ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 856, 2018-11-14 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם, אני רואה שכל הלולים ננטשו.

איתן כבל: כולם פה.

איתן כבל: איזו זכות נפלה בחלקי, היית צריכה להודיע לי מראש.

מיכל הלפרין: הודענו מראש.

איתן כבל: לא, שאת באה.

לאה ורון: הוא מתכוון אליו באופן אישי.

לאה ורון: הוועדה ידעה שאת בנוכחות.

איתן כבל: אנחנו תמיד שמחים לפגוש אותך.

מיכל הלפרין: אני אגב חייבת לך תודה.

איתן כבל: שוב, בוקר טוב לכם, גברתי מנהלת הוועדה, היועצת, יועצות משפטיות, דובר, ערוץ הכנסת, רשמת, אורחים נכבדים, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, כמדי יום אנחנו מתחילים בשיר, להתחיל את היום בטוב.

איתן כבל: << יור >> בוקר טוב, היום יום רביעי, ו' בכסלו, 14 בנובמבר, בשבת נקרא את פרשת "ויצא".

איתן כבל: היום אקריא את שירה של סימה מרסיאנו, "האור שלי".

איתן כבל: סימה נולדה בירושלים בשנת 1965, התגוררה שנים ארוכות ביפן והתמחתה באייקידו ובאומנויות במה שונות.

איתן כבל: מאז ששבה לארץ היא מתגוררת בדרום הארץ.

איתן כבל: ספר שיריה הראשון "מחמת אהבה" יצא לאור בשנת 2011 בעברית ובאנגלית.

איתן כבל: בימים אלו היא עובדת על ספר שירים חדש.

איתן כבל: תנו לי בית / תנו לי השכלה / תנו לי עניין / כי אתם יכולים // תנו לי אהבה / תנו לי מקצוע / תנו הבנה / כי אתם יכולים // אך כל זה רק חיקוי / של האור שלי / כי האור שלי תמידי / האור שלי / נצחי, אוהב / קורן מאושר / האור שלי / תמיד איתי // קחו לי בית / קחו לי יד / קחו לי אח / כי אתם יכולים // קחו לי כסף / קחו לי רכב / קחו את החופש / כי אתם יכולים // אך את האור שלי / לא ניתן לקחת / כי האור שלי תמידי / האור שלי / נצחי, אוהב / קורן מאושר / האור שלי / תמיד איתי // וואלה, אחלה שיר.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: נעשה את המעבר לענייננו.

איתן כבל: הצעת חוק המועצה לענף הלול (תיקון - ויסות הייצור והשיווק של תוצרת הלול), התשע"ז–2017.

איתן כבל: ברשותכם, יש כאן רשימה של חברי כנסת שהגישו את החוק: יצחק וקנין, דוד ביטן, איתן ברושי, חיים ילין, איל בן ראובן, עודד פורר, אכרם חסון, יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי ויעקב אשר.

איתן כבל: זו הפעם האחרונה שאני גם מקריא את כל השמות.

איתן כבל: מי שמוביל את ההצעה זה חבר הכנסת חברי יצחק וקנין.

איתן כבל: תכף אעביר לאדוני את רשות הדיבור.

איתן כבל: אני רק רוצה בפתח דבריי להזהיר.

איתן כבל: זאת לא הולכת עכשיו להיות פה איזה משחתה.

איתן כבל: מי שיפריע, מי שלא ידבר בתורו, אתם מכירים את זה, חלקכם הגדול כבר אורח של כבוד כאן, פשוט יצא החוצה.

איתן כבל: אין לי סבלנות, או מה שנקרא סבלנות אפס.

איתן כבל: בשונה מהממשלה לחמאס, לי אין.

איתן כבל: להבדיל אלף אלפי הבדלות כמובן.

