממש עוד חודש וחצי.

ארנון אלוש: יש לנו ארבע קבוצות איגי ועוד מועדון חברתי שנקרא פיץ' שנותן מענה ל-400 בני נוער שהם יותר בסיכון.

ארנון אלוש: יש עוד המון.

ארנון אלוש: יש גם המון שווי כסף, המון שיתופי פעולה והמון המון רצון מטעם העירייה ללמוד, להבין את השטח וללמוד לתת מענה בצורה מסודרת.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: באמת מדהים.

מיכל רוזין: מראה שאפשר אחרת.

ארנון אלוש: אפשר אפשר.

ארנון אלוש: כמובן הבית הוא בית שהוא נכס עירוני הוא שופץ במיליון ₪ ובעקבות הבית ובעקבות האוכלוסייה, שהיא אוכלוסייה בסיכון, יש גן עירוני סביב הבית והגן הזה הולך לעבור עכשיו שיפוץ ושינוי החזות שלו שהוא יהיה גן יותר נגיש לקהילה ובכלל לתושבים בעוד מיליון ₪.

ארנון אלוש: אז יש המון השפעה חיובית לתהליך הזה.

סתיו שפיר: מתי התחלתם את התהליך הזה, זה נשמע כמו משהו ש- - -

ארנון אלוש: אני בתפקיד שנה וחודש.

עודד פריד: צריך להגיד, בחיפה הייתה ועדה שהקים ראש העיר - - -

ארנון אלוש: ועדת לנדאו - - -

עודד פריד: פעלה במשך שנתיים בדקה את צרכי הקהילה, בדקו מה צריך לעשות.

עודד פריד: אפשר אחרת, אפשר.

ארנון אלוש: הוציאה מסמך שאמר שצריך לתקצב את הקהילה הגאה ב-450 אלף ובמקום 450, 350 זה מה שנכנס לשיעור התקציב והתקציב של העלות שכר שלי יהיה תקן עירוני.

סתיו שפיר: שאלה בהמשך לשאלה ששאלתי קודם, בתוך בתי ספר, בכל הרשויות, יש לכם בדיקה של בתוך כמה בתי ספר יש איזשהי פעילות, שעות לימוד שמוקדשות כדי לעשות הסברה ופעולות חינוכיות על ידי אי אילו ארגונים בנושא הקהילה?

סתיו שפיר: כמה בתי ספר בתוך העיר, אתם יודעים להגיד את זה?

ארנון אלוש: אני יכול להגיד מה קורה בחיפה אבל זה לא - - - יש לנו ש"ש שהם בשלושה בתי ספר.

ארנון אלוש: אנחנו מפעילים, הרשות הוציאה תכנית לשווין מגדרי ומשפחה במאה ה-21 במערכת הגנים.

ארנון אלוש: קבוצה אחת כבר יצאה לפועל ביחד עם חושן.

ארנון אלוש: עכשיו אנחנו נכנסים לכל בתי הספר לעשות הסברה, חלק עם הש"ש ובמקביל עכשיו עם השינוי של חושן אז אנחנו נפעל שגם יכנסו לכל גני הילדים והבתי ספר.

סתיו שפיר: אין מילים.

סתיו שפיר: בירושלים ובבאר שבע אתם יודעים לענות לנו?

שלומי נומה: אנחנו פונים לכל בתי הספר התיכוניים - - -

מיקי: אני יושבת ראש הבית הגאה בבאר שבע.

מיקי: אין ספק שיש גם בבאר שבע חל איזשהו שינוי לטובה מהמחאה האחרונה שעשינו בקיץ.

מיקי: היא הולכת בעקבות חיפה ויש שיח שהוא שונה שלא היה ויש נכונות לשינוי.

מיקי: עיריית באר שבע לומדת את הנושא ביחד איתנו בשביל שנוכל להיכנס לכל המקומות שאנחנו רוצים בשביל לחולל את השינוי הזה.

מיקי: אני אפרסם שב-1.3 אנחנו כבר מקבלים בית חדש.

מיקי: מסיבת פורים, הובטח לי מראש העיר אתמול, מתקיימת בבית החדש - - - בעיר העתיקה, על רחוב סמילנסקי הרחוב הראשי.

מיקי: כולם מוזמנים.

מיקי: אין ספק שאנחנו צועדים לכיוון טוב יותר בעיר באר שבע עם כל הקושי ועם כל זה שבאמת עכשיו אנחנו מקבלים מענה אם קורה משהו אז הוא מענה ספציפי, אבל בתקווה שכבר ב-2017 אז יהיה לנו את התקציב השנתי שלנו ותהיה לנו את הכניסה לכל בתי הספר ושיתוף פעולה עם איגי ועם חושן ועם כולם.

סתיו שפיר: תודה רבה.

ארנון אלוש: אני יכול עוד שני דברים קטנים?

סתיו שפיר: בבקשה.

ארנון אלוש: שכחתי להגיד שביחד עם הוועד למלחמה באיידס פתחנו קליניקה שעובדת פעם בשבוע ונותנת שירותים.

ארנון אלוש: אנחנו עובדים ביחד עם האגודה להכניס שירות של ליווי רגשי בשיתוף עם האגודה.

ארנון אלוש: ומילה אחת על התפיסה של למה בית הקהילות כי זה גם חשוב באמת לתקציב.

ארנון אלוש: אנחנו מדברים על זה שאין קהילה גאה אחת.

ארנון אלוש: המילה קהילה גאה משטיחה את שאר הקולות ושאר הצרכים.

ארנון אלוש: לקהילה הטרנסית יש צרכים ייחודיים שהם צרכי קצה לעומת הקהילה ההומוסקסואלית.

ארנון אלוש: הקהילה הלסבית זה צרכים אחרים, זה תרבות אחרת, זה אפילו ברמת הבדיקות למחלות פנים להכניס קבוצות אוכלוסייה שונות, ולכן אנחנו מדברים על קהילות גאווה וכל אחת מקבלת את התקצוב ואת היחס הראוי לכן.

סתיו שפיר: כל הכבוד, באמת אין מילים.

סתיו שפיר: לשכפל ולהעתיק.

סתיו שפיר: אני רק אומר שאת כל הדברים האלה, כדי שגם רשויות יוכלו ללמוד אחת מהשנייה נורא חשוב שהם יהיו שקופים וברורים.

סתיו שפיר: שיהיה מידע מסודר כדי שרשויות יוכלו ללמוד, ולקחת את הדברים הטובים וללמוד מהם.

סתיו שפיר: הדברים שאתם מציגים פה הם באמת נפלאים והרשויות שהגיעו לכאן, כבר צריך להגיד, מי שבא ונענה להזמנה זה רשויות שעושות ועובדות ועושות תהליך של שיפור ובנייה.

סתיו שפיר: ויש, כמו שאמרתי, כאלה שסרבו להגיע ולא רצו לדווח כי לא היה על מה לדווח או שהדיווח היה יוצא שלילי ובטח לא היו זוכות פה למחמאות.

סתיו שפיר: ככל שתנגישו את מה שאתם עושים ותדווחו עליהם גם ברמה התקציבית כפי שממילא ראוי מאחר ומדובר בכספי ציבור והנתונים האלה חייבים להיות מונגשים ושקופים וגם ברמת העשייה זה רק יעזור לאחרים ללמוד ולהפיק מזה עוד ועוד.

סתיו שפיר: נהריה בבקשה - - - אני רק רוצה לשמוע את נהריה ואז נעבור למשרד הרווחה.

מיכל רוזין: אני רק רוצה להגיד משפט.

מיכל רוזין: קודם כל כבוד למי שעושה וכל הכבוד ובאמת לשכפל ותשוויצו וזה טוב להשוויץ זה נכון.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד שכל הדיון הזה התחיל ממצוקה מאוד גדולה בעיריית ראשון לציון שהבנתי שלא טרחה להגיע לכאן ולא לשלוח אף נציג.

מיכל רוזין: אז אנחנו נמשיך במאבק ונמשיך לדרוש מכל עירייה להכיר בקהילה קודם כל וכמובן לספק משאבים ולספק את האפשרויות לעשות את מה שאתם עושים בכל תחומי החיים של הקהילות השונות, אתה צודק, לא נשטיח ולא נשתיק.

מיכל רוזין: תודה רבה לכם ואני אראה את כולכם בשתיים בכנס המרכזי ואני מתנצלת.

סתיו שפיר: נהריה בבקשה, ומנדי בואי תתפסי פה מקום כי אני רוצה לשמוע גם על הנתונים שהכנתם.

עמית צוק: אני אקדים ואומר שאני לא נציגה של העיר נהריה.

עמית צוק: אני מנהריה.

עמית צוק: צר לי להרוס את האידליה פה.

עמית צוק: אני שומעת את הנתונים וחוץ מקנאה לא עובר בי שום דבר.

עמית צוק: אנחנו הקמנו לפני למעלה משנה את עמותת גאווה ישראלית שמנסה לעזור לקהילה גם בפריפריה.

עמית צוק: אחד הדברים הראשונים שעשינו זה לפנות לעירייה שבה אנחנו גרים באיזשהי הבנה של עניי עירך קודמים והגענו לעירייה ואני חייבת לציין שזו פעם ראשונה שעובדי הרווחה לא ידעו מה הם ראשי התיבות של להט"ב.

עמית צוק: אחרי שהסברנו וביקשנו - - - בתחילת הדרך מה שהיינו עושים זה ערבי שישי שבהם היינו מכנסים אנשים מהקהילה בעיר נהריה ובסובב נהריה, גם ממטה אשר, גם ממעלות, גם מהמקומות האלה והיינו אוכלים איתם את ארוחת השישי ומספקים להם איזשהו אירוע תרבות.

עמית צוק: עשינו את זה מכיסנו ובשלב מסוים התחלנו לעבור מבית לבית שהיה מוכן לארח את אותם ערבי שישי וכשהגענו לעיריות האלה, גם במטה אשר, גם במעלות גם בנהריה, בכל סובב העיר חיפה וביקשנו משכן רק בשביל הפעילות הזו הדבר היחיד שנענינו זה שאין תקציב.

עמית צוק: אין בכלל תקציב לקהילה הלהט"בית בעיריות האלה, לא קיים תקציב כזה.

עמית צוק: זה לא מתוקצב.

