ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 755, 2018-11-27 12:15

יואב קיש: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יואב קיש: פרק ט', מה שידוע בכינויו "קומה ציבורית".

יואב קיש: ראשית, אני מתנצל על העיכוב, הייתי בכנס באשקלון, דווקא של משרד הפנים, כנס של ראשי רשויות חדשים.

יואב קיש: התעכבנו שם מעט, לכן נדחה הדיון.

יואב קיש: אנחנו מתקדמים בנושא החקיקה של הקומה הציבורית.

יואב קיש: קבענו לשבוע הבא סיור, בשביל לראות מה קורה בעיריית תל-אביב בנושא הקומה הציבורית.

יואב קיש: אין שום בעיה שזה יהיה סיור של הוועדה ומי שירצה ישתתף.

יואב קיש: אני לא שאלתי את ראש העיר, אבל אני יכול להניח שהוא רק ישמח.

יואב קיש: בואו נעשה את זה סיור ועדה, כך שמי שירצה לבוא יבוא.

יואב קיש: שני נושאים כרגע נשארו פתוחים, לתפישתי, שצריך לדבר עליהם: אחד, נושא השימושים, כאשר בנושא השימושים יש גם את השימושים עצמם וגם את הגמישות בתוך השימושים.

יואב קיש: אלה שני דברים שהם שונים.

יואב קיש: הנושא השני, הנושא של הכסף.

יואב קיש: גם עליו אנחנו צריכים להגיע להסכמות.

יואב קיש: אני יכול להגיד שאני בא מתפישה שאומרת, וזה בניגוד לתפישה של השלטון המקומי, שפה הם כמו בעלי זכויות בקרקע.

יואב קיש: הם מקבלים זכויות בנייה, כאשר את נושא הבנייה הם צריכים לממן.

יואב קיש: זו התפישה הבסיסית שלי.

יואב קיש: זה כמו עסקת קומבינציה כזו או אחרת.

יואב קיש: זה משהו שאנחנו צריכים לדבר עליו, עוד לא נכנסנו אליו לעומק.

יואב קיש: השאלה אם זה יורד מהשבחה, לא יורד מהשבחה, בכל הדברים האלה עוד לא התחלנו לדון.

יואב קיש: שיהיה ברור - אני חושב שזו מטרת החוק, יתקנו אותי משרדי הממשלה אם אני טועה בהבנת החוק - האירוע הזה של קומה ציבורית יהיה בתכניות שבהן יתנו זכויות עודפות.

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: אני שם את איחוד וחלוקה בצד, כי זה לא אירוע שאנחנו מדברים עליו.

יואב קיש: בואו ניקח מקרה פשוט, מקרה של זכויות מכוח תמ"א, זאת אומרת, יש מגרש שיש עליו זכויות מכוח תמ"א של שתי קומות.

יואב קיש: במתאר הזה אין קומה ציבורית.

יואב קיש: איפה יכול להיות במתאר הזה קומה ציבורית?

יואב קיש: כאשר אותו מגרש של שתי הקומות מקבל בהשבחת עירייה עוד חמש קומות.

יואב קיש: בתוספת של חמש קומות יכולה להיות קומה ציבורית.

יואב קיש: זה אני רוצה שיהיה ברור, שיהיה מוסכם על כולם.

יואב קיש: אני רוצה לראות שהשלטון המקומי הבין את זה.

עוזי סלמן: אנחנו הבנו.

מירה סלומון: אני חושבת שכדאי לשמוע את הנוסח.

יואב קיש: תכף נשמע את הנוסח.

יואב קיש: בוא נדבר רגע על המהות.

יואב קיש: מדובר בזכויות עודפות, תכנית משביחה על זכויות קיימות.

תומר רוזנר: גם אם הן מותנות.

יואב קיש: מה למשל מותנה?

תומר רוזנר: תמ"א 38 זה זכויות מותנות.

בני ארביב: זו ההבהרה היחידה.

בני ארביב: ברור שהחוק הזה חל רק על זכויות חדשות, על 20% מהזכויות הנוספות.

בני ארביב: לא קוראים לזה עודפות.

תומר רוזנר: תמ"א 38 מאפשר הוספת שתי קומות בבניין.

תומר רוזנר: אומר היושב-ראש: אם אתם רוצים קומה ציבורית, אתם צריכים להוסיף עוד חמש.

יואב קיש: אם אנחנו נשארים במפתח של 20%.

תומר רוזנר: מעבר לשתיים.

בני ארביב: צריך לכתוב בחוק שתמ"א 38 - -

תומר רוזנר: זה לא רק תמ"א 38.

תומר רוזנר: הוא מדבר על כל תכנית.

בני ארביב: בכל תכנית השאלה לא מתעוררת.

תומר רוזנר: בוודאי שבתכנית 5000 השאלה מתעוררת.

עוזי סלמן: לא נכון.

תומר רוזנר: בוודאי.

תומר רוזנר: זו תכנית מותנית בתכנית מפורטת.

יואב קיש: אני לא מכיר.

יואב קיש: תסבירו לי על תכנית 5000.

בני ארביב: מעבר לזכויות מותנות.

תומר רוזנר: תכנית 5000 זו התכנית הכללית - -

יואב קיש: רובעים?

 << אורח >> אורלי אראל: תכנית המתאר.

עוזי סלמן: זו תכנית המתאר של תל-אביב.

תומר רוזנר: היא אומרת: באזור זה וזה חמש קומות.

עוזי סלמן: תכנית 5000 היא תכנית מתאר, אי אפשר להוציא מתוכה היתרים.

תומר רוזנר: גם מתמ"א 38.

עוזי סלמן: אפשר אך ורק להוציא היתרי בנייה על פי תכנית מפורטת שתהיה מכוח תכנית 5000.

עוזי סלמן: תכנית מפורטת כזאת שתהיה היא תכנית חדשה, עם עוצמות בנייה חדשות.

עוזי סלמן: הקומה הציבורית תהיה בדיוק לפי המפתח שנקבע פה.

עוזי סלמן: זו תהיה תכנית חדשה מפורטת.

יואב קיש: יש פה שאלה מהותית.

יואב קיש: נניח שאין קומה ציבורית.

יואב קיש: נניח שאתם גם לא דורשים מאותו בעל נכס קומה ציבורית.

יואב קיש: מכוח תכנית 5000 הוא מגיש תכנית מפורטת, מקבל את האישור לחמש קומות שמותר לו.

עוזי סלמן: הוא ייתן קומה ציבורית, אחרת לא עשינו כלום.

יואב קיש: אני מדבר על זכויות עודפות.

עוזי סלמן: הוא מקבל זכויות עודפות.

עוזי סלמן: כבר אישרתם פה תיקון לחוק על כך שתכנית 5000 לא נספרת לעניין היטל ההשבחה בשלב הראשון.

תומר רוזנר: היא נספרת גם נספרת.

יואב קיש: היא נספרת, אבל היא נדחית.

יואב קיש: ידידי קמיניץ לא נמצא פה.

יואב קיש: ראיתי שיש לו פרשנות מעניינת - לפחות כך פורסם בתקשורת - לעניין המקפצה והמדרגות.

יואב קיש: הנ"ל אך ורק על דעתו.

יואב קיש: בחקיקה שעשינו אז לא נתנו התייחסות לנושא המקפצה והמדרגות.

יואב קיש: את זה אנחנו משאירים לממשלה לחקיקה נפרדת.

בני ארביב: הדברים נכתבו בחוות הדעת.

 << אורח >> אורלי אראל: תכנית 5000 קובעת סף זכויות מקסימאלי.

 << אורח >> אורלי אראל: היקף הזכויות נקבע בהתאם לגודל הנשיאה של המגרש, בהתאם לפרוגרמה של צרכי ציבור.

 << אורח >> אורלי אראל: יש לה ספים שאליהם אפשר להגיע.

יואב קיש: האם כל מי שיבקש יקבל את מה שהיא מציעה, או לא יתנו את מה שהיא מציעה?

 << אורח >> אורלי אראל: זה עד.

 << אורח >> אורלי אראל: כל תכנית נשקלת לגופו של עניין, תלוי בסביבה.

עוזי סלמן: כל מי שיבקש יקבל את הזכויות.

 << אורח >> אורלי אראל: אם הקומה הציבורית לא תהיה במסגרת זכויות הבנייה של היתר מכוח תכנית 5000, אני אצטרך על כל תכנית לרוץ לוועדה המחוזית, ואז לא הרווחנו שום דבר.

יואב קיש: למה לרוץ למחוזית?

 << אורח >> אורלי אראל: כי אין לנו סמכות לתת זכויות בנייה מעבר למה שנקבע בתא/5000.

 << אורח >> אורלי אראל: כל מה שהרווחנו מזה שבתל אביב יש תכנית מתאר כוללנית וכל התכניות הן בסמכות הוועדה המקומית – זה לא יהיה, נצטרך לחזור שוב לתכניות בסמכות ועדה מחוזית.

יואב קיש: רק במקומות שאתם רוצים לעשות קומה ציבורית.

 << אורח >> אורלי אראל: זה כל הזמן.

עוזי סלמן: זה הרעיון של התכנית, שהיא קובעת תקרה, מסגרת.

אורי דביר: דיברנו כל הזמן שהקונספט הזה תופס בתכנית מפורטת חדשה.

אורי דביר: אם עכשיו באים להגיש תכנית מפורטת, הקונספט הזה חל.

אורי דביר: יש תכנית מתאר, היא קובעת את גבולות הגזרה.