איתן כבל: אני מנסה רק לומר לכם, ברשותכם, יש כאן קרב יצרי, קרב אמיתי, ואני רוצה שכל אחד יתייחס לדברים בקו הזה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שיש כאן את עמדת הממשלה, יש את עמדת החקלאים, יש כאן חלק מהחקלאים שלא רואים עין בעין את ההצעה, וצריך לשים את הדברים.

איתן כבל: אם ברצונכם שקולכם יישמע בצורה עניינית, מקצועית, אז אנא.

איתן כבל: נקודה נוספת.

איתן כבל: לפני שאני מעביר לך את רשות הדיבור, אני רוצה למחות על ההתקפה הפרועה על חברי יצחק וקנין שהוא מאושיות הבית הזה, אדם עם יושרה מן המדרגה העליונה.

איתן כבל: אפשר להתווכח איתו, אנחנו עושים פה את זה חדשות לבקרים.

איתן כבל: ואין לי שום בעיה שאנשים גם עם העמדות שלי לא תמיד רואים את הדברים עין בעין, זה בסדר גמור.

איתן כבל: ואני גם כבר מזהיר פה מראש, מי שירד מתחת לקו פשוט לא אאפשר לו להיות כאן, כדי שנהיה ברורים.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: אדוני, בבקשה, יציג את החוק.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אני רוצה לפתוח, מאחר ופתחת באיזה קטע מסוים.

יצחק וקנין: בחודש האחרון אני חוטף בצורה מכוונת, פרועה, שקרית, התקפות חסרות שחר.

יצחק וקנין: אני אגיד לכם מה ההבדל ביני לבין כל חקלאי אחר בגליל.

יצחק וקנין: נכון שאני מייצר ביצים, אבל להבדיל מאלה שקיבלו מכסה מהמדינה בשלב כזה או אחר, אני בין הבודדים שלא קיבלתי מכסה.

יצחק וקנין: קניתי משק במיטב כספי.

יצחק וקנין: לא קיבלתי כלום מאף אחד.

יצחק וקנין: מכסה אישית שיש לכל מגדל.

יצחק וקנין: מעולם לא ייצרתי יותר ממה שאני צריך או פחות ממה שאני צריך.

יצחק וקנין: אז ככה שמי שניסה ללכת על הראש שלי בקו הזה, אני חושב שלא רק שעשה טעות, אני חושב שהוא עושה עוול לעצמו.

יצחק וקנין: בואו נכבד את עצמנו וננהג בהגינות, כיוון שאני לא חושב שיש יותר הגון ממני בהצעת החוק הזאת.

יצחק וקנין: מעל שנתיים וחצי אני מתנהל בנושא הזה בדיונים ועוד דיונים ועוד דיונים ועוד דיונים.

יצחק וקנין: בחיים שלי לא גידלתי פטם, אין לי אח ואין לי אף אחד במשפחה שמגדל פטם, אז תיקחו את זה למקום אחר לגמרי.

יצחק וקנין: תתנהלו בצורה הגונה מול מספרים.

יצחק וקנין: חקלאות זה לא מובן מאליו.

יצחק וקנין: חבר'ה, אם אנחנו לא רוצים חקלאות ואנחנו לא רוצים חקלאים אין לנו בעיה, בואו ננהל משק חופשי לגמרי, כל אחד יעשה מה שהוא רוצה, והלוואי שבשורה התחתונה נביא מזור ביוקר המחיה לצרכן, כפי שכל אחד פה מנסה להגיד את זה לאורך כל הדרך.

יצחק וקנין: הוכחתי את זה במספרים בישיבות אין-ספור, אם אני לוקח בשורה התחתונה את עשר השנים האחרונות, ואפילו אתם יודעים יותר מזה, יש גרפים, לא אני מציג אותם.

יצחק וקנין: בשנת 1995, מאחר שיש לי זמן ארוך בבית הזה, בוטל התכנון בענף הפטם.

יצחק וקנין: בוטל התכנון.

יצחק וקנין: רבותיי, קחו את הגרפים.

