הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 254, 2018-11-20 12:00

יפעת שאשא ביטון: צהרים טובים.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני מבקשת לפתוח את דיון הוועדה לזכויות הילד בנשוא הקמת מסגרת סגורה לילדים עם תחלואה משולבת.

יפעת שאשא ביטון: זה לא הדיון הראשון שלנו בנושא אלא קיימנו סדרת דיונים.

יפעת שאשא ביטון: אני מסתכלת על לידיה שהספיקה ללדת ולחזור ועדיין אנחנו בדיונים.

יפעת שאשא ביטון: אני זוכרת שבדיון הראשון אמרתי שאני לא אהיה מוכנה שתעבור קדנציה ואז יאמרו שבקדנציה הקודמת דיברו על כך ולצערי הרב, עם כל ההתרחשויות, אנחנו ממש יכולים להגיע למקום הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שכולנו נעשה את המאמץ שלא נהיה שם.

יפעת שאשא ביטון: מתוך חומרים שנשלחו אלי וקראתי וגם מתוך הדיונים הקודמים – ואמרתי והדגשתי כמה וכמה פעמים – כל פעם שאנחנו מעלים נושא מסוים, זורקים לנו לשולחן את נושא התקציב ואומרים שזאת הבעיה.

יפעת שאשא ביטון: דווקא כאן אין סיפור של תקציב.

יפעת שאשא ביטון: אמרו לנו את זה כבר מהדיונים הראשונים כאשר כל פעם מתקצבים את זה מחדש.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור כאן הוא פרוצדורות, הסיפור הוא הסכמות שצריכות להיות בין המשרדים השונים, גם בהיבטים המשפטיים.

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, הגיע הזמן שאנחנו נפתור את זה ונמצא גם את הפתרונות לכך.

יפעת שאשא ביטון: ממשרד הבריאות ששלח לנו התייחסות הבנו שכבר בפברואר הכול אושר.

רחל מאור: הכול הועבר.

יפעת שאשא ביטון: משרד הרווחה היה אמור לצאת לתהליך של מכרז.

יפעת שאשא ביטון: משרד הרווחה טען שתארך שנה להניע את כל המהלך הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת למה זה צריך לקחת שנה אבל אנחנו כבר רגע לפני שמסתיימת השנה הזו ואני רוצה לשמוע התייחסויות.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשמוע איך סוגרים את הסאגה הזו ומגיעים לכדי פתרון.

יפעת שאשא ביטון: נתחיל אתכם, משרד הבריאות.

רחל מאור: כמו שכתבתי, בעקבות דיוני הוועדה כתבנו מפרט מסודר למסגרת של מעון ובפברואר כבר העברנו את זה לאיש הקשר ברווחה עם פרטי קשר של מישהו שהוא מתמחה באיזשהו תחום טיפולי שאנחנו חשבנו שנכון להכניס לתוך המסגרת.

רחל מאור: לא קיבלנו התייחסות לכל ההעברות או לכל דבר אחר.

רחל מאור: העברנו את הדברים כמו שהם ומאז אנחנו מחכים למשרד הרווחה.

יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים מה התאריך היום?

רחל מאור: משרד הרווחה בפעם האחרונה אמר שהם מגישים את זה למכרז.

רחל מאור: המקום שלנו בתוך זה הוא כגורם מייעץ ולא כגורם שהוא בונה והוא לא כגורם שמעורב במכרזים.

רחל מאור: כגורם מייעץ אנחנו נייעץ בכל דבר שאפשר אבל לא נתבקשנו לייעץ מעבר למה שעשינו.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה מה את אומרת.

יפעת שאשא ביטון: אני גם מסכימה עם זה שאתם גורם מייעץ ונותנים את השירות כביכול ומי שצריך לתת את זה, זה משרד הרווחה, אבל אני חושבת שעדיין אנחנו נמצאים במקום בו יש אינטרס לכולם אבל הדברים לא זזים.

יפעת שאשא ביטון: הם לא זזים לא מהשנה שאמרו לנו בדיון הקודם וגם העברת החומר שלכם הייתה בפברואר, אם אני זוכרת נכון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר בסוף נובמבר.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה?

יפעת שאשא ביטון: משרד הרווחה.

משה רון שוקרון: אני סמנכ"ל בכיר, ראש מינהל הרכז והתשתיות במשרד הרווחה.

משה רון שוקרון: אני לא מכיר את הפרטים המקצועיים ואת הליכי המכרז שאמורים לבנות יחד שני המשרדים.

משה רון שוקרון: אני כאן כדי לעדכן על ההליך התשתיתי שלו.

משה רון שוקרון: בזמנו נעשה סיור משותף של שני המשרדים במתקן מסוים.

משה רון שוקרון: אנחנו הרי רוצים לבנות את זה כפנימייה קבועה ולא כזאת שמביא היזם כי אז בעצם אנחנו נתונים בידיו וכשזה לא מצליח לנו, הוא גם לוקח לנו את המבנה.