אורי דביר: מתוך התכנית הזאת צריך לעשות תכנית מפורטת.

אורי דביר: העלה תומר את הנקודה של תמ"א 38.

יואב קיש: אני העליתי.

אורי דביר: היושב-ראש העלה.

יואב קיש: אני העליתי.

יואב קיש: תומר, אני מודה, לא הבין אותי בהתחלה.

אורי דביר: אם עושים תכנית מכוח סעיף 23 לתמ"א, שזו תכנית חדשה, היא נספרת כמו מה שהיא מוסיפה.

יואב קיש: אתה אומר לי שמכוח תמ"א 38 אתה גם יכול לגזור קומה ציבורית.

אורי דביר: אבל אני צריך לעשות תכנית.

כרמית יוליס: בתמ"א, אם אתה רק מוציא היתר, אתה לא צריך להוציא תכנית.

כרמית יוליס: זה לא יחול על הסיטואציה - -

תומר רוזנר: יש איזו שהיא ראייה ששוקלת לעשות תכנית מהסוג הזה.

תומר רוזנר: נניח שבתמ"א מותר שלוש קומות, מותר להוסיף שלוש קומות.

תומר רוזנר: זה מותנה בשיקול דעת של העירייה.

תומר רוזנר: במתן היתר בנייה העיריה יכולה להגיד לך: אני לא נותנת לך שלוש קומות, במגרש שלך לא נראה לי שצריכות להיות שלוש קומות.

תומר רוזנר: יש לה שיקול דעת.

כרמית יוליס: מצומצם.

תומר רוזנר: מצומצם, אך קיים.

תומר רוזנר: באה עירייה מסוימת ואומרת: אני עושה את השלוש קומות האלו בתכנית.

תומר רוזנר: אני עושה תכנית שתהפוך את הזכויות האלו לזכויות מותנות, שזה אומר שזה לא תלוי בשיקול דעת העירייה אם לקבל אותן או לא, כאשר אני רוצה מתוכן קומה ציבורית, אני רוצה בכל בניין גן ילדים.

עוזי סלמן: אז היא תוסיף זכויות.

תומר רוזנר: בלי להוסיף זכויות.

עוזי סלמן: התכנית המפורטת לעולם תוסיף זכויות על מנת לקבל קומה ציבורית.

עוזי סלמן: זה החוק.

תומר רוזנר: הייתה עירייה שבתמ"א 38 היה מותר בה שלוש קומות והיא עשתה תכנית של קומה וחצי.

תומר רוזנר: מכיר?

תומר רוזנר: הקומה וחצי האלו, לכאורה זו תכנית חדשה, תכנית מפורטת.

תומר רוזנר: נוסף לזה שגרעת ממה שמותר בתמ"א 38, שנתת במקום שלוש קומות קומה וחצי, גם תגיד לה: לא, מתוך הקומה וחצי תן לי גם חצי קומה או קומה?

אורי דביר: אמרנו שזה חל על תכנית משביחה.

יואב קיש: זה משביח על הבסיס.

יואב קיש: השאלה מאיפה אתה מסתכל.

אהוד נדב: יש כאן בעיה נקודתית של עיריית תל אביב, בואו נקרא לילד בשמו.

יואב קיש: לא בהכרח רק תל אביב.

עוזי סלמן: זה לא נכון.

יואב קיש: כל עירייה שתעשה תכנית כוללנית תרצה להסדיר כדי להיות בוועדה המקומית.

יואב קיש: אולי כרגע תל אביב מובילה את הדגל, וטוב שכך, אני מברך על זה, אבל בואו לא נגיד שזה רק תל אביב, זה יכול לתפוס את כולם בעתיד.

אהוד נדב: אם עירייה בעתיד תעשה תכנית כדוגמת תא/5000, החוק חל עליה.

תומר רוזנר: בוודאי.

אהוד נדב: הבעיה שתא/5000 נכנסה לתוקף לפני החוק.

אהוד נדב: אם חושבים שהזכויות האלו הן זכויות שיש לקחת אותן בחשבון כמצב תחילתי, כאן זה שם אותן - -

יואב קיש: אתה רוצה להפריד בין תחולת החוק על כל התכניות שנותנות זכויות, גם אם עתידיות ולא מפורטות, ומה עושים לגביהן ביום תחולת החוק, לבין תכניות שיהיו אחרי תחולת החוק, ששם אתה יכול להגיד שזו תוספת על מה שהיה.

אהוד נדב: בוודאי.

אהוד נדב: אם תא/5000 הייתה נכנסת לתוקף רק בעוד שנה, אני לא חושב שהייתה ההתנגדות הזו.

עוזי סלמן: לא נכון, זה מעוות את התמונה.

בני ארביב: אנחנו מערבבים בין שני נושאים.

בני ארביב: אחד, לדעתי, מאוד ברור ובכלל לא נושא לדיון.

בני ארביב: ברגע שיש תכנית כוללנית, תכנית מתארית שקובעת את הרף, ברור שתכנית מפורטת נכנסת לתמונה.

בני ארביב: לתכנית כוללנית, עם כל הכבוד, לא יהיו את הזכויות, היא נתנה איזה שהוא מקסימום.

בני ארביב: אם תכנית כוללנית אמרה שאפשר להגיע פה ל-400%, ל-6 קומות, לא משנה, ובאה התכנית המפורטת הזאת, התכנית המפורטת נחשבת תכנית חדשה, אפשר לגזור מתוכה 20%.

בני ארביב: על זה לא יכול להיות ויכוח.

בני ארביב: אם לא, החוק הזה לא שווה כלום.

יואב קיש: על הכל יכול להיות ויכוח.

בני ארביב: אני אומר את דעתי.

בני ארביב: הנושא השני הרבה יותר מורכב.

בני ארביב: בנושא השני מדובר על זכויות מותנות, על תמ"א 38 שמאפשרת זכויות מותנות, למשל שתיים וחצי קומות, לא משנה.

בני ארביב: השאלה אם בתכנית מפורטת שהופכת את הזכויות המותנות למוקנות ניתן יהיה לגזור.

יואב קיש: זו ההפרדה שאתה עושה.

בני ארביב: אנחנו חושבים שגם בנושא השני נכון לאשר את תחולת החוק.

בני ארביב: אם לא, הוועדות המקומיות ידחו בקשות להיתרים, או לא יקדמו תכניות מכוח תמ"א 38.

בני ארביב: המחסור בגני ילדים ובצורכי ציבור בפרויקטים של תמ"א 38 הוא אמיתי, אפשר ללמוד עליו.

בני ארביב: התכנית של בני ברק או התכנית שעיריית תל אביב מקדמת, שאומרת שבפרויקטים של תמ"א 38 הפיכת הזכויות המותנות למוקנות ניתן יהיה לגזור 20% לצורך ציבורי, היא גם נכונה.

בני ארביב: אם החוק לא יאפשר אותה, זה אומר שלא יתנו היתרים מכוח תמ"א 38.

יואב קיש: אני לא מסכים עם זה שלא יתנו היתרים.

יואב קיש: זו איזו שהיא אמירה לא מבוססת.

יואב קיש: הם יתנו.

יואב קיש: יכול להיות שיהיה פרויקט מסוים שבו הם ירצו גן, שאז הם יגידו לו: בוא, ניתן לך יותר.

 << אורח >> חיים פיגלין: עובדה שעד היום ניתנו כבר כמה עשרות אלפי היתרים.

תומר רוזנר: לא בגלל זה.

בני ארביב: עובדה שבעיריית בני ברק – זו התכנית שעיריית בני ברק מקדמת – לא ניתן כמעט היתר בנייה אחד מכוח תמ"א 38, בדיוק בגלל הבעיה של צורכי ציבור.

יואב קיש: אני לומד על ההפרדה שאתה עושה בין תכנית עם זכויות מותנות לתכנית עם זכויות כוללניות, לתכנית מתאר.

יואב קיש: אתה עושה את ההפרדה הזאת.

יואב קיש: זה נושא שאפשר לשקול אותו.

יואב קיש: אני לא מסכים עם האמירה שלך שבזכויות המתונות נצטרך לגזור קומה ציבורית, בוודאי לא קטגורית.

יוני ויצמן: אני רוצה לספר את גודל המשבר הקיים היום בכל נושא ההתחדשות העירונית.

יוני ויצמן: אם כל הסיפור הזה הולך להיכנס לתמ"א 38, להתחדשות עירונית, לא יהיה תמ"א.

יואב קיש: בתמ"א 38 זה לא יהיה.

יואב קיש: זה גם לא יהיה כלכלי.

יוני ויצמן: כבר היום הפרויקטים האלה הם על גבוליות מאוד בעייתית.

יוני ויצמן: עוד נגיעה קטנה ולא יהיו פרויקטים.

יואב קיש: עמדתי היא בדיוק מה שהתחלנו לטעון.

עוזי סלמן: התכנית שעושים בעיריית תל אביב לגבי התמ"א היא תכנית שמוסיפה זכויות.

עוזי סלמן: היא מוסיפה שכבת זכויות, על מנת שיהיה אפשר כן להוציא היתרים לפי התמ"א ולפטור מהיטל השבחה את אותו חלק שפטור.

תומר רוזנר: תלוי איך מסתכלים על זה.

תומר רוזנר: היא גורעת.

אהוד נדב: היא לא מוסיפה זכויות.

עוזי סלמן: התכנית מוסיפה שכבה של זכויות.

עוזי סלמן: היא לא לוקחת רק את הזכויות של התמ"א ומרכיבה עליהן את הקומה הציבורית.