יצחק וקנין: משנת 1995 כאשר היו משקים קטנים של 50 טון, רבותיי, אני מכיר את הענף ישר והפוך, כאשר היו 50 טון למגדל כל הנושא הזה נמחק מהעולם.

יצחק וקנין: טענו שהמשקים לא יעילים לעומת אותם משקים גדולים.

יצחק וקנין: כל מי שלא מכיר את הענף הזה לא יודע מה שהוא מדבר.

יצחק וקנין: אין היום לול אחד במדינת ישראל שהוא לא יעיל.

יצחק וקנין: כל הלולים הם לולים ענקיים, גדולים, בסדר גודל כזה שאפילו היעילות שלהם יותר גדולה מאלה הגדולים ביותר.

יצחק וקנין: נוצר מצב מסוים במדינה, וצריך לשים אותו על השולחן.

יצחק וקנין: רבותיי, הלוואי שהיו עושים את זה בדיור, אני אומר את זה לאוצר, תכניסו מסה כזאת של דירות – אין לכם אינטרס לעשות את זה, גם לבנק ישראל אין אינטרס לעשות את זה, מכיוון שאולי זה יוריד את מחיר הדירות.

יצחק וקנין: תכניסו כמה שיותר דירות.

יצחק וקנין: עופות פטם – ועוף זה בעל חיים, בכל הקמפיין המתוזמן הזה לא הספקתי לשמוע את צער בעלי חיים – אני רק אתן מס' אחד, רבותיי, היום, היום, בשעה הזאת שאני מדבר איתכם 800,000 עופות נמצאים בלולים אצל חקלאים.

יצחק וקנין: כל נתון שאני נותן פה אם יימצא שאני לא דובר אמת, אני מודיע לכם, תיקחו, תגנזו את הצעת החוק הזאת.

יצחק וקנין: 800,000 עופות מעל 50 יום נמצאים בתוך הלולים, ואין אפשרות להוציא אותם כי מה שנקרא הכול רווי ברמות.

יצחק וקנין: יתירה מזו, המחסנים מפוצצים בעופות מוקפאים.

יצחק וקנין: איך נוצרה המסה הגדולה הזאת?

יצחק וקנין: תראו, רבותיי, עד 2011 הייתה מציאות מסוימת.

יצחק וקנין: שם לכאורה נוצר ההסדר הראשון שנעשה כדי לווסת את הענף.

יצחק וקנין: בשנים האחרונות נוצר מצב שנבנו כמויות אדירות של לולים, במיוחד בדרום הארץ.

יצחק וקנין: הלולים האלו בדרך כלל הם לא של חקלאים, החקלאי הוא רק פלטפורמה שעליו בנו את הדבר הזה.

יצחק וקנין: ניתנו אישורים כדת וכדין, בחוק, אין מה לעשות, לא נבכה על חלב שנשפך.

יצחק וקנין: המסות שנכנסו שם, אם עד אותה תקופה אותן אינטגרציות, משחתות – ורבותיי, אין הרבה משחתות בארץ – יש חמש גדולות וכל השאר מאוד קטנות ששוחטות במינון נמוך מאוד.

יצחק וקנין: נוצר מצב שכמות הייצור כמעט הוכפל ב-160.

יצחק וקנין: זאת אומרת, אם היה לנו 100% ייצור שאנחנו יכולים לקלוט אותו כצרכנים, נוצר מצב שיש ייצור עודף ברמות שאי-אפשר לקלוט במשק.

יצחק וקנין: אותה אינטגרציה, אותה משחתה שלא הייתה מגדלת, שהפכה להיות גם מגדלת, היא בעצם כל הקומה.

יצחק וקנין: איפה הממונה על ההגבלים?

יצחק וקנין: איפה ישנתם?

יצחק וקנין: הרי זה כל הקומה.

יצחק וקנין: זה מכון התערובות, זה המשחתה, זה הלולים, זה הכול.

יצחק וקנין: אתם ישנים.