משה רון שוקרון: ניסינו לאתר מבנה שהוא נכס מדינה ואיתרנו נכס שנמצא בהרצליה אבל אחרי בדיקות שעשינו, אין היתכנות לשפץ את המבנה הזה.

משה רון שוקרון: המבנה לשימור והעלויות היו מאוד יקרות ורמ"י – רשות שמקרקעי ישראל - מבקשים לפנות אותנו משם.

משה רון שוקרון: מדובר בנכס מדינה שיושב על פארק לאומי אפולוניה.

יפעת שאשא ביטון: לא הלך שם.

משה רון שוקרון: לא הלך שם וחיפשנו נכס אחר.

משה רון שוקרון: איתרנו נכס בדימונה שגם הוא נכס מדינה.

משה רון שוקרון: זה עבר אצלנו בוועדת מכרזים ואין לנו בעיה טכנית לבצע את הקמת הפנימייה במקום הזה.

יפעת שאשא ביטון: אלא מה?

משה רון שוקרון: אלה הליכים שלוקחים את הזמן שלהם.

יפעת שאשא ביטון: כמה זמן?

יפעת שאשא ביטון: הילדים האלה נמצאים בלי מענה כבר שנים על גבי שנים.

יפעת שאשא ביטון: החברה משלמת מחיר, הילךים משלמים מחיר, כולם משלמים מחיר.

יפעת שאשא ביטון: מה זה לוקח את הזמן?

משה רון שוקרון: הליכי בנייה, רישוי ובדיקה.

משה רון שוקרון: אנחנו הרי לא הולכים לשים אותם במחסן אלא אנחנו נשים אותם בפנימייה מסודרת שיש לה את כל ההיתרים ואת כל הרישויים.

משה רון שוקרון: זה לוקח את הזמן.

משה רון שוקרון: אני מניח שזה לא יקרה לפני סוף 2019.

יפעת שאשא ביטון: יש לוח גן?

משה רון שוקרון: בקרוב יהיה לנו לוח גן בקרוב.

משה רון שוקרון: נבחר האדריכל לפרויקט.

משה רון שוקרון: מדובר בעלות של 15 מיליון שקלים לשיפוץ של מבנים.

משה רון שוקרון: זה נמצא במעון טללים וכבר יש לנו החלטה בעניין הזה.

משה רון שוקרון: אנחנו נשפץ את זה ונבנה את זה.

משה רון שוקרון: זה לוקח את הזמן.

יפעת שאשא ביטון: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: נשים את זה ככוכבית לסיכום הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שכאשר יהיה לוח גן – ואנחנו מקווים שזה יקרה מהר מאוד כי אחרת זה אומר שהכול יידחה – לקבל את לוחות הזמנים כדי שגם אנחנו כוועדה נוכל לעקוב.

יפעת שאשא ביטון: מי אחראי על כל הנושא שהוא לא רכש ותשתית במשרד הרווחה?

משה רון שוקרון: אגף התקון.

יפעת שאשא ביטון: אין לי מישהו ממשרד הרווחה שיכול לתת לי את התשובות מה קורה עם כל הסיפור של המכרז?

תמי ברנע: היה אמור להיות נפתלי יעב"ץ.

תמי ברנע: אנחונו נתקשר אליו.

יפעת שאשא ביטון: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: המועצה לשלום הילד.

ורד וינדמן: אני רק אצטרף לנימה המופתעת, ההמומה, המאוכזבת שלך יושבת הראש.

ורד וינדמן: אני לא יודעת, אני תוהה.

ורד וינדמן: לרגע חשבתי שאני בדיון על ארכיאולוגיה ועתיקות.

ורד וינדמן: אני לא מבינה מה התכניות לעתיד של משרד הרווחה.

ורד וינדמן: אם אין מקום, אולי במקום קיים.

ורד וינדמן: חוץ מהדימוי, השאלות של הכשרה, יש שאלות של כפיפות, למי זה יהיה כפוף, איך יהיו ההפניות וההשמות של הילדים האלה.

ורד וינדמן: כל השאלות העקרוניות האלה, מעבר לבינוי, והילדים בתווך.

ורד וינדמן: הילדים או "מבלים" בבתי מעצר או בבתי כלא, או ברחובות, במסגרות שלא מתאימות להם.

ורד וינדמן: אנחנו מקבלים תקופה ארוכה פניות של ילדים שאו שמגיעים לאשפוזים בלתי רצויים כי אין ברירה אחרת, ואין לי שום תלונו למוסדות האשפוז שאין להם ברירה כי אומרים להם או שהילדים האלה יהיו ברחוב או שיישארו אצלם, או שמגיעים לידי הקיצוניות של עבריינות.

יפעת שאשא ביטון: משה לא יכול לתת לנו את המענה.

יפעת שאשא ביטון: זה מזכיר לי קצת את הסיטואציה בכיתה שכאשר מורה נכנס ורואה שיש הרבה תלמידים שנעדרים, מי שחוטף זה אלה שהגיעו.

יפעת שאשא ביטון: זה פחות או יותר אותו הדבר.