מירה סלומון: אמנם תמ"א 38 קובעת תוספת שעל בסיסה אפשר להוציא היתר בנייה, אבל היא נותנת גם לרשויות המקומיות, בסעיף 23 לתמ"א, את האפשרות לקחת בחשבון את הצרכים הייחודיים, הרלוונטיים, המקומיים ולהוסיף זכויות, לשנות את הזכויות, להתייחס לתמ"א בראייה מקומית.

מירה סלומון: תכניות כאלו מבוצעות ברשויות המקומיות, לא משנה עיריית תל אביב, עיריית בני ברק, כל עירייה אחרת.

מירה סלומון: תכנית שמבוססת מכוח 23 ומשנה את המצב ההתחלתי של תמ"א 38, משנה את הבסיס של תמ"א 38, צריך לראות אותה כמו כל תכנית אחרת של הרשות המקומית.

יואב קיש: אני מבין את המורכבות של on-top תכנית כוללנית, תכנית מתאר.

יואב קיש: לא גזרנו בעקבותיה גם היטל השבחה.

יואב קיש: זה הולך לי עם קו החשיבה הזה.

יואב קיש: בנושא של תכניות עם זכויות מותנות, שם אני לא מסכים איתכם לחלוטין.

יואב קיש: נכון שעירייה יכולה לא לאשר נקודתית פרויקט כזה או אחר, אבל היא מבינה שהיא צריכה לפעול לפי התמ"א.

עוזי סלמן: גם אם אני מוסיף זכויות מעל התמ"א.

יואב קיש: אם הוספת זכויות מעל התמ"א, אפשר להתייחס לתוספת הזכויות כתוספת רלוונטית נוספת, לא אם אתה בתוך הזכויות של התמ"א רוצה להגדיר שזה חלק מהקומה הציבורית.

יואב קיש: אם לפי סעיף 23 אתה מחליט להוסיף עוד שתי קומות, מגיעה לך רבע קומה.

עוזי סלמן: צריך לזכור שיש גם מגבלה על כמות הזכויות, אי אפשר להוסיף כמה זכויות שרוצים, בטח לא בתמ"א.

עוזי סלמן: היזמים צריכים את צורכי הציבור בשביל לבנות את הזכויות על פי התמ"א.

רוני טיסר: התיקון שאני אקריא לא מונח לפניכם.

רוני טיסר: הוא יופיע בעמוד 3, בפסקה (3).

רוני טיסר: (3) התכנית, למעט תכנית איחוד וחלוקה, קובעת אחד מאלה:

רוני טיסר: החלק הציבורי ( בסימן זה - שטח בנייה נוסף), ואולם, לא יראו בתכנית כמוסיפה שטח בנייה נוסף אם התכנית מקנה זכויות בנייה בשטח שאינו עולה על זכויות בנייה נוספות שנקבעו בתכנית קודמת שניתן להתיר את מימושן בדרך של מתן היתר הטעון אישור מוסד תכנון שאינו רשות הרישוי, לפי שיקול דעתו, כתנאי למתן ההיתר.

יואב קיש: צריך למצוא משהו יותר ברור.

כרמית יוליס: עד הדיון הבא אפשר לחשוב על עוד הסדר.

כרמית יוליס: אפשר לחשוב על הסדר שיגיע לאיזו שהיא הסדרה שתהיה ישימה בסעיף העלויות במצב שלא יתנו זכויות עודפות.

יואב קיש: לא, זה נושא נפרד.

יואב קיש: את לוקחת פה זכויות מזכויות מותנות.

יואב קיש: אני לא רוצה לקחת את הזכויות המותנות.

יואב קיש: אני לא יודע למה היה צריך כזה נוסח בשביל הדבר הזה.

אהוד נדב: נניח שתמ"א נותנת שתיים וחצי קומות, ומוסיפים, כמו שאדוני נתן את הדוגמה, עוד שתי קומות.

אהוד נדב: לצורך הבחינה זה לא ארבע וחצי קומות.

יואב קיש: זה שתיים.

אהוד נדב: נדמה לי שבניסוח הקודם זה רק איזה שהוא סף שעוברים, זה לא מתייחס רק לזכויות הנוספות.

יואב קיש: הנוסח הזה לא טוב.

יואב קיש: אתם צריכים למצוא משהו יותר ברור.

אהוד נדב: זה לא רק המעבר של סף.

יואב קיש: יש לנו את נושא השימושים, דנו בו ארוכות.

יואב קיש: יש שני סוגים של מורכבות בחשיבה על השימושים.

יואב קיש: את מה שהוא לא בניין שעיקרו מגורים הוצאנו החוצה, נתנו לו גמישות מלאה.

יואב קיש: גם את זה חשוב להגיד, לא צריך לזלזל בזה.

יואב קיש: במקומות האלה יש למתכנן גמישות, לא נתנו מגבלה.

יואב קיש: המקום שאני מרגיש שבו צריך להיזהר זה התחום שבו רוצים לשלב את זה בבנייני מגורים.

יואב קיש: המהות של בנייני מגורים היא מגורים.

יואב קיש: שם בן אדם שגר לא רוצה שיהיו לו תחנות מעבר למיניהן, לא רוצה קבלות קהל, הוא רוצה סביבה שקטה, סביבת מגורים.

יואב קיש: אנחנו גם מבינים שאנחנו חייבים להוסיף שימושים ציבוריים, כי אחרת לא יהיה, לא ניתן יהיה לתת אותם.

יואב קיש: אנחנו רק רוצים לראות איך עושים שהשילוב יהיה נכון וראוי.

יואב קיש: אני חושב שאני יכול להקל יותר בגמישות של המעבר בין האשכולות, כי מאוד הגבלנו את זה ברמה התכנונית.

יואב קיש: יהיה לי מאוד קשה אם נוסיף שימושים.

יואב קיש: אני חושב שנתנו מגוון של שימושים שיתנו מענה לנושא של הצרכים.

לאה פדידה: שינינו את הרשימה?

יואב קיש: לא שינינו.

יואב קיש: נראה עוד פעם את הדברים.

יואב קיש: הבעיה שלי, וזה לא קשור לרווחה ספציפית, זה כל מקום שיש בו קבלת קהל.

יואב קיש: בבניין מגורים זה אירוע מורכב, לא קשור אם זה תרבות, משרדים או רווחה.

יואב קיש: כולם באים אלי עם רווחה כאילו אני מחפש את ההפליה הזאת.

יואב קיש: התפישה הבסיסית שלי היא שבבניין מגורים אתה צריך מאוד להיזהר.

יואב קיש: הנושא המורכב הוא קבלת קהל וכל האספקטים שלו.

יואב קיש: גם רעש או דברים שיכולים להפריע למגורים תקינים זה בעייתי מבחינתי.

יואב קיש: היה את העניין של קונסרבטוריון.

יואב קיש: יכול להיות שמישהו במרתף בגודל 1,000 מטר ירצה לעשות קונסרבטוריון להופעות.

יואב קיש: לא נראה לי שאני יכול ללכת למקום כזה, בטח לא עכשיו.

יואב קיש: אם נגלה שהעסק מתפתח, שזה חי ביחד, שר האוצר או שר הפנים יוכלו להוסיף שימושים.

יואב קיש: צריך להתחיל בזהירות, לא להתחיל בלפתוח הכל ובסוף לגלות שאנחנו בעולם בעייתי.

 << אורח >> חיים פיגלין: אני מאוד מעריך את העמדה של אדוני.

 << אורח >> חיים פיגלין: אנחנו מבקשים, אם אפשר, להצטרף לסיור בתל-אביב.

 << אורח >> חיים פיגלין: אל"ף, אולי אנחנו נלמד ממנו גם, ובי"ת, אולי נוסיף לו גם כמה תחנות.

 << אורח >> חיים פיגלין: גם לנו יש ניסיון.

יואב קיש: אני לא יודע אם יהיה לנו זמן.

יואב קיש: אני משאיר לעיריית תל-אביב לנהל את האירוע.

יואב קיש: אתה מוזמן להצטרף.

יואב קיש: כל מי שירצה מוזמן להצטרף, כמובן גם משרדי הממשלה, נוציא לכם זימון, מי שירצה מוזמן.

יואב קיש: אני רוצה רגע לחזור לנושא של השימושים במגורים.

יואב קיש: מה שאני כן חושב לעשות, ואת זה אני אומר לכם, לקבלנים, זה לתת את הגמישות בהחלפה של אשכולות.

יואב קיש: אני יודע שאני מאוד התעקשתי על זה כדי לעשות ודאות, אבל אני חושב שהמחיר הכבד שמשלמים בתכנון לא מצדיק את הוודאות שאנחנו צריכים בצד השני.

יואב קיש: נגדיר את הקטגוריות ואת האשכולות.

יואב קיש: יכול להיות שבתוכם יהיה משחק יותר רחב.

יואב קיש: ברור שברגע שיש היתר זה נעול, אבל עדיין גם שם יכול להיות שאחרי כמה שנים העירייה תרצה לשנות.

יואב קיש: אנחנו צריכים לשמר גמישות בעניין הזה.

אהוד נדב: השאלה מה המנגנון שאתה מציע.

כרמית יוליס: הייתה איזו הצעה בהקשר הזה, הספקנו לשוחח עליה לפני הישיבה.

כרמית יוליס: ההצעה של הממשלה מדברת על כך שוועדות מקומיות יוכלו לקבוע לעצמן רשימת שימושים בהתאם לצרכים השכונתיים, הרובעיים, הצרכים הציבוריים שהן צריכות ביחס לתא השטח הנתון.