יצחק וקנין: נוח לכם לבוא להציג פה תזה שהיא גם לא נכונה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה באחריות, כי אני אתן את המספרים ואת כל המרווחים במחירים, רבותיי, של עשר השנים האחרונות.

יצחק וקנין: שלא תיטעו, לא הגעתי לפה, נחתתי לפה היום.

יצחק וקנין: אני לא בא לוועדה אם אני לא מכין שיעורי-בית ואני לא עושה את העבודה כמו שצריך.

יצחק וקנין: יושב פה לידי דוד ביטן, הוא נכנס בעיתוי שבדיוק רציתי להסביר.

יצחק וקנין: לפני כשנה וחצי בחוק הגליל הכנסתי סעיף שקבע ויסות בענף הפטם.

יצחק וקנין: בשנייה האחרונה בתוך הדיון אודי אדירי, כולם מכירים אותו, סגן הממונה על התקציבים - - -

איתן ברושי: אז.

יצחק וקנין: אז.

יצחק וקנין: התחנן וביקש, אמר לי: וקנין, תוציא את הסעיף הזה.

יצחק וקנין: תוציא אותו מהחוק.

יצחק וקנין: בוא נלך על חוק הגליל לבד.

יצחק וקנין: בסופו של יום, הסיכום היה בנוכחות דוד ביטן כיושב-ראש הקואליציה שמוציאים את הסעיף הזה, אבל מגישים הצעת חוק, שזאת הצעת החוק שהגשתי, שבתוך חודשיים ייתנו פתרון לדבר.

יצחק וקנין: צריך לפתור את הבעיה.

יצחק וקנין: יש פה בעיה של כאוס אחד גדול, כמויות אדירות.

יצחק וקנין: עכשיו, חבר'ה, אני רק אומר פה משהו, במספרים המוחלטים אם הדבר הזה היה מביא לכך שהצרכן היה מקבל מחיר יותר נמוך, בזמן שהוכחתי, יש לי פה חוברות שלמות, שנה שלמה של מחיר שחקלאים קיבלו פה – 2.8, 3 שקלים לקילוגרם פטם, בזמן שעלות הגידול שלו 5.5.

יצחק וקנין: רבותיי, זה מה שהחקלאי קיבל.

יצחק וקנין: באותן תקופות תלכו לכל הרשתות, המחיר לא ירד במילימטר אחד, באגורה אחת לא ירד, נשאר באותה יציבות.

יצחק וקנין: קיימתי ישיבה בעקבות הצעת החוק שכבר הונחה לפני שנה וחצי, ויחד עם שר האוצר, אודי אדירי, מועצת הלול, משרד החקלאות, כולם, השר הנחה אותם: תביאו לי פתרון, יש פה כאוס, וקנין אומר דברים נכונים, זה לא מחלחל לצרכן.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד, החקלאים מתים, אבל זה לא מחלחל לצרכן.

יצחק וקנין: בשורה התחתונה זה לא עושה כלום.

יצחק וקנין: וכל אלה שכתבו כתבות, ואני אומר את זה ל"קהלת" – לא באופן אישי לפגוע באף אחד – יש לי פה את כל הממוצעים של המחירים לפני ההסדר, בתוך ההסדר, ואחרי ההסדר.

יצחק וקנין: ואם אתם רוצים, אדוני היושב-ראש, אני מגיש לך את זה, זה הממוצע.

יצחק וקנין: רבותיי, בשורה התחתונה כשמדברים על ממוצע הוא ממוצע, הוא לא איזה פיק קטן שיש קפיצה ומנסים לבנות איזו תיאוריה שקרית.

יצחק וקנין: רבותיי, בואו נדבר כאנשים רציניים.

יצחק וקנין: יש פה משבר שלא מביא מזור לצרכן, גורם למצב שחקלאים אחד אחרי השני נופלים.

יצחק וקנין: ואני מתנהל פה מעל שנה וחצי – בעצם שנתיים וחצי אני מנהל את הדיונים – אבל דיונים רציניים עם שר האוצר, ולצערי הרב, שר האוצר הנחה את הצוות, לא נעשה כלום בדבר הזה.