עמית צוק: אני כן הייתי מבקשת זה שאנחנו עורכים פה דיון שחלק גדול ממנו נסוב סביב מה כן עושות עיריות אז אולי צריך להתייחס בדיון גם למה לא עושות עיריות - - -

סתיו שפיר: זה בדיוק ה- - -

עמית צוק: מה לא עושות עיריות כי כמות העיריות שכן עושות, אחוז העיריות שעושות הוא זעום.

עמית צוק: רוב העיריות, אני רוצה שכולם יבינו פה, רוב העיריות לא עושות, הן לא עושות.

עמית צוק: וצריך לטפל בעיריות שלא עושות.

עמית צוק: ח"ח גדול לאלה שכן עושות, אבל הן מתי מעט.

עמית צוק: אז זה מה שאני חושבת שצריך לעשות.

סתיו שפיר: מנדי, אתם הכנתם לנו באיגי טבלה מאוד יפה שמראה מה קורה בערים מרכזיות בארץ אז אולי תספרו לנו קצת מה הדברים הבולטים שמצאתם כאן.

אמנדה מיכאלי: אני לא צריכה את הטבלה כי יש מעט מאוד ערים שאנחנו מקבלות מהן בסוף כסף.

אמנדה מיכאלי: איגי פועלת כמעט ב-40 רשויות נכון לעכשיו.

אמנדה מיכאלי: בכל הרשויות האלה יש לפחות קבוצה אחת.

אמנדה מיכאלי: בהרבה מאוד יש שתי קבוצות ולפעמים גם קבוצה ומועדון.

אמנדה מיכאלי: יש 2.5 רשויות, אבל הן יושבות כאן שיש איתן עבודה שהיא יותר צמודה ומאוד ברור שהמטרופולינים הגדולים בישראל הגיעו למצב שהבינו את הצורך, הבינו שיש אזרחים שהם להט"בים ויש צורך לדאוג להם כמו לכל תושב או תושבת אחרים בעיר.

אמנדה מיכאלי: אלה תל אביב ובאר שבע וחיפה גם כן בדרך.

אמנדה מיכאלי: העניין הזה של ספק יחיד, זה משהו שאפשר - - - לא יודעת מה הוועדה יכולה להמליץ, אבל אם זה משהו שאפשר לדרוש בחינה שלו כי זאת הדרך בעיני.

אמנדה מיכאלי: יש כאן קהילה עם צרכים ייעודיים ויחודיים, יש כאן נוער שלא מקבל מענה במקומות אחרים ויש ספקים יחידים, אנחנו ארגוני קהילה, אין המון ארגונים, יש ארגונים מאוד ספציפיים שמתעסקים בנישות מאוד ספציפיות ואפשר לגמרי ללכת בכיוון של תל אביב ושל חיפה ואני מקווה שזה יקרה גם בבאר שבע.

אמנדה מיכאלי: יש לנו מקומות פיזיים גם בתל אביב וגם בבאר שבע ובקרוב יהיה את הבית שיתחיל לפעול בחיפה.

אמנדה מיכאלי: מבחינת תקצוב יש בעצם שתי אופציות בתוך עירייה: יש ועדת תמיכות ויש סעיף תקציב עירוני.

אמנדה מיכאלי: ועדת תמיכות זה אומר שאני מגישה לפי קריטריונים מסוימים שלפעמים מתאימים לארגון הנוער הגאה ולפעמים לא מתאימים, אבל אין תבחינים אחרים שאולי כן יתאימו אז יש סיטואציות שבהן אני בכלל לא יכולה להגיש לוועדת התמיכות.

אמנדה מיכאלי: גם כשאני מגישה ומקבלת אישור אנחנו בדרך כלל מבקשים, אם זה קבוצה אחת, 15 אלף ₪ בשנה, זה מה שאנחנו צריכים, זה כלום בתקציב עירוני ולא בתקציב של מחלקת נוער ובדרך כלל מאפשרים לנו 1000-2000.

אמנדה מיכאלי: אין לי כל כך מאיפה להביא את שאר הכסף.

אמנדה מיכאלי: זה מאוד מאוד מורכב ואנחנו בסיטואציה שיש כבר קבוצות שפועלות ואין איך לממן אותן כי אין עזרה כמעט מהרשויות.

אמנדה מיכאלי: עוד משהו שמעניין להגיד זה שברשויות קטנות, אגב בראשון גם יש לנו סעיף תקציבי מהשנה, אני יותר ויותר מגלה מעבודה עם רשויות שיש הרבה דברים שכן אפשר לעשות, אבל יש פה לגמרי עניין של החלטה ורצון וזו הכרה, לתת כסף זו הכרה פומבית בכך שיש אנשים שרואים אותם, שהם לא שקופים ושמוכנים לשים על זה כסף.

אמנדה מיכאלי: בערים שהן ערים, זה לא ערים קטנות אפילו, זה ערים פשוט שהן לא חיפה, תל אביב ובאר שבע זה כאילו אנחנו לא באמת קיימות ואם אנחנו קיימות אז זה 1000 ₪ ואת השאר לכו תמצאו.

אמנדה מיכאלי: בעיה אחרונה שנתקלנו בה ממש לאחרונה זה עם גרעיני שנת השירות שלנו.

אמנדה מיכאלי: גם הפרויקט הזה מתרחב לאורך הזמן.

אמנדה מיכאלי: יש לנו חמש שנים גרעין בתל אביב והשנה נכנס פעם ראשונה גרעין לחיפה.

אמנדה מיכאלי: הם פועלים בבתי ספר, הם פועלים במתנ"סים ומסתבר שלהרבה מאוד רשויות בארץ שנפגשנו איתן, עשרות רשויות, בשנתיים האחרונות זה משהו שלא מתאים, כי אם הש"ש להט"בים של איגי נכנסים למערכת החינוך ונכנסים למתנ"סים אז לא מתאים להם, אז אין דירה ואין יכולת ולא מעוניינים לקבל את הגרעין של איגי.

אמנדה מיכאלי: אז עכשיו אנחנו עוד פעם בסבב, אנחנו צריכים למצוא עוד שתי ערים, יש לנו אישור ממשרד החינוך, קיבלנו תקנים ממשרד הביטחון לשלח, אבל אין עוד שתי ערים שמוכנות לקבל את הגרעין של איגי כרגע.

סתיו שפיר: מה עושה משרד הפנים בנושא הזה?

דוד בן שושן: אני אשמח לדבר אחרי שנשמע את עמדת המשרדים האחרים מהסיבה הפשוטה שאנחנו משרד הפנים אחראים על ההתנהלות התקציבית של הרשויות המקומיות, אנחנו לא מקצים תקציבים, לכן אין לי יותר מדיי מה להגיד בנושא הזה של - - -

סתיו שפיר: אני אשאל אותך גם על התנהלות תקציבית, אבל שאלתי אותך פה שאלה אחרת שהעלתה מנדי שיש רשויות שכבר התקבל תקציב מהמדינה, המדינה כבר קיבלה שם החלטה, אבל רשויות מקומיות לא מאפשרות להיכנס וכאן זה בהחלט אחריות שלכם.

דוד בן שושן: עוד פעם, זה תלוי מאוד, זה שאלה כללית מדיי, לא מאפשרות להיכנס, יש ועדת תמיכות, יש תבחינים - - -

אמנדה מיכאלי: הכסף עבר זה לא העניין, אנחנו מדברים על גרעין שנת שירות כמו גרעינים של הרבה תנועות וארגוני נוער אחרים שיש קומונה בעיר - - -

דוד בן שושן: שהכסף מועבר לאיזה משרד?

אמנדה מיכאלי: זה לא קשור לכסף - - -

סתיו שפיר: הגרעין מתוקצב כגרעין שנת שירות, הוא מקבל גם את ההקצאות של המכסה של אנשים שיכולים לצאת לשנת שירות - הם דוחים את השירות הצבאי שלהם בשנה ויוצאים גם לשנת שירות בנוסף לעוד התנדבות בקהילה.

סתיו שפיר: הם קיבלו תקציבים, הם לא צריכים תקציבים, אבל אז הם מגיעים לעירייה והעירייה שומעת שזה גרעין שהוא חלק מהקהילה הלהט"בית ואומרת, לא, אנחנו לא מקבלים.

סתיו שפיר: כלומר, לא נותנים מבנה, גישה למוסדות חינוכיים, לא נותנים גישה.

סתיו שפיר: זה לגמרי ברמה שלכם, משרד הפנים.

דוד בן שושן: אוקיי.

דוד בן שושן: קודם כל יש, כמובן, אפשרות לפנות אלינו לגבי טענות כאלה.

סתיו שפיר: להלן פנייה.

דוד בן שושן: לא אני לא יכול להתייחס כרגע ל"להלן פנייה" - - -

סתיו שפיר: לא הכרתם את זה?

דוד בן שושן: אני לא מכיר פניות שנעשו בנושא הזה.

דוד בן שושן: אני אומר אם - - -

סתיו שפיר: אוקיי.

סתיו שפיר: אז הינה מתקיימת ברגע זה פנייה נבקש את תשובתך, תשובת משרד הפנים בעניין הזה.

סתיו שפיר: אם יש רשויות את רוצה להעביר לו את זה.

סתיו שפיר: תקבל את הרשימה מאיגי ותסביר.

סתיו שפיר: אבל בנושא התקציבי, אני רוצה להבין איך אתם מנחים את הרשויות המקומיות בעניין של תקצוב ארגוני הקהילה, איזה הנחיה קיימת היום במשרד הפנים?

דוד בן שושן: אין הנחיה ספציפית כמו שאין הנחיה לגבי שאר תמיכות.

דוד בן שושן: זאת אומרת, יש ועדת תמיכות, רשויות שרוצות לתמוך או גופים שרוצים להתמך מגישים בקשה לוועדת תמיכות - - -

סתיו שפיר: לא, אבל זה לא תקציב של משרד הפנים זה תקציב מתוך הרשויות.

דוד בן שושן: נכון, אני אומר, אנחנו לא - - - מה בדיוק השאלה?

איתי גוטלר: אבל אתם לא נותנים מסגרת לכללים לרשויות לתקצוב של שירותים בסיסיים, אתם לא קובעים לרשויות איזשהי מסגרת כללים, אין נקודת - - - אני לא מדבר על התקציב אפילו עצמו, אלא על מה צריך לתת, נעשה אי פעם דיון אצלכם של איך אנחנו רואים את הקהילה הגאה במטרופולין עירוני?