כרמית יוליס: התכניות תיקבענה מתוך רשימת השימושים.

כרמית יוליס: זה יעזור ליזמים בכך שזה יביא ליותר ודאות.

כרמית יוליס: מסכת השימושים לא תהיה מאוד מאוד רחבה, היא תהיה מדויקת יותר.

אורי דביר: נגיד שעיריית תל אביב תבוא ותגיד: ברמת אביב אנחנו יודעים שהולכים להיבנות מגדלים של 30 קומות ומגדלים של ארבע קומות, הצורך שלנו הוא בבתי ספר, בגני ילדים, לא במקוואות.

יואב קיש: ולשכת אוכלוסין לאריתראים.

יואב קיש: תוסיף גם את זה, זה חשוב.

יואב קיש: לי חשוב שזה יהיה ברמת אביב, לא בדרום תל אביב.

אורי דביר: הכוונה שהם יוכלו להבחין ולהגיד: בתי ספר יהיו רק בבניינים מעל 20 קומות, גני ילדים יאופשרו בבניינים נמוכים.

אורי דביר: זה נותן הסדרה של השימושים הספציפיים בכל שכונה.

יואב קיש: אני אומר לך ההיפך.

יואב קיש: אנחנו הגדרנו רשימה שיכולה להיות בבנייני מגורים.

יואב קיש: אני לא מגביל אותה באשכולות.

יואב קיש: אתם צריכים לדעת שאתם יכולים לקבל את אחד השימושים מתוך אותה רשימה.

יואב קיש: זה נותן לך את הגמישות.

יואב קיש: אני לא אזוז מהשימושים שהגדרנו, אבל תהיה גמישות.

יואב קיש: הגדרנו רשימה ארוכה של שימושים.

יואב קיש: מה שיוחלט יקרה.

אהוד נדב: אני חושב ששאלת הטיימינג בדברים האלה מאוד חשובה.

יואב קיש: למה אתה קורא טיימינג?

אהוד נדב: ההצעה שהייתה כאן לגבי הגדרת הצרכים של אותו תא.

אהוד נדב: אדוני דיבר על שני מועדים: מועד התכנית ומועד היתר הבנייה.

אהוד נדב: אני חושב שיש מועד שלישי.

יואב קיש: אני חושב שדווקא לגבי המנגנון עשינו עבודה גדולה.

יואב קיש: אפשר להקריא את זה, זה ישנו.

יואב קיש: שני דברים היו קשים: אחד, היה ויכוח מהותי על השימושים, למה אני מגביל, מה אני מגביל, והשני, גם בתוך השימושים עצמם, נניח הגמישות לעבור מבית כנסת לגן ילדים.

יואב קיש: אני נותן את הגמישות הזאת, מה שקודם לא נתתי, כדי לצאת מהמגבלה התכנונית שהבנתי שהיא מאוד קשה ומורכבת.

כרמית יוליס: לא נצטרך את המנגנון שדובר עליו במעברים.

יואב קיש: עד המידע להיתר - -

אורי דביר: הם צריכים להגיד משהו מתוך רשימת השימושים.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: העירייה צריכה במידע להיתר לבחור מה היא רוצה.

יואב קיש: תהיה גם ברירת מחדל.

בני ארביב: יש פה שני נושאים.

בני ארביב: הנושא הראשון, מה שאדוני אמר, השימושים שיותרו במבנה שעיקרו למגורים.

בני ארביב: אני מוכרח להגיד שמינהל התכנון עדיין מסתייג מלהגביל את השימושים בחוק, אבל זו עמדת היושב-ראש.

יואב קיש: אתה רוצה קונסרבטוריון בבניין מגורים.

אורי דביר: הוא רוצה חינוך, דת, רווחה.

יואב קיש: אבל זה שם.

יואב קיש: זה לא הולך ככה, אתה צריך לפרוט.

יואב קיש: מי שעושה חאפ לאפ זה אתם.

יואב קיש: תיכנסו לפרטים.

יואב קיש: אם תבואו אלי עם רשימה של פרטים, אני אשב על כל פרט.

יואב קיש: אל תגיד לי בחינוך, כי בחינוך מתחבאים לי 50 דברים שלא מתאימים לבניין מגורים, מה לעשות.

בני ארביב: אנחנו אומרים שלא הרי מבנה של ארבע קומות כמבנה של 30 קומות, שלא הרי שכונה כזאת כשכונה אחרת, שלא הרי אזור כזה כאזור אחר.

בני ארביב: כל הדיונים אם השימוש הזה, אם סוג החינוך הזה, אם אולם המופעים הזה יהיה בכניסה נפרדת, אם הוא יהיה בתת הקרקע, באיזה תנאים הוא יהיה, זה ליבת הדיונים במוסד התכנון.

יואב קיש: אני מסכים, אני לא רוצה להיכנס לזה.

יואב קיש: ההצעה שרציתם להביא לי כן מכניסה אותי לשם.

יואב קיש: אני לא רוצה להיות שם.

יואב קיש: אני נותן לכם את הגמישות.

יואב קיש: הדבר היחידי שאני עושה זה עובר על 200 סעיפים.

יואב קיש: תפסיקו עם ה-buzzwords.

יואב קיש: נניח שמ-200 ייבחרו 50 שמתאימים לחיות בעולם המגורים.

יואב קיש: זה מכל התחומים, איך שאתה לא מערבב אותם.

יואב קיש: עם ה-50 האלה תעשו מה שאתם רוצים.

יואב קיש: מה לעשות שהיום בשימושים שאתם רוצים יש שימושים שלא מתאימים לבנייני מגורים.

יואב קיש: נתתי הרבה דוגמאות.

בני ארביב: יש נושא אחד שדיברנו עליו עכשיו, וזה האם המחוקק יקבע בחוק איזה שימושים לא ייכללו במבנים שעיקרם למגורים.

יואב קיש: לא, איזה שימושים כן ייכללו.

בני ארביב: אנחנו ממש מסתייגים מזה.

בני ארביב: זה לא נעשה אף פעם בעבר, אף פעם המחוקק לא תכנן.

יואב קיש: אני לא מתכנן.

אורי דביר: המחוקק קובע בחוק.

אורי דביר: הוא מונע ממוסדות התכנון את שיקול הדעת, הוא מונע מהעירייה את הגמישות.

כרמית יוליס: כמשרד משפטים יש לנו קושי מהותי – אמרנו לך, אדוני היושב-ראש, את זה גם בנפרד – מהתפישה הזאת שהכנסת היא זאת שתקבע את כלל היעודים שיכולים להיות במקום הוועדות המקומיות.

כרמית יוליס: יש לנו קושי בגלל הצורך לדייק את זה לכל מקרה ומקרה.

כרמית יוליס: הצעת הפשרה שלנו הייתה דווקא לטובת היזמים בהקשר הזה.

כרמית יוליס: היא תדייק את זה לפי אופי המבנה, הקומות, השימושים שצריכים באזור הזה.

יואב קיש: בוא נשמע את הקבלנים.

 << אורח >> חיים פיגלין: עם כל הכבוד לידידיי מהממשלה פה, אני רוצה לדייק אותם.

 << אורח >> חיים פיגלין: לנו יש צורך למכור דירות לציבור.

 << אורח >> חיים פיגלין: יש לנו לקוחות שבאים מקרב הציבור.

 << אורח >> חיים פיגלין: כשהם קונים דירת מגורים, הם רוצים לדעת בוודאות מה יקרה לדירת המגורים הזאת לאורך 10,15,20,30 שנה.

 << אורח >> חיים פיגלין: אם לא תהיה ודאות והרשות המקומית תוכל לשנות מפעם לפעם את השימוש של הקומה הציבורית, אנשים יסתייגו, יהססו ולא ירצו לקנות בפרויקטים כאלה.

כרמית יוליס: אין כוונה לשנות את זה.

יואב קיש: למה לא?

יואב קיש: בוודאי שכן.

יואב קיש: אחרי חמש שנים האוכלוסייה הזדקנה, לא צריך שם גן, צריך שם בית כנסת.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לחבריי ממשרדי הממשלה, הכי קל והכי נעים לבוא ולהגיד: אנחנו מסתייגים, אנחנו מתכננים.

יואב קיש: אתם הולכים פה למהלך חדש, למהלך שלא קרה.

יואב קיש: יש פה שוק שלם שאתם הולכים לזעזע.

יואב קיש: אני לא מוכן על הראש שלי לסבול את חוסר האחריות הזאת.

יואב קיש: אני לא מוכן לבוא ולהגיד לחבר'ה האלה: אתם לא תדעו מה יהיה, אנחנו נחליט לכם, הכל פתוח, יהיה בסדר.

יואב קיש: עם כל הכבוד, כרמית, זה לקחת את הבעיה ולהגיד: אנחנו שמים על זה פס, לא מעניין אותנו השוק הפרטי והאזרחי, אנחנו נחליט.

יואב קיש: אתם עושים נזק גדול מאוד.

קריאה: בבית שלך היית מסכימה לדבר כזה?

כרמית יוליס: תהיה רשימה מדויקת.

כרמית יוליס: כולם ידעו אותה.

ניר מועלם: אני לא יזמים, אני לא קבלנים, אני לא רשות מקומית, אני אקדמיה, הפריבילגיה הקטנה הזאת.

ניר מועלם: הייתי בדיון ב-1 באוגוסט.

ניר מועלם: מאז אני עוקב בשקיקה אחרי מה שקורה פה.

ניר מועלם: אני חייב להודות לאדוני על קידום הצעת החוק הזאת, היא מאוד חשובה.