יצחק וקנין: כל ההצעות שהוצעו, רבותיי, אם תשמעו אותם, אני מגחך עליהם.

יצחק וקנין: זו פשוט בושה וחרפה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם.

יצחק וקנין: ניהלתי אחרי הדיון הזה עוד דיון ועוד דיון אצל סגן שר האוצר עם הצוות של משרד האוצר, עם משרד החקלאות, דיונים אישיים מול משרד האוצר עד לפני חודש כשכבר כלו כל הקיצים.

יצחק וקנין: מי שאומר שזה לא עבר ועדת שרים, ומספר סיפורים שאולי אני איזה מפיונר שעובד מתחת לשולחן.

יצחק וקנין: חברים, משכתי את החוק, יכולתי להעביר את זה בחוק הגליל ולא לראות את כל הסאגה הזאת שאנחנו רואים פה, כי היום המשבר הוא פי 100 יותר.

יצחק וקנין: מה שאמרתי ש-800,000 עופות בתוך הלולים שאי-אפשר להוציא אותם, שהחקלאי נאנק, אני אסביר לכם למה.

יצחק וקנין: מי שחושב שעוף פטם זה שקית קפה עילית.

יצחק וקנין: זה לא שקית קפה עילית.

יצחק וקנין: אם אתה תיקח את זה עוד יום אחד – וכל חקלאי פה, גם אלה שמתנגדים כביכול להצעה, הם יגידו לכם את האמת – יום אחד אחרי התאריך אתה כבר בכאוס אחד גדול; יומיים, אתה יכול לקחת אקדח ולירות ברקה; שלושה ימים, השירותים הווטרינריים יבואו ויגידו לך שאתה לא יכול להוציא את העוף הזה.

יצחק וקנין: יש פה איזה דד-ליין, זה לא איזה מוצר מדף נצחי, רבותיי.

יצחק וקנין: אם אני לא מוציא אותו בזמן אני נמצא במצב בלתי אפשרי.

יצחק וקנין: תראו, רבותיי, על-פי כל הדיאגרמות, על-פי כל מה שאני מציג, ישבתי בישיבות גם עם פרופ' שמחון, ואני אגיד לכם את הסוד שמסתירים מכולכם.

יצחק וקנין: התקיים פה דיון לפני ארבעה חודשים, היו התנועה לאיכות השלטון ו"קהלת" בתוך הדיון, הצגתי את המצב של הפטם כמו שאני מציג אותו עכשיו.

יצחק וקנין: נתתי את אפשרות הדיבור.

יצחק וקנין: לא לקחתם אותה, כי לא יכולתם להתמודד מול הנתונים שנתתי.

דוד ביטן: - - -

יצחק וקנין: דוד, אני מבקש ממך.

יצחק וקנין: לא יכולתם להתמודד מול הנתונים.

דוד ביטן: שאלתי את היושב-ראש אם אנחנו מעבירים את החוק או לא.

איתן ברושי: עוד מעט מצביעים.

דוד ביטן: נעשה את זה צ'יק צ'ק, למה אנחנו צריכים יותר מדיי דיונים בעניין הזה?

יצחק וקנין: תראו רבותיי, תאמינו לי שאני לא אומר את הדברים סתם.

יצחק וקנין: מה שאני נותן נתון, נתתי אותו לפרופ' שמחון, הוא בעצמו לא ידע איך להתמודד מולו.

יצחק וקנין: הוא אמר לי: מה אתה מדבר?

יצחק וקנין: אני אמרתי שהממוצע של העוף השלם נע בסביבות ה-17 שקלים ברשתות השיווק, כאשר המחולק – ואני אגיד לכם סוד שכולכם מכירים – 90% בענף הזה מחולק.

יצחק וקנין: זאת אומרת שאתה קונה את העוף המחולק בתוך הרשת.