יפעת שאשא ביטון: מי שכאן צריך לתת את הדין זה משרד העבודה והרווחה שלא יודע לשלוח לי את הנציגים שאמורים לתת את התשובות.

יפעת שאשא ביטון: אני ניתן להם את הצ'אנס.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שהם ייכנסו תוך כדי דיון כי אולי הם בדיונים אחרים, כך שלא נחרוץ דין באופן מיידי אבל בהחלט משרד העבודה והרווחה חייב להיות כאן ולומר לנו מה קורה עם הילדים האלה.

לידיה רבינובץ: עם שאלות התוכן המהותיות, אולי נחכה שיגיע נציג משרד הרווחה כי יש לנו כמה שאלות.

לידיה רבינובץ: אני אומר שני דברים.

לידיה רבינובץ: כבר לאורך שנים אנחנו מייצגים ילדים בסיכון שנמצאים בהליכים פליליים, אבל חלקם מתאפיינים בהתנהגויות על קצה הרצף וצריך התערבות סמכותית כאשר היום אין אפשרות לתת בפנימיות של שירות ילד ונוער, ובמקביל יש להם צרכים פסיכיאטריים ולפעמים גם הנמכה קוגניטיבית.

לידיה רבינובץ: מכאן המונח תחלואה משולבת וכדאי שכולנו נדע מה זה אומר.

לידיה רבינובץ: מדובר בילדים שהם לא עבריינים.

לידיה רבינובץ: יש להם התנהגויות לא נורמטיביות אבל עדיין אין להם הליכים פליליים.

לידיה רבינובץ: כמו שורד ציינה, לפעמים זה מתגלגל לכדי כך.

לידיה רבינובץ: התחושה של הילדים האלה ושל עורכי הדין שמלווים אותם היא שמעבר למוגבלות שאתה הם מתמודדים ושהמשפחות שלהם מתמודדות אתה, הם גם לא רצויים בשום מקום כי אם משלבים אותם במסגרת פוסט אשפוזית, ההתנהגות שלהם או המגבלה הקוגניטיבית גורמת לכך שהם לא מתאימים, זאת אומרת, הם מהווים אוכלוסייה שהיא לא רלוונטית.

לידיה רבינובץ: אם משלבים אותם במסגרת של חסות הנוער בגלל הצרכים ההתנהגותיים שלהם, הם לא יכולים לקבל שם מענה פסיכיאטרי, ושוב, גם לא מענה שיקומי לצרכים ההתפתחותיים הקוגניטיביים שלהם.

לידיה רבינובץ: בקהילה כמובן הם שוב ושוב נפלטים ממסגרות חינוך, גם ממסגרות הקידום.

לידיה רבינובץ: זו תחושה של דחייה מכופלת ומשולשת שגם אנשי המקצוע שכבר מתערבים בעניינם, בעצם לפעמים מרימים ידיים.

לידיה רבינובץ: זו תחושה קשה.

לידיה רבינובץ: אני אומר מילה לגבי הנושא של מתחם אפולוניה.

לידיה רבינובץ: התשובה שקיבלנו – לא אחשוף כאן דברים חסויים מתוך ההליך בבג"ץ מול חסות הנוער – ממש לפני יומיים, קיבלנו את התשובה לגבי אותו מבנה ביחס למסגרת אחרת.

לידיה רבינובץ: זה קצת מוזר כי כבר יודעים לגבי המבנה הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני אעצור אותך כי אנחנו כבר מבינים מה הצורך ולמה אנחנו כאן.

יפעת שאשא ביטון: משרד העבודה והרווחה לא מגיע.

יפעת שאשא ביטון: הנציג של האגף לא מגיע ובעצם הוא זה שצריך לתת את התשובות, כך שמבחינתי אין לי נציגות של משרד הרווחה כפי שצריכה להיות כאן וזאת בושה.

יפעת שאשא ביטון: פשוט בושה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יושבים כאן דיון אחר דיון ואני לא יודעת אם הם מנסים להתיש אותי כי כבר בדיונים הקודמים אמרתי שזה פשוט מביך להתכנס ולראות שעוד פעם אין תשובות ועוד פעם אין תשובות ועכשיו גם בלל הם לא שלחו נציג.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לכם שגם לגבי המבנה, אנחנו מדברים על מסגרת שהיא כרגע סדר גודל של 15 ילדים, כך שגם אם היו באמת במקום של רצון טוב, אכפתיות והבנה של המצוקה האמיתית – היו יכולים למצוא לאותם ילדים גם מסגרות ביניים עד שיסיימו את כל הנושא הזה של הבנייה.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי זה שמשרד הרווחה לא הגיע לכאן כדי לתת את התשובות האמיתיות, זה לעג לרש.

יפעת שאשא ביטון: אני מבחינתי סוגרת את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת להוציא מכתב חריף למשרד העבודה והרווחה ולדרוש את ההתייצבות לפחות ל המנכ"ל אם לא של השר לדיון בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הדיון סגור.