יואב קיש: אני כבר לא בטוח אם נצליח לקדם אותה.

ניר מועלם: אני בטוח שכן.

יואב קיש: יש התנגדות קשה ממשרדי הממשלה.

ניר מועלם: ב-1 באוגוסט אמרתי שאנחנו בטכניון חוקרים בשנתיים האחרונות את הנושא הזה, וזה עוד לפני שידענו שיש הצעת חוק.

ניר מועלם: מצאנו קשת רחבה של שימושים.

ניר מועלם: השימושים כוללים שימושי רווחה, כוללים תחנות רכבת.

ניר מועלם: העולם הזה הולך להיות עולם ורטיקלי.

ניר מועלם: אני לא חושב שהתפקיד של הכנסת זה להגביל את זה.

ניר מועלם: יש נתון אחד ששוכחים אותו.

ניר מועלם: הדיון כאן נעשה מאוד פולרי בין הרשויות המקומיות ליזמים, כאילו היזמים הם בעלי הקרקעות היחידים בתכניות האלו.

ניר מועלם: יש לי בשורה לאדוני ולאנשים שנמצאים.

יואב קיש: ממש לא.

יואב קיש: אני לא מתייחס אליהם כבעלי הקרקעות היחידים.

ניר מועלם: אנחנו למדנו מעל ל-100 תכניות שנעשו בעשור האחרון במדינת ישראל.

ניר מועלם: ב-47% מהתכניות העירייה היא בעלת הקרקע.

ניר מועלם: העירייה והמדינה הן בעלות קרקע ב-17% מהתכניות.

יואב קיש: אין לנו בעיה, זה איחוד וחלוקה.

יואב קיש: מי בא בטענות לעירייה על מה שהיא תעשה בשטח שלה?

יואב קיש: אני מדבר איתך על מצב שהיא נכנסת לבניין מגורים, שאז היא דייר שווה ליתר הדיירים, היא תשלם ועד בית.

ניר מועלם: אם זה קרקע שלה - -

יואב קיש: זו לא קרקע שלה.

ניר מועלם: יש תכניות שבהן העירייה היא אחד מבעלי הקרקע.

ניר מועלם: אם היא בעלת הקרקע, למה לאסור עליה לעשות את השימושים שהיא רוצה לעשות?

יואב קיש: אני לא דן במקומות שזה בעל קרקע או איחוד וחלוקה.

יואב קיש: שם יש לכם את החלק שלכם.

יואב קיש: אני לא דן בזה.

יואב קיש: שם תעשו מה שאתם רוצים.

יואב קיש: גם בבנייני משרדים תעשו מה שאתם רוצים.

יואב קיש: אני מדבר על אותו בניין בן 30 קומות ברמת אביב שבו אני רוצה שתהיה תחנת מעבר לאריתראים ויבדקו את האישור שלהם.

יואב קיש: אני רוצה שזה יהיה ברמת אביב, אני לא אסכים שזה יהיה בדרום תל אביב.

עוזי סלמן: זה שימוש של המדינה.

עוזי סלמן: תחנת מעבר לאריתראים זה לא העירייה.

יואב קיש: אני רוצה שעיריית תל אביב תפתח שם גני ילדים לציבור האריתראי.

עוזי סלמן: יהיה.

עוזי סלמן: אם לא יהיו גני ילדים, לא יהיה בניין של 30 קומות.

יואב קיש: לציבור האריתראי.

יואב קיש: אתם לא מבינים, אתם לא בכיוון.

יואב קיש: אני לא רוצה לפגוע במהלך הזה, אני רוצה שהוא יצליח.

יואב קיש: אם אנחנו נלך על מלוא הספקטרום של השימושים, אף בניין לא יתחיל להיכנס למקומות האלה.

אורי דביר: לכן רצינו את המדיניות, חשבנו שזה פתרון טוב.

יואב קיש: אז בואו לא נעשה חוק, נשאיר את המצב הקיים.

יואב קיש: אין לי בעיה להשאיר את המצב הקיים, הכל בסדר.

עוזי סלמן: אני חושב שאדוני יראה בסיור שהדברים האלה חיים בכפיפה אחת, שהשד לא נורא.

יואב קיש: אני אמרתי שאני לא רוצה להכריח אף אחד מהגורמים.

יואב קיש: אני לא הולך לעשות פה חוק שמשרדי הממשלה לא ירצו, שהקבלנים יגידו שאני עושה נזק לשוק, או השלטון המקומי יגיד שהוא לא צריך את החוק.

יואב קיש: אם לא רוצים, לא נעשה חוק.

יואב קיש: אין לי בעיה להשאיר את המצב הקיים, אני אומר לכם בכל הכנות.

עוזי סלמן: רק שיהיה ברור, החוק זו יוזמה של המדינה, זו לא יוזמה של השלטון המקומי.

יואב קיש: אני מוכן להפסיק את דיוני החקיקה בנושא.

יואב קיש: אני לא נכנס בלב חפץ לדון בדברים האלה, מדובר בנושאים כבדים וקשים.

יואב קיש: בוא נשאיר לבתי המשפט להחליט מה לעשות עם זה.

אורי דביר: אדוני היושב-ראש, אמרת מקודם שיש שתי בעיות עיקריות, כאשר אחת מהבעיות היא עניין השימושים.

אורי דביר: הבנו את עמדתך, הבנת את עמדתנו.

אורי דביר: אנחנו ננסה להביא עד לדיון הבא - -

יואב קיש: אני אומר לך עוד פעם, אל תשתמשו בסיסמאות.

יואב קיש: אתם רוצים, דברו על שימושים ספציפיים ברמת היעד עצמו.

אורי דביר: הבנו.

אורי דביר: הנושא השני זה עלויות הבנייה.

אורי דביר: אולי אפשר לדון בזה.

אורי דביר: הייתה לנו שיחה ארוכה לפני הישיבה היום עם הקבלנים.

אורי דביר: לנו הייתה הצעה שהקבלנים שוקלים אותה.

יואב קיש: אני אגיד לך מה הכיוון שלי, לשם אנחנו נלך.

יואב קיש: אני מציע שהקבלנים יישאו ברמת השלד, העירייה תישא ברמת הגמר, כדי להקל על נושא המפרט והבנייה עצמו.

יואב קיש: גם ככה הקשרים בין היזם שבונה ובין העירייה מורכבים בקונסטלציה הזאת, בוודאי ובוודאי אם הוא יצטרך לעשות גמרים.

יואב קיש: זה הכיוון.

יואב קיש: גם את זה נצטרך איכשהו להגדיר.

אורי דביר: זה גם הכיוון שאנחנו חשבנו עליו.

יואב קיש: עכשיו נשאר לעשות את הוויכוח.

יואב קיש: אני חושב שהעירייה במקום הזה היא כמו בעל קרקע שמבקש שירותי בנייה, ולכן היא זאת שצריכה לשאת במלוא עלות הבנייה.

יואב קיש: אני חושב שלא צריך להפיל את זה על הקבלן.

יואב קיש: אני יודע שיש גישה אחרת.

אורי דביר: אנחנו רצינו להציע, כמו שאמרת, שהגמר יהיה משהו ששייך לרשות המקומית, המעטפת תהיה משהו שבונה היזם.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: הסכמנו שהגמר יהיה על העירייה.

אורי דביר: הגמר יהיה 100%, המעטפת תהיה 50%, כלומר, המעטפת תקוזז מהבסיס.

אורי דביר: הרציונל זה שהמעטפת היא משהו בלעדי ליזם, על הגמר אפשר לעשות מכרז, להביא את מי שרוצים, זה לא חייב להיות דווקא היזם.

אורי דביר: איזה ריהוט, איזה כיסאות, זה משהו יותר בלעדי לעירייה.

יואב קיש: כיסאות זה לא גמר.

יואב קיש: מדובר על ריצוף, נקודות.

אורי דביר: בגלל זה חשבנו שנכון שאת הגמר הרשות תשלם.

אורי דביר: המעטפת תקוזז מבסיס ההשבחה, כלומר, במעטפת הרשות תישא ב-50%, היזם ישא ב-50%.

כרמית יוליס: בעולם בו אין חקיקה ממילא מגיעים לתוצאה הזאת.

כרמית יוליס: יש עלויות בנייה לכלל הפרויקט.

כרמית יוליס: צריך לבדוק מה הוא בסיס ההשבחה.

יואב קיש: בואו נדבר רגע על מספרים.

יואב קיש: תני דוגמה לאיך זה מתנהל היום.

יואב קיש: בוא נגיד שהקבלן אמור לשלם השבחה שני מיליון שקלים והיטל מיליון שקלים.

כרמית יוליס: נניח שאנחנו מניחים שאין חקיקה שמתווה את שיקול הדעת של השמאי.

כרמית יוליס: בהנחה שאין כזאת חקיקה, אתה מראה את כלל ההוצאות שהפרויקט הזה עלה לך כיזם.

כרמית יוליס: לכאורה ההשבחה היא שני מיליון, אבל עלויות הבנייה היו - -

 << אורח >> חיים פיגלין: את מתכוונת לעלויות הבנייה של הקומה הציבורית.

כרמית יוליס: של כלל הפרויקט, לרבות הקומה הציבורית.

יואב קיש: אם עלויות הבנייה של הקומה הציבורית היו 200 אלף שקלים, היו מפחיתים משני מיליון 200 אלף, ואז זה חצי חצי.

כרמית יוליס: ההסדר הזה מאוד סביר בעינינו.