סתיו שפיר: שאלה מצויינת.

דוד בן שושן: אין הנחיות לגודל ספציפי של כל תקציב.

דוד בן שושן: גם רשות רשאית לפעול במסגרת הסמכויות שלה ולהקצות, המועצה בעצם יושבת ומאשרת את התקציב.

דוד בן שושן: אין גודל מסוים שנקבע לשירות כזה או אחר.

דוד בן שושן: אין איזשהי הנחיה לגבי גודל השירות או - - - הרשויות המקומיות מחליטות בעצמן איזה שירותים הן נותנות.

דוד בן שושן: הנושא הזה של תמיכה בתקצוב נעשה במסגרת ועדת תמיכות ונוהל תמיכות וזהו זה מה שאנחנו - - -

סתיו שפיר: מדובר פה בשירותים שהם שירותי בסיס.

סתיו שפיר: שירותי רווחה שהרשות היא זאת שאמורה לתת.

סתיו שפיר: שירותים שנוגעים לביטחון אישי, ששוב זה ברמה של הרשות המקומית.

סתיו שפיר: אנחנו לא מדברים פה על איזשהו בונוס או מתנות שאמורים לקבל.

סתיו שפיר: אלה שירותי בסיס, זה שירותים שהם באחריות הרשות.

סתיו שפיר: זה כמו שתגיד לי ששירותים אחרים שהם באחריות הרשות אתם לא בודקים ולא מוודאים שהרשות נותנת אותם.

סתיו שפיר: זה בדיוק אותם שירותי יסוד, אין פה משהו שונה.

דוד בן שושן: אני אגיד לך למה אני מתכוון.

דוד בן שושן: אם מדובר על פעילות בנושא של חינוך ויש איתה matching של משרד החינוך אז ממילא, כמו שאמרתי בדיון קודם, אני חושב שהמשרד שצריך לרכז את הנושא הזה זה המשרד הייעודי לנושא הזה, כנ"ל גם בתקציבים של משרד הרווחה או דברים אחרים.

דוד בן שושן: אני עוד פעם חוזר - - -

סתיו שפיר: אבל אלה תקציבי הרשות המקומית אלה לא תקציבים ישירים שמגיעים ממשרד החינוך.

דוד בן שושן: כן, אבל אין איזשהי קביעה שבאה ואומרת, שמייחדת אוכלוסייה מסוימת ואומרת, השירות הזה חייב להינתן - - -

סתיו שפיר: זו לא אוכלוסייה מסוימת.

סתיו שפיר: מה שקורה בקהילות הגאות, אני אשתמש בהגדרה המאוד נכונה של ארנון, מה שקורה בקהילות הגאות הוא לא רק עניין ששייך לקהילות הגאות, אם יש בסוף אלימות במרחב העירוני שמופנית כלפי אזרח כזה או אחר זו בעיה של כולנו.

סתיו שפיר: זו לא בעיה רק של אנשים שהם חברים בקהילה.

סתיו שפיר: אני לא יודעת מה ההגדרה לחברות בקהילה.

סתיו שפיר: זו בעיה של כולנו, זו בעיה של העיר.

דוד בן שושן: גם בנושא הזה של אלימות כללית אין איזשהי אמירה של משרד הפנים לגבי גודל התקציב או לתשומות שמושקעות.

דוד בן שושן: אין לנו אמירה ואין לנו קביעה - - -

קריאה: בסדר אם נהריה מטעמים גזעניים או מטעמים רפורמיים לא מכניסה את הקהילה הגאה לפעול בתוכה זה משהו שיושב תחת משרד הפנים בצורה מפורשת.

קריאה: אתה לא יכול לנתב את זה כל פעם למשרד הרווחה ולמשטרה - - - הקהילה לא צריכה שירותים, אנחנו לא רוצים מצעד גאווה בכל עיר, אנחנו מבקשים לצמצם את האלימות, אנחנו מבקשים להגדיל את השירותים החברתיים, שירותי הבריאות, זה דברים שהם לא - - - אולי זה נראה לך ככה כי אתה לא חווה את הנידוי שחווים להט"ב תחת רשויות מקומיות שאתה ממונה עליהן.

דוד בן שושן: אוקיי.

דוד בן שושן: אם מדובר, כמו שהזכרת את הנושא הזה של רווחה, אני בטח לא הרגולטור של הרווחה ואני חושב - - -

סתיו שפיר: לא, לא זה לא רווחה.

סתיו שפיר: אתה רגולטור של הרשות המקומית.

סתיו שפיר: סליחה, אנחנו חוזרים פה.

סתיו שפיר: אני אספר לכל הנוכחים את הקונטקסט של מה שקורה כאן בדיון.

סתיו שפיר: רק בשבוע שעבר אנחנו ערכנו דיון על שקיפות בתקציבי החינוך ברשויות המקומיות.

סתיו שפיר: החלק הכי לא שקוף בתקציבי החינוך, מה רשויות מקומיות משקיעות בחינוך, כמה הן משקיעות בכל בית ספר בעיר, בחלוקה מגזרית, בחלוקה לפי כל התנאים הקיימים.

סתיו שפיר: הרשויות המקומיות לא מפרסמות את המידע הזה, אי אפשר לעקוב אחר התקצוב בישראל של החינוך בגלל שהרשויות המקומיות לא מפרסמות את המידע הזה.

סתיו שפיר: אנחנו פה הבאנו - - - יש הנחיה, סליחה, יש החלטת ממשלה מ-2013 בעקבות בכלל ועדת טרכטנברג ב-2011 שתקציב החינוך חייב להיות שקוף ושמשרד החינוך, משרד הפנים ומשרד האוצר חייבים להפוך את התקציב הזה לשקוף.

סתיו שפיר: רק כשאנחנו ישבנו כאן ממש בדיון הזה, בחדר הזה ישבו פה נציגי שלושת המשרדים האלה, ואתה ביניהם, וכל משרד הסביר למה הדבר הזה הוא בכלל באחריות של משרד אחר.

סתיו שפיר: עכשיו, אותו דבר חוזר על עצמו ממש כאן.

סתיו שפיר: אתה שוב אומר לי בדיוק אותה טענה שהתקציב לא נמצא בידיים שלכם ושהרשויות המקומיות זה בכלל לא אחריות שלכם כי מבחינתך, לפי העמדה - - - לא מבחינתך, אתה מייצג את המשרד, מבחינת משרד הפנים אפשר בכלל לחלק את כל תקציב הרשות המקומית ולהגיד, מה שהרשות המקומית משקיעה בחינוך זה אחריות של משרד החינוך ומה שהרשות המקומית משקיעה בביטחון אישי זאת אחריות של המשרד לביטחון פנים, אבל זה פשוט לא נכון במציאות, אתם הרגולטור.

דוד בן שושן: תראי, באותה מידה שגופים מבקשי תמיכה אחרים יכולים לחוש חוסר סיפוק מהתקציב שמועבר אליהם ואני לא חושב שלמשרד הפנים יש אמירה או סמכות לבוא ולהגיד, בוא תקצו לאגודת ספורט לשם הדוגמא סכום - - -

איתי גוטלר: יש לי תחושה שלדברים אחרים כן הייתה לך סמכות.

דוד בן שושן: למה?

דוד בן שושן: למה?

דוד בן שושן: - - - לא אני אומר, אני משווה למול גופים נתמכים - - -

סתיו שפיר: לא, אבל הסיפור פה לא גופים נתמכים.

סתיו שפיר: הדיון הזה הוא לא דיון על כמה תמיכות מחולקות לארגונים.

סתיו שפיר: זה לא הדיון.

סתיו שפיר: הדיון פה על כמה רשויות מקומיות בישראל משקיעות בצרכים הישירים של הקהילה הלהט"בית וכמה הן משקיעות בהגנה על ערך שוויון מול הקהילה והביטחון האישי ועל השירותים הבסיסיים לאזרח, בתוך התחום הזה של הקהילה הלהט"בית.

סתיו שפיר: זאת השאלה - - -

עמית צוק: בנהריה עדיף לעשות כיכר חדשה.

סתיו שפיר: אני שואלת, איך אתם מפקחים, האם אתה בכלל יודע היום להגיד לי כמה רשות ורשות משקיעה בנושא הזה, האם אתה יודע לצבוע את התקציבים שמגיעים לנושא הזה.

דוד בן שושן: התשובה היא לא.

דוד בן שושן: התקציב הזה הוא לא שקוף כמו שאמרתי בישיבה הקודמת אנחנו רואים את זה ברמה של פרקים ברמה הכי גבוהה שיש.

סתיו שפיר: למה אתם לא מוצאים הנחיה שתשקיף?

סתיו שפיר: אחרי שראינו את המקרים שקרו פה בשנים האחרונות אני חושבת שהמודעות הציבורית היום לנושא גבוהה בהרבה משהייתה אולי אי פעם.

סתיו שפיר: גם המודעות הפוליטית.

סתיו שפיר: שוב, מדינת ישראל בכל הנוגע לשיווק, בעיקר בחו"ל, גם משוויצה ומפארת את הקהילה ומשתמשת בה הרבה מאוד פעמים לצרכי יח"צנות.

סתיו שפיר: אבל מה קורה כשזה מגיע לזכויות האישיות, מה קורה כזה מגיע לשירותי בסיס.

סתיו שפיר: ואני פה עוד לפני שאני מדברת על החקיקה שהייתה צריכה לעבור מזמן ולייצר שוויון זכויות, אני מדברת על תקצוב בסיסי לאזרח, לתושב.

סתיו שפיר: איפה אתם רואים את הנגיעה שלכם כמשרד לנושא הזה, כרגולטור של הרשויות המקומיות.

דוד בן שושן: הקריאה שלך שמדובר בשירות בסיסי, אני לא חושב שזאת הנחיה היום שיש - - -

סתיו שפיר: סליחה, ביטחון אישי, חינוך ורווחה זה לא שירותים בסיסיים?

דוד בן שושן: אני עוד פעם אומר, חבל שלא נותנים לי לסיים, ישנם לא מעט קבוצות שמבקשות תמיכה מהרשות המקומית וישנן, אני מניח שיש לא מעט קבוצות שהיה אפשר לתת להן יותר והמשרד לא מתערב בנושא הזה של ההקצאה.