 << אורח >> חיים פיגלין: זה היה צריך להיות מיליון שקל היטל השבחה, כאשר מזה מתקזז 200 אלף.

 << אורח >> חיים פיגלין: התוצאה היא שאנחנו משלמים 800 אלף היטל השבחה.

 << אורח >> חיים פיגלין: בכל סיטואציה אחרת הם הופכים אותנו לשותפים שלהם להוצאות הבנייה.

יואב קיש: האם הגישה היא שבעל הקרקע צריך לשלם שירותי בנייה, או שמורידים את זה מעלות ההשבחה הכוללת?

אהוד נדב: יש פסיקות של בית המשפט העליון – נטלתי בחלקן איזה שהוא חלק – שמדברות על מה קורה כאשר יזם ממלא מטלות של הרשות המקומית, בונה לה משהו, עושה במקומה משהו.

יואב קיש: זה קורה.

אהוד נדב: באותם מקרים האינטרס של היזמים היה להגיד שצריך לקזז את הדברים, להשאיר את זה בהשבחה.

אהוד נדב: בית המשפט אמר: אנחנו מסתכלים על זה כעל שתי עסקאות נפרדות.

יואב קיש: זאת אומרת, בית המשפט הולך בגישה הראשונה שאני אמרתי.

אהוד נדב: חד וחלק.

אהוד נדב: כאילו עסקאות מזומן.

מירה סלומון: זה לא נכון.

אהוד נדב: האם את אומרת שבית המשפט העליון לא קבע כך בשרשרת של פסקי דין?

עוזי סלמן: אנחנו לא הולכים להיכנס לדיון משפטי, בטח לא בתוצאות מס.

עוזי סלמן: זה נושא מורכב, אנחנו לא הולכים להיכנס אליו.

עוזי סלמן: לגבי הנושא של מטלות ציבוריות, נכון שהייתה פסיקה.

עוזי סלמן: הפסיקה בפסקי דין מאוחרים יותר סויגה על ידי בית המשפט העליון.

עוזי סלמן: בלי להיכנס יותר מידי לעומק של הנושא, ברגע שעושים תכנית מתאר ומגדירים בה את המטלות הציבוריות, וזה מה שנעשה בעיריית תל אביב במסגרת הכוללנית, אז יש מטלות ציבוריות שנכנסות.

יואב קיש: האם מה שאתם עושים זה מה שבית המשפט מנחה לעשות?

אהוד נדב: כאשר אני בונה לעירייה.

עוזי סלמן: תכנית המתאר הכוללנית של עיריית תל אביב עברה מבחנים של פסיקה.

עוזי סלמן: היא נתקפה בשאלות האלו בבית משפט מחוזי.

עוזי סלמן: העתירות שהוגשו, והיו לא מעט גם בנושאים האלה, נדחו על ידי בית משפט.

תומר רוזנר: אנחנו נשמח אם תעביר לנו את זה.

יואב קיש: תעביר את זה.

עוזי סלמן: בשמחה נעביר את זה.

יואב קיש: לא משנה מה הייתה גישת בית המשפט, אנחנו בהצעת החוק הזאת נגבש גישה שתרוץ לאורך כל החקיקה.

יואב קיש: אני מניח שבית משפט גם יתיישר בעקבות ההחלטה של החקיקה הזאת, לפחות לעניין קומה ציבורית.

אהוד נדב: לא דין איזו שהיא מטלה ברחוב כדין זה שהיזם בונה משהו שהוא רכוש העירייה.

עוזי סלמן: מה אתה רוצה בדיוק, שנפקיע קרקע?

אהוד נדב: אני רוצה שאתה תשלם, לא שאני אממן את הבנייה.

יואב קיש: בנושא הכסף הוויכוח ברור, אני מכיר את שתי העמדות.

יואב קיש: אני שמח שעמדת המשרדים זהה לעמדה שלי.

יואב קיש: כל מה שקשור לגמרים נמצא מחוץ לסיפור, זה יהיה על העירייה.

יואב קיש: לגבי הנושא של המעטפת, אנחנו נקיים את הדיון בהמשך.

אהוד נדב: התפר בין גמר למעטפת ממש לא ברור, חייבות להיות תקנות.

יואב קיש: נכון, אני מקבל.

אהוד נדב: חשוב ליזמים, חשוב למי שגר בפרויקט הזה שיהיה דד-ליין להשלמת הגמרים.

יואב קיש: ואם זה ברמת המעטפת והדלת נעולה?

אהוד נדב: אף אחד לא רוצה לראות נכסי רפאים, בוודאי לא בתוך הבניין שלו.

יואב קיש: אז תעשה את זה.

אהוד נדב: בתקופה הזאת יש גם עלויות של הרכוש המשותף.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: את זה הם משלמים.

יואב קיש: הם דייר כמו כל דייר אחר.

אהוד נדב: מי אחראי על התחזוקה כך שלא ייכנסו לשם הומלסים?

יואב קיש: ההערה הראשונה שלך היא הערה לגיטימית, אנחנו נצטרך להיכנס לזה בתקנות או בדרך אחרת.

יואב קיש: לגבי האמירה שלך לכך שהם צריכים דד-ליין להשלים, אני דווקא פה חושב אחרת.

יואב קיש: תראה, יכול להיות שאנחנו הולכים למצב שהעירייה תתחיל להכין לעצמה כל מיני סטוקים.

יואב קיש: אני מבין את הצורך של העירייה.

יואב קיש: במקום הזה אני גמיש איתם יותר, בתנאי שזה לא יפריע לבניין.

יואב קיש: מה זה אומר "לא יפריע לבניין"?

יואב קיש: שהם ישלמו את דמי ועד בית כמו כל דייר אחר, שהם ישמרו שאף פולש לא נכנס, שזה יהיה נעול כך שזה לא יפריע לתקינות.

יואב קיש: אם זה מהווה מטרד ציבורי, זה בדיוק כמו דירה שבאים אליה נערים ועושים מסיבות.

יוני ויצמן: אנחנו מדברים כל הזמן על קומה ציבורית.

יוני ויצמן: כולנו מדמיינים איזו קומה שעומדת בודדת, עם כניסה נפרדת.

יוני ויצמן: אני מזכיר שהחוק הזה מאפשר לקחת חניונים ועוד כל מיני מודלים אחרים.

אורי דביר: מה הבעיה בחניון?

יוני ויצמן: אם אתה עושה את זה בלי הגמרים של החניון.

יואב קיש: מה זה גמר בחניון?

תומר רוזנר: אם הוא לא עשה גמר, הוא לא יכול להפעיל.

יוני ויצמן: יש לך מערכות שמשולבות בתוך הבניין.

תומר רוזנר: אז זה לא גמר.

עוזי סלמן: זה מחזק את זה שאנחנו אומרים שאתם תעשו את הגמר.

יואב קיש: אני מדבר איתך על ריצוף למשל, שאולי תעשו ריצוף פשוט, לא תצטרכו לתת את הריצוף שהם רוצים.

יואב קיש: אני מדבר איתך על תאי שירותים, על כיורים, על שקעי חשמל.

יואב קיש: אם בבניין יש מערכת מיזוג אוויר מרכזית, אז יהיה חיבור למים קרים ומים חמים, והם יעשו - -

עוזי סלמן: הקבלן, היזם עושה את הגמרים.

עוזי סלמן: הוא מייצר את הקומה יחד עם כל הבניין, עד לטופס ארבע.

עוזי סלמן: זה המצב שנכון שיימשך.

עוזי סלמן: היזם הוא זה שצריך לבצע את זה.

יואב קיש: תשלמו לו על זה.

עוזי סלמן: העירייה לא מחפשת לקבל חללים ריקים ולהשאיר אותם ריקים.

יואב קיש: אם תשלמו, הוא יעשה את הגמרים.

עוזי סלמן: אני מדבר מעבר למחיר.

יואב קיש: אתה אומר שהאינטרס הוא משותף.

עוזי סלמן: בדיוק.

עוזי סלמן: אנחנו הרי מדברים בתכניות חדשות, בבניינים חדשים שיקומו.

עוזי סלמן: זו לא איזו בנייה ישנה.

 << אורח >> חיים פיגלין: עוזי, בטופס ארבע אתם חייבים לא לעכב אותנו.

יואב קיש: מה שקשור למערכות הבניין שמחייבות טופס ארבע ייקבע במסגרת המעטפת.

יואב קיש: את הגמרים שלהם אתם לא תצטרכו.

יואב קיש: אני לא מבין למה מזגן שמתחבר למיזוג קר או חם, כיור, אסלה, או ריצוף כזה או אחר, ישפיע לך על טופס ארבע.

אהוד נדב: גם שקע חשמל עלול להיחשב גמר.

אהוד נדב: בלי שהנכס יהיה מוכן להיות מחובר לרשת החשמל אתה לא תקבל טופס ארבע.

אהוד נדב: זה בדיוק אותו תפר שממש לא ברור מאליו.

יואב קיש: נדבר על זה בהמשך.

יואב קיש: בואו נתחיל להקריא.

רוני טיסר: בעמוד מס' 1, בסעיף 2, הצעת החוק הממשלתית קבעה שהסמכות לקביעת הוראות לעניין הקניית חלק ציבורי תינתן רק לוועדה עצמאית.

רוני טיסר: בעקבות הדיונים בוועדה, אנחנו מתקנים את זה, אנחנו קובעים שהסמכות הזאת גם ניתנת לוועדה מקומית.

רוני טיסר: תיקון סעיף 62א 2.

רוני טיסר: בסעיף 62א לחוק העיקרי –

פסקה יבוא: (21) קביעת הוראות לעניין הקניית חלק ציבורי לרשות מקומית בהתאם להוראות סימן ד'1 לפרק ג'.

פסקה יבוא: ";

יואב קיש: משרד המשפטים, זה מה שרציתם?

כרמית יוליס: אנחנו מסכימים.

רוני טיסר: "היטל השבחה" – היטל השבחה כמשמעותו בתוספת השלישית.

רוני טיסר: "תכנית לאיחוד וחלוקה" – תכנית איחוד וחלוקה כמשמעותה בפרק ג', סימן ז' או תכנית המתנה מתן היתר מכוחה באישורה של תכנית איחוד וחלוקה כאמור.

רוני טיסר: בעקבות דיונים שנערכו כאן בשאלה אם אנחנו מדברים על השבחה במגרש בודד או על השבחה של כלל הזכויות במקרקעין, נקבעו הוראות שמבחינות בין תכניות איחוד וחלוקה שבהן ההשבחה תיבחן על פי כלל שווי הזכויות שניתנו לבעל המקרקעין בתכנית.

רוני טיסר: זה יהיה בתוך איחוד וחלוקה.

רוני טיסר: לעומת זאת, בתכניות שאינן תכניות איחוד וחלוקה, הבחינה של ההשבחה תיעשה לפי המגרש הבודד.

רוני טיסר: אנחנו, בעקבות בקשה של משרדי הממשלה, קבענו שזה יהיה מגרש או מגרש גובל.

יואב קיש: מה המשמעות של מגרש גובל?

רוני טיסר: מגרש שצמוד לו.

בני ארביב: כל תכנית שהיא לא איחוד וחלוקה תהיה ברמת המגרש.

רוני טיסר: תכנית שבה 70ב.

רוני טיסר: בתכנית שבה מתקיימים התנאים המפורטים להלן, ניתן לקבוע הוראה ניתן לקבוע שלפיה הבעלות בחלק ציבורי, תוקנה לרשות המקומית שבתחומה הוא מצוי, הוראה בכפוף להוראות סעיף 70ג': המקנה חלק ציבורי (1) הייתה התכנית תכנית לאיחוד וחלוקה תביא התכנית לעליית שווים של המקרקעין של הבעלים הכלולים בתכנית (בסימן זה –השבחה); תכנית כאמור לא תופקד בטרם קבע שמאי מטעם מוסד התכנון כי התכנית תביא לעליית שווי המקרקעין כאמור.

רוני טיסר: (2) הייתה התכנית תכנית שאינה תכנית לאיחוד וחלוקה התכנית תביא לעליית שווים של המקרקעין שיוותרו במגרש שבו נכלל החלק הציבורי; תכנית כאמור לא תופקד בטרם קבע שמאי מטעם מוסד התכנון כי התכנית תביא לעליית שווי המקרקעין כאמור.

רוני טיסר: (3) התכנית מאפשרת מתן היתר בנייה או ביצוע עבודה לפיה, בלא צורך באישור תכנית נוספת טרם מתן ההיתר או ביצוע העבודה, ומצורף לה תשריט של השטח שעליו היא חלה; לעניין סעיף זה, יראו בתכנית המתנה מתן היתר מכוחה כתכנית המאפשרת מתן היתר בנייה או ביצוע עבודות לפיה בלא צורך באישורה של תכנית נוספת.

רוני טיסר: זה תנאי שאומר שהתכנית צריכה להיות מפורטת.

רוני טיסר: אם נדרש תשריט מכוח תכנית איחוד וחלוקה, יראו אותה כתכנית מפורטת.

רוני טיסר: סעיף 70ג הוא סעיף שמדבר על הגבלת שטח הבנייה שניתן לקחת.

רוני טיסר: התנאים שיש 70ג.

רוני טיסר: בתכנית כאמור בסעיף 70ב, למעט תכנית איחוד וחלוקה, שטח החלק לכלול בתכנית החלק הציבורי שמוקנה לרשות המקומית לא יעלה על שיעורים אלה:

רוני טיסר: המקנה חלק ציבורי (א) בתכנית הקובעת שטח בנייה נוסף – 20% משטח הבנייה הנוסף;

רוני טיסר: בהיקף שלא יעלה על 15% מהשטח שייעוד שונה.

רוני טיסר: כאן התיקון המשמעותי זה שהוצאנו את תכניות איחוד וחלוקה שבהן לא תהיה הגבלה, אפשר יהיה לקחת שטח בנייה נוסף ככל שירצו.

יואב קיש: העיקר שיש השבחה.

רוני טיסר: העיקר שיש השבחה.

רוני טיסר: בתכניות איחוד וחלוקה יש את השוויון היחסי בין כל הצדדים.

 << אורח >> חיים פיגלין: חסרה פה המילה "נטו".

אהוד נדב: שטח עיקרי.

רוני טיסר: אתה מדבר על השבחה פחות החלק הציבורי?

 << אורח >> חיים פיגלין: אני חושב שההשבחה צריכה להיות השבחה אמיתית נטו.

 << אורח >> חיים פיגלין: אם יש השבחה אבל יש גם פגיעה, צריך שהפגיעה תנוטרל מההשבחה.

תומר רוזנר: השבחה זה תמיד השורה התחתונה.

תומר רוזנר: ככה עושים שומה.

 << אורח >> חיים פיגלין: שזה יהיה מהתוספת נטו.

יואב קיש: מסך כל ההשבחה של התכנית, ואז ההשבחה היא השבחה נטו.

 << אורח >> חיים פיגלין: ושטחים עיקריים.

אורי דביר: כתוב.

יואב קיש: זה שטח עיקרי מול שטח עיקרי.

שלמה קול: לשטח הציבורי הזה לא יקצו מקומות חניה?

שלמה קול: איפה יחנו הבאים והאורחים?

יואב קיש: כל הבניין מחויב לתקן של חניה.

יואב קיש: אם יש שם גן ילדים, יש לזה תקן, הם צריכים לעמוד בזה.

שלמה קול: ומה עושים כשהמגרש הוא קטן?

יואב קיש: לא יהיה בו קומה ציבורית.

יואב קיש: יש פה מגבלות.

יואב קיש: הם לא יכולים לשים במגרש קטן משהו שלא מתאים.

יואב קיש: דיברנו על ה-20%, שלא יהיה מעבר ל-20% מההשבחה עצמה.

יואב קיש: אם זה בניין משרדים או מסחרי, יש להם גמישות רבה.

תומר רוזנר: גם שם יש תקן חניה.

יואב קיש: גם שם יש תקנים.

יואב קיש: הם יצטרכו לעמוד בכל התקנים הרלוונטיים.

בני ארביב: ה-20% נגזרים מהשטח העיקרי, זה מה שהוקרא.

בני ארביב: נראה לי שנכון לתקן את זה, זאת אומרת, שטח עיקרי ייגזר משטח עיקרי, שטח שירות ייגזר משטח שירות.

יואב קיש: נכון.

בני ארביב: זה יהיה יחסי.

יואב קיש: ברור שלאותו שטח עיקרי גם מגיע שטח שירות באותו יחס.

רוני טיסר: זה נכנס ב-20%?

יואב קיש: אם יש פרויקט של 1,300 מטר - 1,000 עיקרי, 300 שירות - הוא יוכל לבנות עד 200 ולקבל עד 60.

יואב קיש: מדובר על 20% יחסיים מכל השטח.

יואב קיש: כשזה עיקרי זה עיקרי, כשזה שירות זה שירות.

בני ארביב: צריך לתקן את הנוסח.

יואב קיש: יוצמד לו שטח שירות.

יואב קיש: אם זו קומה, יהיה לה את הלובי שלה.

יואב קיש: אני נשאר באותה יחסיות.

רוני טיסר: השיעור המרבי 70ד.

רוני טיסר: שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים של שטח החלק והגנת הסביבה, רשאי בתקנות - הציבורי

רוני טיסר: בסעיף 70ג(א) או סעיף 70ג(1)(ב);

 << אורח >> חיים פיגלין: להקטין או להגדיל?

יואב קיש: מה שהוא רוצה.

יואב קיש: הוא יגיע לפה לוועדה.

יואב קיש: אם יהיו לו סיבות, הוא יוכל לשנות.

יואב קיש: אם הוא ירצה להוריד את זה ל-10%, הוא יצטרך לבוא לוועדה ולקבל את אישור הוועדה.

 << אורח >> חיים פיגלין: הכוונה היא לשנות בחוק?

יואב קיש: בתקנות.

יואב קיש: זה יהיה בהסכמת שר האוצר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים.

יואב קיש: יהיה פה דיון על הבקשה.

 << אורח >> חיים פיגלין: זה לא מתייחס לתכניות ספציפיות.

יואב קיש: הכל.

רוני טיסר: את הסעיף של המפרט הקראנו בדיון הקודם, אנחנו נצטרך לתקן אותו לקראת הדיון הבא.

רוני טיסר: אנחנו נקבע בו את ברירת המחדל.

יואב קיש: זה השימושים?

תומר רוזנר: לצורך המידע להיתר.

תומר רוזנר: אם הם לא מוסרים - שימוש ברירת המחדל.

רוני טיסר: עריכת שומה 70ו.