דוד בן שושן: זו סמכות של העירייה לבוא ולהחליט מה רמת התמיכה שנותנים.

דוד בן שושן: בשביל זה יש מליאה שנבחרה באופן דמוקרטי והיא זו שבעצם מחליטה.

דוד בן שושן: המשרד לא - - - את מדברת פה על שירות בסיסי, הנושא הזה לא מוגדר כשירות בסיסי.

סתיו שפיר: תשמע, באמת דיון אחרי דיון אני לא מבינה למה המשרד הזה קיים.

סתיו שפיר: אני פשוט לא מצליחה להבין.

סתיו שפיר: אם אין לכם סמכות ואין לכם אחריות בשום נושא אז מה אתם עושים?

סתיו שפיר: מה התפקיד שלכם, איפה תחומי האחריות שלכם?

דוד בן שושן: למה השאלה הזאת לא נשאלת על משרד הרווחה או המשרדים היעודיים?

סתיו שפיר: כי אתה אומר לי, כבר בישיבה השנייה בנושא שהוא בהחלט נושא שנוגע לשירות בסיסי, אתה אומר לי זו לא אחריות שלנו אז אני מתחילה באמת להסתקרן על מה הן הסמכויות והאחריות של משרד הפנים - - -

דוד בן שושן: אני לא משווה ולא כלום, אני רק אומר, אני משווה גופים נתמכים, או גופים שמבקשים תמיכה, אם גוף נתמך אחר מחר יפנה ויגיד למה אני קיבלתי רק מעט - - -

סתיו שפיר: אבל זו לא השאלה, אנחנו לא דנים פה בכמה גופים נתמכים - - -

דוד בן שושן: אז מה השאלה?

סתיו שפיר: השאלה פשוטה - כמה תקציבים היום משקיעות וכמה משאבים, זה לא רק בכסף, זה גם בפתיחת דלתות, בהכנסה לבתי ספר, במוסדות, במבנים, כמה משאבים משקיעה היום כל רשות מקומית בישראל בענייני קהילת הלהט"ב, בשוויון זכויות, בחינוך לערכי השוויון והסובלנות, בשירותי רווחה שמותאמים לצרכים של הקהילות הלהט"ביות בישראל, בהכנסה וכניסה, בנגישות, בהתמודדות מול תוקפנות ומול אלימות, בהתמודדות מול ארגונים אלימים שמקדמים אלימות בתוך העיר וגזעניים והומופוביים.

סתיו שפיר: כמה כל רשות משקיעה בנושא הזה.

דוד בן שושן: אז אני חוזר, כמו שציינת את זה, זה קשור לדיון הקודם, הרמה הזאת של הפירוט לא קיימת היום.

דוד בן שושן: היא לא קיימת היום, זה משהו שאני, כמו שהבעתי בישיבה הקודמת, אני חושב שבתקציבים שקשורים למשרדים ייעודיים אני לא חושב שאנחנו הכתובת בצורה מדויקת - - -

סתיו שפיר: כל תקציב ברשות המקומית הוא גם קשור איכשהו למשרד ייעודי.

סתיו שפיר: איזה תקציב של רשות מקומית לא קשור גם למשרד בעקיפין.

ציפי נחשון: לכן השאלה שלך צריכה להשאל לכל המשרדים הספציפיים.

ציפי נחשון: אז מישהו כאן נתן דוגמא, אין הנחיה למשל של העיר, תגלו סובלנות לנשים מוכות.

ציפי נחשון: (אני ציפי נחשון גליק מנהלת שירות נוער וצעירים במשרד הרווחה).

ציפי נחשון: לכן, הרשויות המקומיות היום רואים באוכלוסיית הלהט"ב כמו כל אזרח.

ציפי נחשון: לא כולם מבינים באמת את המשמעויות, את הרגישויות שצריך באמת לעבוד ברגישות - - -

קריאה: אבל למה אתם כמשרדי ממשלה - - -

סתיו שפיר: האם לא משרד הפנים צריך להנחות את הרשויות המקומיות - - -

ציפי נחשון: אני רוצה להציע שמהדיונים האלה גם ייצאו פרקטיקות, אז אני חושבת שצריך לעשות שיח עם מרכז השלטון המקומי שיהיה שם נציג – אחראי על הרווחה, על החינוך, על התרבות, על כל הנושאים שבאמת אזרח יכול לקבל מהם מענה ושם בעצם לבוא ולומר להם שהיום צריך להסתכל על הצרכים הייחודיים של אוכלוסיית להט"ב על גווניה.

ציפי נחשון: אי אפשר לראות בהם עוד אזרח.

ציפי נחשון: אלה החסמים שנמצאים, הם אנשי היישוב שלכם, הרשות אחראית לבניה והיא צריכה לראות עכשיו בזכוכית מגדלת את האוכלוסייה.

ציפי נחשון: ולכן, אנחנו פונים לאחראי על התרבות לעזור להם להקים מועדון ייחודי, לאחראי על הרווחה להקים שירותים מענה טיפול, לאחראי חינוך, כך וכך לעשות את הדברים.

ציפי נחשון: אי אפשר לבוא לפה ולהפיל את הכל על משרד הפנים, זה לא נכון וזה גם לא פרקטי.

ציפי נחשון: אז לכן אני אומרת, אני מוכנה להיות שותפה לדיון הזה עם המרכז שלטון המקומי על כל זרועותיו ומשם שנתחיל ונתקדם.

ציפי נחשון: ועכשיו עם תורי לדבר על משרד הרווחה אז אני אשמח.

סתיו שפיר: את יכולה להמשיך בוודאי ואנחנו נחזור לנקודה.

סתיו שפיר: הרעיון הזה הוא מאוד נכון, מי שצריך לתכלל את זה בעיני זה משרד הפנים כי הוא הרגולטור של הרשויות.

ציפי נחשון: בעניין משרד הרווחה אני אתחיל ואני אומר שמשרד הרווחה ראה באוכלוסייה הזאת כאוכלוסייה ייחודית רק לפני שבע שנים בעקבות הפיגוע המצער שהיה בבר נוער ומשם התחלנו שיתופי פעולה עם עמותות.

ציפי נחשון: העמותה הראשונה היתה אגודה שבעצם פיתחנו מודל יחד איתה לטיפול פסיכוסוציאלי שניתן בשלוש ערים במדינת ישראל.

ציפי נחשון: אני מודה לעיריית תל אביב, הם לא נמצאים פה, אבל באמת שפתחה את דלתותיה לעזור לנו בחלק מהמענים שהם ארציים כי ראינו את הריכוז מגיעים לתל אביב.

ציפי נחשון: אז מעבר לטיפול גם יש לנו שיתוף פעולה עם עמותה שנקראת עמותת נוער לטיפול משפחתי בנוער שכבר בורח מהבית ומתנתק על רקע הרגישות המינית והמגדרית שלו, ובעצם אנחנו מאפשרים טיפול משפחתי לאותו נער ולמשפחה שלו.

ציפי נחשון: אנחנו כרגע בהבנייה של שיתוף פעולה עם איגי לקראת חתימת הסכם לעבוד עם הנוער באמצעות פעילות קבוצתית ופרטנית.

ציפי נחשון: אנחנו פתחנו דירת מעבר בעיר תל אביב שגם מגיעים אליה מכל הארץ לאוכלוסיית נשים טרנסג'נדריות ואנחנו לקראת פתיחה מחפשים מבנה, אפרופו הזכירו מבנים, יש בעיה מאוד קשה עם מבנים גם אם המשרד משלם.

ציפי נחשון: המשרד שלנו על מענים שהם חוץ ביתיים כן משלם את השכר דירה אז אנחנו כבר מחפשים כמעט מעל שמונה חודשים לפתוח דירה לגברים טרנסים בתל אביב.

ציפי נחשון: חתמנו הסכם עם עיריית תל אביב שתפתח הלנת חירום לאוכלוסיית להט"ב, כאלה שממש חסרי קורת גג וחתמנו הסכם עם עיריית חולון לפתוח הוסטל שיקומי לאוכלוסיית להט"ב.

ציפי נחשון: זה כרגע בהמתנה חודשים רבים כי מחפשים את המבנים שיהיו ראויים לתכניות האלה.

ציפי נחשון: בירושלים אנחנו במסע ומתן עם הבית הפתוח גם כן לפתוח הוסטל שיקומי ולאחרונה קיבלנו תקציב ייעודי למניעת אבדנות בקרב אוכלוסיית טרנסג'נדרים ואנחנו עושים את זה באמצעות עיריית תל אביב והאגודה.

ציפי נחשון: אני רוצה לומר שברשויות המקומיות והמחלקות לשירותים חברתיים שלמשל זה חוק שיש מחלקה לשירותים חברתיים בכל רשות מקומית.

ציפי נחשון: כן, העובדים הסוציאליים נמנעים בלטפל בזה, גם בגלל להומופוביה, זה מילה שמדוברת אצלנו בשירות.

ציפי נחשון: אני קיבלתי תוספת תקציב של מיליון וחצי ₪ שאני מקווה שתהפוך ל-3 מיליון ₪ כדי לתת לרשויות המקומיות להתחיל להתמודד.

ציפי נחשון: עכשיו אני, כשאני מחלקת לרשויות המקומיות תקציב זה חייב להיות על פי קריטריונים: גודל היישוב, סוציואקונומי, מספר תושבים וכולי.

ציפי נחשון: אני פניתי לכל ה-250 רשויות מקומיות כי ברור היה לי שאם אני מחלקת מיליון וחצי כרגע שאני מקווה שיהיה 3 מיליון ל-250 רשויות אז זה בדיחה, ולכן פניתי לכל ה-250 רשויות ולמנהלי המחלקות ושאלתי האם אתם חשופים לאוכלוסייה הזו, האם אתם שמעתם, האם אתם נפגשתם, האם אתם יודעים מה הצרכים שלהם, האם אתם רוצים ללמוד על הנושא והאם אתם רוצים להקים איזשהו מענה.

ציפי נחשון: מודה שרוב הרשויות ענו לא.

ציפי נחשון: ענו לי כרגע 25 רשויות שמעוניינות להקים איזשהו מענה ביישוב שלהם.

ציפי נחשון: הראשונה שענתה זו אתי מבאר שבע וראשון לציון שהם לא פה.