רוני טיסר: (א) הוגשה בקשה להיתר בנייה במגרש הכולל חלק ציבורי, יקבע שמאי של עלויות מקרקעין שתמנה הוועדה המקומית שבתחומה הוא מצוי, עד המועד הבנייה האמור בסעיף 145(ד)(1), את שומת עלויות הבנייה לרבות עלויות נוספות ותשלומי חובה נוספים הנובעים במישרין מהבנייה של החלק הציבורי (בסימן זה –שומת עלויות הבנייה) ויביאה לידיעת הבעלים – ויכול ששומת עלויות הבנייה כאמור תיעשה במסגרת שומת היטל ההשבחה.

יואב קיש: עוד לא החלטנו מי משלם מה, אבל זו ההגדרה.

יואב קיש: אין לנו עוד את ההפרדה לגמרים, נכון?

רוני טיסר: לא, זה לא קיים.

רוני טיסר: הקניית העלות 70יא.

רוני טיסר: (ב) הושלמה בנייתו של חלק ציבורי, תוקנה הבעלות בו בחלק הציבורי לרשות המקומית ותימסר לה החזקה בו; אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות הדין לעניין רישום חלוקה או רישום בית משותף בפנקסי רישום המקרקעין.

אהוד נדב: לגבי הקניית הבעלות לרשות המקומית, אני חושב שתנאי נוסף, מעבר להשלמת הבנייה, גם צריך להיות שהם שילמו את מלוא התמורה.

תומר רוזנר: זו שאלה של מדיניות.

אהוד נדב: לא יכול להיות שהם יקבלו בעלות ויירשמו כשהם עדיין באיזה שהוא חוב.

נועה עמירב-פטאל: המנגנון שקבענו הוא מנגנון שבו הבעלות עוברת עם השלמת הבנייה.

נועה עמירב-פטאל: הרישום מותנה בזה שישולמו מלוא העלויות.

נועה עמירב-פטאל: הקניית הבעלות היא מכוח הסעיף, בלי קשר לרישום.

אהוד נדב: מה המשמעות של הקניית הבעלות?

נועה עמירב-פטאל: הטלת האחריות.

אהוד נדב: זו חזקה, זו לא בעלות.

נועה עמירב-פטאל: אנחנו קבענו פה הוראת בעלות.

אהוד נדב: אני לא מבין את המשמעות של מה שקבעתם.

אהוד נדב: אם אנחנו מדברים על חזקה ועל האחריות שחלה על מחזיק, צריך לקרוא לזה חזקה.

כרמית יוליס: הלכה למעשה התוצאה תהיה מאוד קרובה.

כרמית יוליס: איפה הפער מבחינתך?

יואב קיש: למה את נותנת בעלות אם הם לא שילמו את כל הכסף?

אהוד נדב: אני לא אתן בעלות לקונה של דירה אם הוא לא שילם, אני חושב שכולנו מסכימים על זה.

אהוד נדב: למה כאן זה אחרת?

אהוד נדב: במכרזים שהמדינה מוכרת לי, ליזם, היא לא נותנת לי בעלות אם לא שילמתי.

אהוד נדב: למה כאן אני נותן בעלות אם הם לא שילמו?

יואב קיש: אתה צודק.

יואב קיש: אם הם לא שילמו, לא צריך לתת להם בעלות.

עוזי סלמן: זה מקוזז מההשבחה.

יואב קיש: אם זה קוזז, זה שולם.

אהוד נדב: אם העירייה לא שילמה, מה עושים?

עוזי סלמן: מה זה "לא שילמה"?

עוזי סלמן: זה מקוזז מההשבחה.

אהוד נדב: ואם אין מספיק בהשבחה לקזז?

אהוד נדב: לא כל הפרויקטים בתל אביב.

יואב קיש: יכול להיות שהוא קיזז והעביר את שאר התשלום שהיה אמור לשלם, אבל עכשיו יש עוד חוב שהוא לא שילם.

יואב קיש: עוזי, אתה מסכים שאתה צריך לשלם.

יואב קיש: אם לא שילמת, אתה לא תקבל בעלות.

עוזי סלמן: ברגע שזה מקוזז מההשבחה אין שום בעיה.

עוזי סלמן: כתוב במפורש שיש הליך של שמאי מכריע.

יואב קיש: בסוף צריך לשלם.

יואב קיש: אתה הרי לא מתכוון להתחמק מתשלום.

יואב קיש: הוא לא צריך לתת בעלות בלי ששולם.

יואב קיש: תנסחו את זה בהתאם.

יואב קיש: אני מקבל את ההערה.

יואב קיש: הבעלות לא תעבור בלי שמשלמים.

קריאה: צריך לדייק את זה כך שזה יהיה לגבי הסכום שלא שנוי במחלוקת, כי יכול להיות שהקומה כבר תיבנה ויהיו עדיין סכסוכים משפטיים על הסכום שצריך לשלם.

יואב קיש: מה עושים בסיטואציה הזאת?

יואב קיש: מה אתה עושה לדייר רגיל בסיטואציה הזאת?

יואב קיש: משלמים תחת מחאה, מעבירים בעלות - והולכים לבית משפט.

יואב קיש: לא עומדים בלי לשלם.

יואב קיש: לא תעבור בעלות בלי ששולמה כל התמורה.

יואב קיש: לא נפתח פה פתח לקבלה ללא תמורה.

יואב קיש: אם יש ערעור, שיפנו בהליך המקובל כמו כל אחד אחר.

ניר מועלם: זה יכול לקחת שנים.

יואב קיש: אז ייקח שנים.

יואב קיש: משלמים את מה שמחייבים, אחרי זה הולכים להליך משפטי.

נועה עמירב-פטאל: אנחנו אומרים שזה לא יעכב את המסירה, רק את הבעלות עצמה.

יואב קיש: אתם נותנים מסירה עם בעלות אחרי שכל התמורה שולמה.

יואב קיש: אם יש סכסוך על מה התמורה, משלמים תחת מחאה, אחר כך הולכים להליך משפטי.

יואב קיש: אם קניתי דירה מקבלן ויש לי ויכוח איתו על נספח השינויים שעליו הוא רוצה ממני 50 אלף שקל נוספים, הוא ייתן לי להיכנס לדירה בלי שאני אשלם לו 50 אלף שקל?

אורי דביר: יש מנגנון של שומה, יש שומה שקובעת.

יואב קיש: יש שומה מכריעה.

אהוד נדב: גם בחוזי מכר רגילים יש לי מנגנון לבירור מחלוקות עם הדייר.

אהוד נדב: אני לא אתן לו את המפתח, כי ברגע שהוא ייכנס אני לא אראה את הכסף.

עוזי סלמן: מה קורה בהפקעה באיחוד וחלוקה?

עוזי סלמן: הרישום של הבעלות עובר.

יואב קיש: זה לא אותו יחס של הפקעה באיחוד וחלוקה, מצטער, אמרתי לך את זה מהתחלה.

יואב קיש: באיחוד וחלוקה אתה לא משלם ועד בית.

כרמית יוליס: כיוון שזו שומה ששמה את העלויות, אפשר יהיה להתדיין לפיה בכל המנגנונים שהחוק מתיר.

כרמית יוליס: הצעת החוק הניחה שהבעלות בכל זאת עוברת, אפילו שהסכסוך הזה יכול להיות רב שנים.

יואב קיש: השאלה מה לגבי התמורה.

כרמית יוליס: התמורה הזאת תשולם מ-day one.

יואב קיש: בדיוק.

בני ארביב: התמורה תשולם לפי העמדה של היזם?

אורי דביר: לפי העמדה של השמאי.

יואב קיש: ברור שזה שמאי מכריע.

יואב קיש: אם יש שמאי מכריע שלוקח לו זמן והם רוצים לפני זה, הם יכולים לחכות לשמאי מכריע ולא להפעיל את הנכס, לא לקבל את הנכס, או לשלם באיזה שהוא מנגנון.

יואב קיש: לשמאי מכריע לא לוקח יותר מידי זמן, בטח בשומות גבוהות.

תומר רוזנר: מה השינוי?

יואב קיש: השינוי ינוסח בהמשך.

יואב קיש: המסר שלו הוא כזה: התמורה מחויבת להיות משולמת בשביל לקבל חזקה ובעלות.

בני ארביב: התמורה לפי מה שהיזם - - ?

יואב קיש: למה שהיזם לא יסכים לשומה מוסכמת?

בני ארביב: נניח שהשומה ששמאי הוועדה הוציא היא 100 אלף שקל.

בני ארביב: היזם חולק על זה, הוא מגיש ערר ואומר שמדובר ב-500 אלף שקל.

בני ארביב: האם הם צריכים לשלם לו 100 אלף או 500 אלף?

יואב קיש: יש להם אפשרות ללכת להליך של שמאי מכריע.

בני ארביב: זה ייקח 10 שנים.

יואב קיש: יש להם אפשרות לשלם 500 אלף ולחכות עם השמאי המכריע.

יואב קיש: לא נכנסים בלי שמשלמים.

יואב קיש: אנחנו נמשיך את ההקראה בישיבה הבאה.

יואב קיש: יש לי רצון עז להפסיק לעשות ישיבות בנושא, אני חייב להגיד לכם.

יואב קיש: אני מאוד אשמח להסיר את זה מסדר היום.

יואב קיש: אני אומר בצורה ברורה למשרדים, הבנתם מה הכוונה שלי בחקיקה הזאת, אני לא הולך להכריח אף אחד בחקיקה הזאת.

יואב קיש: אתם צריכים להתכנס ולהחליט אצלכם אם אתם רוצים את הכיוון הזה.

יואב קיש: אם אתם רוצים את הכיוון הזה, אנחנו נתקדם בו, ואם לא, אז לא, זה בסדר גמור.

יואב קיש: תודה רבה, הישיבה נעולה.