ציפי נחשון: עם הנתונים האלה אני הולכת לאיש הכספים אצלנו לעשות את החלוקה התקציבית ואני מאוד מאוד מקווה שהתקציב יגדל וברגע שאנחנו גם נכשיר יותר עובדים סוציאליים בסוגיות האלה אז הם ילמדו להתיידד עם הנושא, הם ילמדו להבין שיש צרכים ייחודיים ושצריך לטפל באמת מתחת לזכוכית מיוחדת.

קריאה: זה אומר שבערך כמה נקבל?

ציפי נחשון: החסם המרכזי, ואני יודעת שחלק מהרשויות גם ענו לי, אני רוצה אבל אני יודע שאני לא אפתח כי לא יהיה לי מבנה, כי כמו שאמרתי, כשאני פותחת תכנית עם מענה חוץ ביתי אני מתקצבת את השכר דירה.

ציפי נחשון: כשאני פותחת מרכז יום אין לי אפשרות לתקצב ועל זה נופל אז אם מפה יכולה לצאת קריאה לראשי הרשויות המקומיות שיעמידו מבנים לטובת הרווחה כי זה באמת יותר נוח ויותר מצולם להעמיד מבנה לתרבות ולמועדון לנוער, אבל זה לא מצולם להקים מרכז טיפולי.

ציפי נחשון: אז אם תצא מפה קריאה באמת להעמיד מבנה שיכול לשרת מגוון רחב של אוכלוסיית להט"ב.

ציפי נחשון: אני החלום שלי לעשות במבנה גדול את כל המענים, רצף של מענים, לנוער, למבוגרים.

ציפי נחשון: היום אני נחשפת גם לאוכלוסייה של אנשים מבוגרים, אנשים שהם בגיל זקנה.

ציפי נחשון: יש מועדונים לזקנים ברשויות המקומיות.

ציפי נחשון: אם יש שלושה, חמישה ביישוב הרשות לא תקים מועדון מיוחד, אבל אם יהיה מבנה גדול של כמה קומות שהרשות המקומית תעמיד, בקומה ראשונה נטפל בנוער, בקומה שניה נטפל במשפחות, בקומה שלישית נטפל באנשים מבוגרים אני חושבת - - -

סתיו שפיר: בואי תראי איך - - - שאלה שתהיה קצת מורכבת, אני מסכימה איתך לחלוטין, אני רוצה לעזור עם זה.

סתיו שפיר: בואי תעזרי לי עם זה.

סתיו שפיר: יש לך פילוח של המשרד של כמה מבנים מעמידות הרשויות המקומיות לצרכים של הרווחה בחלוקה לאיזה סוגים של צרכים הן מעמידות את המבנים האלה?

ציפי נחשון: בכלל?

סתיו שפיר: כן, בכלל.

ציפי נחשון: לא, תקשיבי, מרכזי יום יש בכל מיני תחומים - - -

סתיו שפיר: בחלוקה לאוכלוסיות ולצרכים.

סתיו שפיר: זאת החלטה בסוף של הרשות ואני הייתי מאוד רוצה לדעת איך הנטייה של הרשות עובדת - - -

ציפי נחשון: הן צריכות הרבה מאוד מבנים אני אומרת לך - - -

סתיו שפיר: ברור, גם לנושאים נוספים - - -

ציפי נחשון: רק המועדונים לזקנים - - -

סתיו שפיר: בגלל זה אני שואלת.

סתיו שפיר: יש חלוקה כזאת, שמשרד הרווחה מחזיק בה שאתם יודעים כמה באמת ברמת המבנים משקיעה כל רשות?

ציפי נחשון: תראי, כל שירות יוכל להגיד לך.

ציפי נחשון: אני יכולה להגיד לך בתחומים שלי שהיא מעמידה מבנים לטיפול בנוער וצעירים, לטיפול בנפגעות תקיפה מינית - - -

סתיו שפיר: לא אבל אני אומרת ממש בחלוקה של כל רשות וכמה מבנים.

סתיו שפיר: יש כאלה נתונים?

ציפי נחשון: במשרד הרווחה אני חושבת שבכל שירות יש את ה- - - השירות לזקן יכול להגיד לך כמה - - -

סתיו שפיר: אז תעבירי לי - - - זה יעזור לי - - -

ציפי נחשון: זה את צריכה לעשות פניה למנכ"ל כי אני יכולה רק על התחום שאני אחראית עליו.

סתיו שפיר: בתחום שלך ובבקשה גם תפני את זה למנכ"ל בהקשר של התחומים האחרים.

ציפי נחשון: אני חושבת שזה צריך - - -

סתיו שפיר: נראה לי שאנחנו משדרות על אותו הגל ושזה יעבוד.

קריאה: חברת הכנסת שפיר, אני חושב - - -

סתיו שפיר: יש פה עוד כמה אנשים שלא הספיקו לדבר ואין לנו הרבה זמן אז אני רגע אתן למי שלא הספיק לדבר.

סתיו שפיר: מראשון לציון ביקשו ממני, כן.

שחר נחמן הדר: קוראים לי שחר הדר, אני נציג של הקהילה הגאה בראשון לציון.

שחר נחמן הדר: בשנים האחרונות נעשו ניסיונות רבים להדברות עם העירייה על מנת למנף את הפעילות של הקהילה הגאה בעיר ולצערנו נציגי הקהילה נתקלו בקשיים רבים, חוסר הענות לצרכים הבסיסיים שלנו.

שחר נחמן הדר: למרות זאת הצלחנו בקושי רב לארגן אירועי גאווה חברתיים בעיר, בעזרתם של ארגוני הקהילה הגאה וסניף מרץ המקומי, כמו סוכה קהילתית גאה, אירועי חנוכה, אירועים חברתיים נוספים.

שחר נחמן הדר: גם כשניסינו לפנות לחופש המידע בעירייה וביקשנו לקבל מידע על תקציבי ופעילות העירייה למען הקהילה הגאה התשובה היתה מתחמקת ולא ברורה.

שחר נחמן הדר: פעם אחר פעם עיריית ראשון לציון מפגינה יחס מזלזל ומשפיל, ומן הראוי שראשון לציון שהיא העיר הרביעית בגודלה תכיל את מגוון הקשת המגדרית בעיר וכמו בערים הגדולות בארץ תתן מענה לצרכים הבסיסיים שהם בעצם: מבנה לקהילה הגאה בעיר שישמש נוער להט"בי, מערך סוציאלי ופסיכולוגי מתאים, פעילויות חברתיות שונות, מחלקת תרבות, מרכז רפואי שיתן מענה לצרכים של הקהילה הגאה – ממש כמו בתל אביב.

שחר נחמן הדר: צורך נוסף זה תקציב לקיום מצעד הגאווה בעיר ואירועי גאווה שונים במהלך השנה, הכנסת פעילות חושן בבתי הספר התיכוניים בעיר.

שחר נחמן הדר: זה בגדול הצרכים, הדבר הבסיסי והחשוב ביותר הוא שראשון לציון מתהדרת, וזה בעצם מתקשר לוועדה הזאת, מתהדרת בשקיפות, אבל בכל מה שקשור בחופש המידע כלפי הקהילה הגאה היא מפרה את החוק וממסמסת בעצם את הציבור והעובדה שנציג עיריית ראשון לציון לא הגיע לכאן היום זה ממש ביזיון וזה משקף גם את הלך הרוח של העירייה כלפי הקהילה הגאה בעיר.

שחר נחמן הדר: זה פחות או יותר הדברים.

סתיו שפיר: תעבירו לנו את הפניות מצדכם לשקיפות בנתונים כאלה שלא התקבלו ואנחנו גם נבקש מהם תשובות.

שחר נחמן הדר: אוקיי, בסדר.

סתיו שפיר: ביקשו עוד ממני, סוניה.

סוניה סולוביוב: קוראים לי סוניה, אני מפיקה של פסטיבל הקולנוע הגאה.

סוניה סולוביוב: למי שלא מכיר הפסטיבל התחיל בתל אביב בשנת 2006, כרגע אנחנו מפיקים את הפסטיבל ה-12 במספר.

סוניה סולוביוב: מעבר לזה שהפסטיבל הוא הפך במהלך 12 השנים האחרונות לאירוע תרבות מרכזי באירועי הגאווה בתל אביב בעצם הפסטיבל הופיע בספר התקציבים של עיריית תל אביב באופן רשמי רק ב-2013 עם תקציב של 50 אלף ₪.

סוניה סולוביוב: מאז 2013 התקציב של הפסטיבל לא השתנה בספר התקציבים.

סוניה סולוביוב: זאת אומרת שאנחנו ארבע שנים מתוקצבים על ידי עיריית תל אביב ב-50 אלף ₪.

סוניה סולוביוב: בשנים האחרונות, תודות לסיעת מרץ בעיריית תל אביב, אנחנו מקבלים עוד סיוע נוסף של 30 אלף ₪.

סוניה סולוביוב: בכל מקרה זה לא מכסה לנו אפילו את השכרת האולמות בסינמטק בעשרה ימים של הפסטיבל.

סוניה סולוביוב: הסיבה שאנחנו בעצם נמצאים פה זה כשאנחנו מסתכלים בספר התקציבים על התקצוב של פסטיבל הקולנוע הגאה לעומת פסטיבלים אחרים שעיריית תל אביב מתקצבת זה לא ייאמן.

סוניה סולוביוב: פעם ראשונה שראיתי את הנתונים האלה זה היה וואו.

סוניה סולוביוב: אנחנו מקבלים כרבע מהתקציבים של פסטיבלים אחרים שעיריית תל אביב מתקצבת.

סוניה סולוביוב: זאת אומרת, אם אני מסתכלת על דוקואביב שהוא פסטיבל מבוסס עם עמותה שמקבל תקצוב של 150 אלף ₪ לשנה פלוס תמיכה של מפעל הפיס שכל עירייה יכולה להגיש רק פסטיבל אחד למפעל הפיס.

סוניה סולוביוב: שני פסטיבלים, פסטיבל הילדים והנוער ופסטיבל סרטי הסטודנטים שכל אחד מהם מקבל 225 אלף ₪ בשנה תמיכה מהעירייה.

סוניה סולוביוב: זה פי ארבע ממה שאנחנו מקבלים כשב-12 השנים האחרונות הקהל שפוקד את הפסטיבל גדל מ-2000 איש בשנה הראשונה ל-10,000 אנשים שמבקרים את הפסטיבל.

סוניה סולוביוב: כמות הסרטים שאנחנו מציגים והאיכות של הסרטים שאנחנו מציגים גם גדלה וזה גם מה שאומר שהמחירים של הסרטים עלו.

סתיו שפיר: הייתי רוצה להפנות אליהם את השאלה ישירות, אני רואה שהם כבר יצאו מפה.

סוניה סולוביוב: כן.

סתיו שפיר: אז נבקש מהם לענות על זה.

סתיו שפיר: מיכל בבקשה.

מיכל בר: תודה לכולכם על כל מה שאתם עושים אני מאוד שמחתי לשמוע.

מיכל בר: אני מיכל בר, אני סטודנטית מירושלים, במקור אני מאור יהודה.

מיכל בר: הגעתי לכאן היום על מנת לספר לכם קצת על איך זה לגדול בתור להט"בית מחוץ לתל אביב ולערים הגדולות.

מיכל בר: לאורך השנים באור יהודה אם שמעתי אזכורים על הקהילה הגאה הם תמיד הגיעו בקללות: הומו, לסבית, קוקסינל.

מיכל בר: לא לימדו אותנו על מיניות ועל מגדר ועל משיכה מינית.

מיכל בר: אולי חושבים שאם נתעלם מהנושאים האלה אז הם ייעלמו, אבל לא הסיבות האלה לא נעלמות גם לא כשמטטאים אותן מתחת לשטיח, ככה רק מעצבים את הבורות בפריפריה ומלבים את חוסר ההבנה שיש כלפי מיעוטים ככלל ומיעוטים מיניים ומגדריים בפרט.

מיכל בר: אם לא יגידו לי שיש עולים מברית המועצות, האם לא יהיו כאלו?

מיכל בר: ואם יסתירו ממני את עובדת קיומן של הטרנסיות, האם הן פשוט יתאדו כלא היו?

מיכל בר: אין ספק שתפיסה הרואה בנטייה מינית וזהות מגדרית גחמה, טרנד או מחלה לוקה בבורות.

מיכל בר: כל מה שתפיסה כזו עושה זה לדחוק להט"בים לשוליים, להחליש אותם ולסמן אותם כלא רצויים בחוצות העיר.

מיכל בר: זה מתחיל בבורות ונגמר ברצח.

מיכל בר: אם יתוקצבו מוסדות הקהילה הגאה ברשויות המקומיות אז ילדים ונערות להט"בים יזכו להרגיש שהם לא לבד.

מיכל בר: מיותר לציין שהתקצוב הזה יפחית את מקרי ההתאבדויות בקרב חברי הקהילה הגאה ששיעורם גבוה מאוד בהשוואה לאוכלוסייה הכללית.

מיכל בר: אני רוצה שעיריית אור יהודה תכיר ותקדם את הקהילה הגאה בעיר.

מיכל בר: על העירייה להכשיר צוותי חינוך, בריאות ורווחה, להכניס ארגונים גאים לבתי הספר התיכוניים, להקים ארגון גאה לפעילות בעיר, להקים מסגרת תמיכה בהורים לילדים גאים ולהאבק כנגד להט"בופיה.

מיכל בר: ככה אני מצפה שיקרה גם באופקים, בטייבה, בלוד, בירושלים ובמדינה כולה.

מיכל בר: תודה.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: אביהו בבקשה.

אביהו: אני אביהו, ממלא מקום במרכז הגאה.

אביהו: חשוב לנו רק כן להניח - - - הדברים שנאמרו.

אביהו: אם הייתה עכשיו תופעה כלל ארצית של גזענות כלפי העדה האתיופית, לדוגמא, משרד הפנים לא היה בא ושואל למה לא מפתחים שירותים ייעודיים או למה המחלקות המקומיות לא נותנות יותר מענים או לפחות יותר שירותים מקומיים לחברי וחברות הקהילה האתיופית, אלא היו באים ואומרים שיש תופעה כלל ארצית של גזענות כלפי הקהילה הזו והיינו הך כלפי הקהילה הגאה ונראה לי שיש איזשהו פער בהבנת חומרת המצב וזה מאוד פוגע.

אביהו: אני רוצה להגיד שאני מאוד מסכים עם מה שנאמר בוועדה.

אביהו: העניין פה הוא לא רק של תקצוב, הוא לא רק של שקיפות, הוא גם עניין של גישה כי ברגע שעירייה מבינה את מה שאני חושב שעיריות לא מבינות, הגישה משתנה.

אביהו: והדבר הזה צריך להיות מוטמע אורגנית בכל המערכים העירוניים, לא רק במרכז הגאה ולא רק בדירת המעבר ולא רק במרכז נוער, אלא להיות מוטמע בכל המערכים העירוניים כי כל מערך עירוני נוגע בקצה שלו בסוף בחברות הקהילה הגאה.

אביהו: אני רוצה להגיד לסיכום משהו טיפה יותר פרקטי, אנחנו מפתחים בתל אביב, אני לא אמנה את סך כל השירותים שניתנים לקהילה הגאה - - -

קריאה: לא, אנחנו לא רוצים להתבאס.

אביהו: תל אביב השיגה את זה בעבודה מאוד מאוד קשה לאורך השנים ולא ב - - - בקיצור, אבל אני לא אתרברב.

אביהו: אני רוצה רק להגיד שהמודל שאנחנו חושבים שהוא מאוד מאוד נכון זה להקים מוסד עירוני כבסיס יציאה או כנקודה שמטפלת בכל הסוגיות הגאות ברחבי העיר, מתוקצב, עם תקנים לעובדים ולצד זה להקים פורום או גוף קהילתי כמו לדוגמא שקורה בחיפה עם הקשת החיפאית ובית הקהילות שמשלימים אחד את השני.

אביהו: מבחינתנו גוף עירוני לבד לא נותן מענה שלם וגם ארגון קהילתי לבד לא נותן מענה שלם.

סתיו שפיר: תודה רבה.

אושרה לרר: ממשרד החינוך, אושרה לרר שי, ממונה על שוויון בין המינים במשרד החינוך.

אושרה לרר: קודם כל אני לוקחת מפה משהו מאוד חשוב מכל הדיון כאן, אנחנו מקיימים שולחן עגול של כלל ארגוני הלהט"בים ביחד עם יחידות משרד החינוך, אנחנו באמת נקרא לנציג השלטון המקומי לבוא ולהשתתף איתנו בשולחן העגול כדי שגם לשם יגיעו הדברים.

אושרה לרר: השנה לראשונה תוקצבה תקנה עבור מפגשים העוסקים בנטיה או בזהות מגדרית כחלק מתכנית למיניות, מיליון וחצי ₪, שזה קרה לראשונה השנה.

אושרה לרר: כבר יצא קול קורא אז ארגונים שרואים עצמם מתאימים מוזמנים - - -

קריאה: ארגונים או רשויות?

אושרה לרר: ארגונים.

אושרה לרר: אחר כך רשויות יתוקצבו בהתאם למדד טיפוח.

אושרה לרר: וזה באמת איזשהי פריצת דרך שהמדינה, משרד החינוך בא ואומר אנחנו משתתפים בתקצוב של ארגונים כדי שיכנסו לתוך בתי הספר.

אושרה לרר: אני מקווה שיגיעו.

אושרה לרר: איגי מקבל ממשרד החינוך גם תקצוב עבור הפעילות שלו - - -

סתיו שפיר: הוא קיבל סוף סוף את כל התקציב שהובטח לו?

אושרה לרר: מה שקרה, איגי הוא חלק מתקציב של כלל ארגוני הנוער, כשיש קיצוץ בתקציב כלל ארגוני הנוער - - -

סתיו שפיר: אנחנו יודעים ומכירים.

סתיו שפיר: שאלתי אם ההבטחה של שר החינוך התממשה?

אושרה לרר: כן, התממשה.

סתיו שפיר: כולה?

סתיו שפיר: במאה אחוז?

אושרה לרר: אני לא יודעת להגיד לך כי אנשי התקציב בדיוק היום חולים, אבל אני יכולה לתת - - -

סתיו שפיר: החלמה מהירה.

אושרה לרר: אני מבקשת לא להיות ציניים באמת.

אושרה לרר: אני גם ביקשתי לדבר, אני יכלתי לעשות קולות של שטיח ולא לדבר - - -

סתיו שפיר: חבר'ה אף אחד פה לא - - - מה קרה?

סתיו שפיר: - - - אפשר להרגע.

סתיו שפיר: איגי קיבלתם את כל התקציב ?

אמנדה מיכאלי: קיבלנו הכל חוץ מ-250 אלף שדובר שיהיה לזה עוד המשך ב-2017.

סתיו שפיר: 250 אלף מתוך כמה?

אמנדה מיכאלי: מתוך מיליון וחצי.

סתיו שפיר: למה צריך להיות בהמשך, למה זה לא מתוקצב בבסיס?

אושרה לרר: אני לא יודעת, אני שוב אומרת, האיש שהיה צריך להגיע לצורך התקציב לא הגיע, אני נכנסתי - - - יש לי כאן את הנתונים.

אושרה לרר: כשאני מסתכלת על הנתונים ואני רואה בכלל את ארגוני הנוער איך התקציב עלה מ-2010 מ-128 אלף ₪ ל- - -

סתיו שפיר: אין פה שאלה בכלל, שר החינוך התחייב לפני, כמה זמן כבר עבר, שנתיים, על תקציב מסוים.

סתיו שפיר: מאז עוברים הארגונים, אני אדבר בשמם, כי גם ברור כמה קשות ההבטחות האלה וכמה קשה אחר כך להיגרר ולהתחנן בין משרדי הממשלה ובין פוליטיקאים כדי שההבטחות האלו יתממשו, למרות שהן הובטחו, קיבלו את כל הפרגון התקשורתי שהיה בכלל אפשר להעלות על הדעת, אבל בסופו של דבר הן לא באמת מתוקצבות.

סתיו שפיר: ואת הסיפור המתמשך כאן עם ארגוני הנוער הגאה אנחנו מכירים כבר, לצערי, יותר מדיי שנים אחורה וזה כל פעם חוזר על עצמו.

סתיו שפיר: ואני הצפתי את זה למספר שאילתות לשר וכל פעם מתקבלות הבטחות חדשותף, אבל לא רואים ממש מענה אז השאלה הזאת היא כן חשובה לי.

סתיו שפיר: למה הדבר הזה לא מתוקצב בבסיס, בצורה רצינית כמו שצריך.

סתיו שפיר: מה שקורה אחר כך בארגונים כאלה שהם גם ככה פועלים על תקציבים מאוד נמוכים והם רובם מתבססים על מתנדבים ועל אנשים שעושים את זה בזמנם הפנוי ומתוך מחויבות עמוקה, מה שקורה זה שברגע שהממשלה מתחייבת בפניהם לתקציב מסוים והם הולכים ובונים על התקציב הזה אז בסוף השנה הם מגלים שהם נמצאים בחובות כי הממשלה לא העבירה את הכסף והם כבר עשו את ההתחייבויות שלהם.

סתיו שפיר: אי אפשר שהמצב הזה יחזור על עצמו כל שנה.

אושרה לרר: התקציב הוא מאוד שקוף.

אושרה לרר: הוא מופיע באתר שלנו, הוא מופיע באתר של משרד - - - כל ארגון יכול לראות בדיוק כמה הוא מקבל גם ביחס לאחרים.

אושרה לרר: יש מפתח מאוד ברור מה הנוסחא ומה ששם עובר, מעבר לזה, אני לא יודעת להסביר.

אושרה לרר: כתבתי בפני את השאלה ואני אעביר אותה הלאה.

סתיו שפיר: בסדר, אז אני מבקשת לזה תשובה בבקשה מיידית כי זה באמת נושא כבר שעסקנו בו רבות ומה שקורה בדרך התחנונים הזאת שצריכים לעשות הארגונים, מאוד לא הוגן ומאוד לא רציני אם רוצים באמת לדאוג שיוכלו לממש את עבודתם.

סתיו שפיר: אני יודעת שיש אצלכם אנשים שמאוד מעוניינים בכך וצריך שזה יקודם.

סתיו שפיר: עוד משהו נוסף לפני שאני מסכמת?

דוד בן שושן: אני רוצה רק הערה אחרונה לגבי ההערה שהושמעה על ידי החבר פה.

דוד בן שושן: קודם כל אני מזכיר שמשרד הפנים לא אחראי באופן ישיר, הוא לא רגולטור של גזענות, הקביעה הזאת אם יש גזענות או אין גזענות או אפליה כמו שאמרתי היא בעצם מאוד מאוד בעייתית.

דוד בן שושן: יש לא מעט גופים שמגישים בקשות תמיכה - - -

סתיו שפיר: הגזענות היא מאוד בעייתית.

דוד בן שושן: אני מסכים איתך.

דוד בן שושן: אני אומר, יש לא מעט גופים שמגישים בקשות תמיכה לרשות להתחיל ולבדוק עכשיו האם החלוקה נעשתה בצורה הוגנת, שוויונית, אני חושב שיש סמכויות - לא סתם ניתנו סמכויות לרשות מקומית, לרשות המקומית עצמה יש מנגנוני ביקורת, יש מבקר פנים.

דוד בן שושן: אפשר לפעול, אפשר להפנות את הדברים האלה גם לביקורת פנימית של הרשות עצמה.

דוד בן שושן: כל ההליך הזה של - - -

סתיו שפיר: כלומר, לכם אין את המנגנונים האלה, זה רק ברמת הרשות המקומית?

דוד בן שושן: לא.

דוד בן שושן: לא אמרתי שאין, אמרתי שיש גם את המנגנונים - - -

סתיו שפיר: איפה אתם כן לוקחים אחריות ?

דוד בן שושן: אמרתי בהתחלה שצריך להבחין בין תקציבים שחלקם מועברים גם על ידי המשרד הייעודי ונכון יהיה להפנות את זה למשרד הייעודי כי המשרד הייעודי הוא זה שמקצה את התקציבים - - -

סתיו שפיר: אי אפשר.

סתיו שפיר: תשמע, התקציבים האלה לא שקופים - - -

דוד בן שושן: את רוצה שאני אהיה אחראי על תקציבים של משרד הרווחה?

סתיו שפיר: סליחה, כל שבוע אנחנו שומעים על עוד סיפור שחיתות ברשויות מקומיות, כל שבוע ואתה - - -

דוד בן שושן: זה אמירה כללית מדיי.

סתיו שפיר: כי זה יכול להיות יותר מפעם בשבוע.

סתיו שפיר: ויש סיבה ללמה השחיתות מתרחשת.

סתיו שפיר: כשכל הכספים לא שקופים וזה נעשה בצורה מאוד לא מסודרת ולא ברור מי הגורם המפקח ולא ברור איזה בחינה נעשית כדי לייעל תקציבים, להשקיף תקציבים, לוודא שתקציבים הולכים למקומות הנכונים ובחלוקה שוויוניות כפי שמחוייב להיות בתקציבי מדינה אז ברור שיש יותר שחיתות.

סתיו שפיר: זה לא כי הרשויות המקומיות - - -

דוד בן שושן: אז אני אענה לך.

דוד בן שושן: קודם כל הנושא הזה של התקציב של הרשות המקומית הוא כן שקוף.

דוד בן שושן: התקציב הזה מפורסם באינטרנט - - -

סתיו שפיר: אוי באמת, התקציב של הרשויות המקומיות שקוף - - -

דוד בן שושן: למה, סליחה, אפשר לראות איזה גופים נתמכו ויש ועדת ביקורת של הרשות המקומית שלשם אפשר להפנות - - -

סתיו שפיר: אני שואלת איך אתם מפקחים ומה אתם עושים כדי - - -

דוד בן שושן: זאת שאלה כללית.

דוד בן שושן: באותה מידה שאני אדרש לפקח מחר על התמיכה שמועברת לגוף נתמך אחר זו אותה שאלה.

סתיו שפיר: אני אפרק את זה לשלוש שאלות כדי שזה יהיה נורא פשוט: 1.

סתיו שפיר: מה אתם עושים כדי שהתקציבים של הרשויות המקומיות יהיו יותר שקופים ואני חולקת על דעתך שהתקציב הוא שקוף, הוא מאוד לא שקוף.

סתיו שפיר: קשה מאוד להבין מה קורה בתקציבי הרשויות המקומיות ואנחנו בודקים והרבה ארגונים בחברה האזרחית בודקים ומנסים להיכנס ולהשתלב ואומרים כל פעם שלא.

סתיו שפיר: גם אתה בדיון הקודם אמרת לנו, ביחד עם המשרדים האחרים, שזה פשוט מורכב מדיי ונורא קשה ליצור קריטריונים אחידים לתקצוב.

סתיו שפיר: 2.

סתיו שפיר: איך אתם מוודאים שהרשויות מתקצבות באופן שוויוני?

סתיו שפיר: שתי שאלות, מאוד ספציפיות, לא שאלות כלליות.

סתיו שפיר: יש לך תשובות אליהן?

דוד בן שושן: יש לי תשובה.

דוד בן שושן: בדיוק הקודם אנחנו נשאלנו עד לרמה של בית ספר ואני אמרתי שברמה הזאת אין לנו את המידע ואנחנו גם לא רואים את זה כי אנחנו לא משרד מוביל בנושא הזה של חינוך.

דוד בן שושן: משרד החינוך, למשל, מקבל דיווח פר בית ספר.

דוד בן שושן: אתם מצפים מאיתנו שאנחנו נחליף את משרד החינוך ונתחיל לרדת עד לרמה של בית ספר.

דוד בן שושן: זו היתה התשובה שלי לגבי הדיון הקודם.

דוד בן שושן: אמרתי שהמשרד המוביל, הכי נכון היה שהמשרד המוביל הייעודי לטובת החינוך הוא זה שיתן את הדיווח.

דוד בן שושן: אגב, בעצם מה שאתם מבקשים ממני זה לרדת לרמת הפירוט ורמת המקצועיות של משרד החינוך שאני אתחיל לראות אם התקציבים של משרד החינוך מועברים בצורה נכונה - - -

סתיו שפיר: שאני כאזרחית, כתושבת בעיר, אוכל לפתוח את התקציב העירוני שלי ולראות כמה כסף השקיעה העיר שלי בחינוך - - -

דוד בן שושן: אז יפה, אז לכן יש חובה לפרסם את התקציב באינטרנט.

דוד בן שושן: התקציבים היום מפורסמים בחלק גדול מאוד מהרשויות, ולכן יש שקיפות.

דוד בן שושן: ואני אומר, יש גם מנגנוני ביקורת של הרשות המקומית שגם לשם אפשר להפנות את השאלות.

סתיו שפיר: מה אתם עושים כדי - - - התקציבים בחלוקה בצורה שוויונית ?

דוד בן שושן: אז אני עוד הפעם אני אומר.

דוד בן שושן: אנחנו מדברים פה על תמיכות.

דוד בן שושן: האם השאלה היא לבוא ולהגיד שכל התמיכות משרד הפנים יהיה אחראי על ההקצאה של התמיכות, אני לא חושב שזה - - -

סתיו שפיר: אף אחד לא דיבר על הקצאה של תמיכות, דיברנו על פיקוח, אבל בסדר אני - - -

גיל פישקוף: תראה, הזכירה ציפי מהרווחה שהיא פנתה ל-250 רשויות, מתוכן קיבלה 20 או 25 רשויות בכלל השיבו לה.

דוד בן שושן: באיזה נושא?

גיל פישקוף: בנושא של להציג צרכים.

גיל פישקוף: זאת אומרת ש-90% מהרשויות בכלל לא השיבו לבקשה שלה להציג צרכים.

גיל פישקוף: זאת אומרת, שזה לא כמו תמיכות אחרות, כדורגל, לא יודע מה, דברים שאתה הזכרת- - -

דוד בן שושן: מי אמר לך שבכדורגל יכול להיות שהיית מקבל את אותה תשובה?

גיל פישקוף: תן לי בבקשה לסיים את העניין.

גיל פישקוף: זאת אומרת ש-90% בכלל לא היו מוכנים לדיאלוג.

גיל פישקוף: עכשיו מה שאתה בא ואומר זה שאני כמשרד הפנים אין לי שום אחריות אפילו לא להתוות כיוון, אפילו לא להתוות קריאת כיוון מוסרית או הנחיה מוסרית לרשויות - - -

דוד בן שושן: את מי לתקצב והכמה?

גיל פישקוף: לא את מי לתקצב וכמה.

גיל פישקוף: לעסוק בתהליך בבחירת הצרכים לגבי הקהילה הגאה.

גיל פישקוף: עכשיו, כשאני כרכז הארצי שעוסק בלהטבופוביה רואה שיש לנו מאות מקרים בשנה באפס תקציב ואין כמעט באף רשות מקומית תקציב ייעודי למאבק באלימות ושנאה זה לא עניין של צרכים שונים, זה עניין של הזכויות שלנו, ולכם כמשרד הפנים יש חובה, זה לא עניין של בחירה שלכם, יש לכם חובה להוציא את ההנחיה המוסרית הזאת ולדאוג לזכויות שלנו.

דוד בן שושן: אני אענה לך בקצרה.

דוד בן שושן: ישנן אוכלוסיות נוספות, קח למשל את אוכלוסיית הנכים או אחרים.

דוד בן שושן: אתה רוצה שמשרד הפנים יגיד לרשות המקומית כמה לתקצב את הארגונים של הנכים?

גיל פישקוף: לא.

גיל פישקוף: אבל אם אתה רואה שב-90% מהרשויות בארץ לא היה תקציב לשילוב חברתי של אנשים בעלי מוגבלויות הייתי מצפה שמשרד הפנים יוציא הנחיה כזאת - - -

סתיו שפיר: ויבדוק גם לאיפה הכסף שהגיע - - -

דוד בן שושן: למה לא משרד הרווחה?

גיל פישקוף: גם משרד הרווחה - - -

דוד בן שושן: אני אומר, המשרד הייעודי - - -

גיל פישקוף: לא.

גיל פישקוף: אתם מסירים אחריות - - -

סתיו שפיר: אני חייבת לסכם, אני ממש מצטערת אנחנו הרבה אחרי סוף הדיון פשוט היה לי חשוב מאוד להצליח כמה שיותר למצות אותו.

סתיו שפיר: תראו, ממה שהתרשמנו במהלך הדיון ואנחנו - - - חלק ניכר מהדיון הזה הוקדש לצד החיובי מאוד של העשייה שכבר מתרחשת וראינו פה דוגמאות ממספר מאוד מצומצם של רשויות חשובות ומובילות שעושות שינוי משמעותי.

סתיו שפיר: תל אביב, כמובן, הוזכרה כשם שכבר הופך למובן מאליו בצורה הכי חיובית של מובן מאליו.

סתיו שפיר: וכמובן שמענו דוגמא של ירושלים, חיפה, באר שבע ואני מברכת אתכם על השינוי הזה, מברכת אתכם על ההתקדמות, זה גם ממש מעורר השראה לשמוע על הפתרונות השונים שמציגים ועל הכיוונים שבהם הולכים, אבל חייבים להדגיש שבדיון הזה רב הנסתר על הגלוי.

סתיו שפיר: רוב הרשויות בחרו שלא להגיע ולא לענות לשאלות שגם הופנו אליהן מראש הן מצד הארגונים והן מצד הוועדה שביקשו לראות פילוח תקציבי, בניגוד למה שנמסר פה על ידי משרד הפנים כשאנחנו בודקים את תקציבי הרשויות אין לנו שום אפשרות שבעולם לגלות כמה תקציבים הושקעו בקהילה וגם כמה תקציבים הושקעו בנושאים אחרים ספציפים ויחודיים.

סתיו שפיר: בתוך תקציבי הרשויות המידע הזה פשוט לא חשוף וקשה מאוד לעשות בו את הפילוחים הנדרשים ולהבין באמת איך מתחלקת ההוצאה של הרשויות המקומיות, אבל בנושא הזה, כנראה שברוב המקומות איפה שלא רואים הוצאה גם פשוט אין הוצאה.

סתיו שפיר: זה לא רק שאין שקיפות שם זה פשוט שאין באמת השקעה תקציבית.

סתיו שפיר: והדבר הזה מוכרח להשתנות.

סתיו שפיר: אם המקרים המחרידים של אלימות שבחלקם גם הובילו לרצח לא הדליקו את נורות האזהרה אצל הרשויות המקומיות ואצל הרגולטור, אצל משרד הפנים, אני לא יודעת מה כן אמור להדליק את נורות האזהרה האלה.

סתיו שפיר: חייבים לטפל בנושא הזה ולטפל בנושא הזה בצורה מיידית.

סתיו שפיר: זה דורש השקעה תקציבית, זה דורש השקעה של משאבים, זה דורש גם להתוות את ההוראות והכללים בנוגע לפתיחות, הנגשה, כניסה לתוך המקומות שבהם הארגונים צריכים לפעול.

סתיו שפיר: גם זה מגיע מהוראה של הרשויות, לא יכול להיות שהדבר הזה ישתנה כל פעם.

סתיו שפיר: יגיע חבר מועצה אוהד אז פתאום הוא יקח את המושכות לידיו ואז זה יעבוד ויגדלו התקציבים ובשנה שלאחר מכן כל הדבר הזה ישתנה כליל.

סתיו שפיר: זה לא יכול להיות כי ארגונים לא יכולים לעבוד ככה כי אי אפשר לבנות תכניות לטווח ארוך כשככה זה עובד.

סתיו שפיר: כשבונים תקציב, כשבונים תכניות עבודה, כשבונים אסטרטגיה צריך גם לדעת שתהיה איזשהי ודאות כלכלית לאיך אפשר לעמוד בו.

סתיו שפיר: סתם לקחת כדוגמא אחרת, לפני כמעט שנתיים ועדת השקיפות פעלה כדי שנתוני ההתקשרויות הממשלתיות יהיו שקופים והיום הנתונים האלה שקופים לחלוטין לכל הציבור.

סתיו שפיר: ואנחנו מבצעים פה מעקב, מביאים את המשרדים וממש מרבעון לרבעון איך גם החשיפה שלהם והשקיפות שלהם תורמת לזה שבמשרדי הממשלה מבינים שיש הוצאות שלא צריך להוציא, שמקבלי ההחלטות נזהרים לפני שהם מנסים להעביר, מי מהם שמנסה להעביר, אנחנו מקווים שזה רק החריגים ביותר, מנסים להעביר כספים ליעדים לא ראויים שמבינים שהם חייבים דין וחשבון לציבור.

סתיו שפיר: אותו דבר חייב להתרחש ברשויות המקומיות.

סתיו שפיר: אחת הסיבות המרכזיות לכך שיש כל כך הרבה שחיתות דווקא במי שנותנים את השירות הבסיסי ביותר והיום יומי לאזרח, ברשויות המקומיות היא כי אין שם שקיפות ואין תודעה ותרבות של מתן דין וחשבון לציבור והדבר הזה מוכרח להשתנות, ופה למשרד הפנים יש גם משמעות גדולה לצד כמובן הלחץ הציבורי והעבודה שלנו כאן בכנסת.

סתיו שפיר: תקציבי קהילות גאות שעוברים לפעמים מתחת לשולחן גם בצורה לא מסודרת או באופן לא מתוכנן לא מאפשר את הוודאות הנדרשת כדי להתקדם בנושא הזה.

סתיו שפיר: את הדבר הזה חייבים לתקן.

סתיו שפיר: אני מבינה גם שבחלק מהרשויות שקיימות כאן הולכים להנגיש את זה בתקנות מיוחדות ואת זה אנחנו נבחן ונבצע על זה מעקב בשנה הבאה.

סתיו שפיר: אני חוזרת למשרד הפנים.

סתיו שפיר: ממשרד הרווחה ביקשנו את הנושא של המבנים ואת הנושא של רשויות שלא רצו לקבל את השירות הזה ממשרד הרווחה ואנחנו נבחן גם את זה לעומק.

סתיו שפיר: משרד הפנים אני מבקשת מכם להרים את הכפפה ולקחת אחריות גם היכן שאתם חושבים, אולי בטעות, שהאחריות בידם של אחרים קחו אותה הפעם לידיכם.

סתיו שפיר: אל תדאג, אנחנו את התשובות מהמשרדים האחרים דורשים ועושים את זה כל הזמן.

סתיו שפיר: אתם צריכים להעביר הוראה חד משמעית וברורה לכל הרשויות המקומיות שהן נדרשות להודיע כמה תקציבים הם השקיעו במטרה הזאת, אני לא מדברת על כמה תמיכות, אלא כמה תקציב בכולל, כמה משאבים הם השקיעו במטרה הזאת שמונחת כאן על השולחן.

סתיו שפיר: אני מבקשת שתבחנו, אני לא יודעת אם מתקיימות פגישות כאלה בכלל במשרד הפנים, אבל תבחנו, תעשו ישיבה ותבחנו את ההשפעה של התקציב הזה ואת העבודה שנעשית ברשויות המקומיות לטובת הקהילה.

סתיו שפיר: בכל רשות ורשות תבחנו ותבדקו עם המשרדים האחרים איזה רשויות מציבות חסמים.

סתיו שפיר: תבדקו את זה, תזמינו את הארגונים הגאים ותשבו איתם.

סתיו שפיר: שבו לשולחן עבודה, כמה זמן שנדרש, ותבינו מהם איפה עומדים חסמים בתוך הרשויות המקומיות ואיך אפשר לפרוץ אותם ואז תוציאו הודעה מסודרת לרשויות המקומיות להסיר את החסמים האלה היכן שהם לא נדרשים.

סתיו שפיר: זה נורא נורא פשוט זה עבודה שבעבודה מאוד קצרה אתם יכולים פתאום לגלות שבהמון רשויות שעד עכשיו אולי המודעות לא הייתה גבוהה, אולי היה פחד בתוך הרשות, אולי היו לחצים פוליטיים שצריך להזיז מהדרך.

סתיו שפיר: אתם יכולים לפתור את זה ממש בעניין של שעות.

סתיו שפיר: בבקשה תתכנסו לעשות את העבודה הזאת.

סתיו שפיר: אנחנו מבקשים על זה דיווח.

סתיו שפיר: שוב, לא בכל יום יוצא לערוך פה דיון עם כל כך הרבה אנשים שאני אסירת תודה בפניהם וכל כך מעריכה אותם על העבודה המבורכת שאתם עושים, כל אחד בתחומו, אז תודה רבה לכולכם ואני מבטיחה לכם שנתכנס למעקב בסוגיה הזאת.