יצחק וקנין: כמה אתם חושבים שהממוצע של העוף המחולק?

יצחק וקנין: אני לא אמרתי את המספרים, יושב פה ד"ר שישב איתנו ביחד עם פרופ' שמחון.

יצחק וקנין: הוא אמר: תשמע, אני צריך לבדוק את הנתון.

יצחק וקנין: מה שאתה אומר זה לא נכון, כי הממוצע הוא להכול, לכל הענף, כולל המחולק.

יצחק וקנין: אמרתי: אדוני, אתה טועה טעות חמורה.

יצחק וקנין: הממוצע של המחולק, רבותיי, מה שנמכר ברשתות נע בין 28 לפי הגרף שלהם לבין 36 שקלים.

יצחק וקנין: זאת אומרת שאם אני לוקח ממוצע אמיתי, 98% מהענף מחולק נמכר במחירים של מעל 32 שקלים.

יצחק וקנין: מה מקבל החקלאי?

יצחק וקנין: 3 שקלים.

יצחק וקנין: נאמר לאותם חקלאים שקצת מתנגדים, שיש להם הסדר מול משחתה להבטחת המחיר.

יצחק וקנין: אני רק אומר לכם, חברים, תשמעו, אני יושב מספיק זמן בבית הזה, ואני מבין את מה שאתם אומרים, לא לעשות.

יצחק וקנין: אפשר להשאיר את המצב כמו שהוא, תתמודדו.

יצחק וקנין: מי שימות ימות, סליחה על המילה, מי שיחיה יחיה.

יצחק וקנין: עולם כמנהגו נוהג.

יצחק וקנין: אבל אני אומר לכם, בסופו של יום יישארו פה במדינה חמש אינטגרציות, ארבע אינטגרציות, יתאמו את המחיר ביניהם, יווסתו את הענף.

יצחק וקנין: ראס בן ענקום, לא תצליחו לשלוט עליהם, לא תצליחו לעשות כלום.

יצחק וקנין: אתם מייצרים את הקרטל האמיתי של הפטם.

יצחק וקנין: אתם מייצרים אותו.

יצחק וקנין: אתם אומרים: הקרטל של הפטם, איזה קרטל יש פה?

יצחק וקנין: חקלאים שנמקים, שמפסידים במשך שנה-שנתיים-שלוש-ארבע, כמה אפשר?

יצחק וקנין: כבר האקדח על הרקה.

יצחק וקנין: חברים, אם זה היה מביא לכם מזור, אהלן וסהלן, אהלן וסהלן.

יצחק וקנין: אם זה היה לוקח אותנו לתוך הרשת.

יצחק וקנין: ואני אגיד לכם, הענף הזה הולך ומתקדם.

יצחק וקנין: פעם זה היה מתפרק בקצבייה, היום זה מתפרק במשחתה, מגיע בחמגשיות לתוך הרשת.

אלעד רמות: - - - לא לזלזל, - - - להשלות אנשים.

איתן כבל: ששש, סליחה.

איתן כבל: סליחה שם.

יצחק וקנין: רבותיי, הבעיה היא לא רק של החקלאים, שלא תטעו, גם האינטגרציות נמצאות במצב קשה מאוד.

יצחק וקנין: גם הם נמצאים בכאוס הזה.

יצחק וקנין: לא שהם פטורים.

יצחק וקנין: הם נמצאים בתוך מסלול קשה מאוד.

יצחק וקנין: מה שאני מציע - - -

לאה פדידה: אתה יכול גם להתייחס למחיר לאזרח?

דוד ביטן: הוא לא יורד.

קריאות: - - -

יצחק וקנין: ודאי.

יצחק וקנין: בבקשה.

יצחק וקנין: הוא לא יורד.

יצחק וקנין: המחיר לאזרח ברוב עשר השנים האחרונות, 12 השנים האחרונות, גם בזמן ההסדר על-פי השיטה שלהם, הפער בין המחיר הנמוך לגבוה הוא פחות מחצי שקל, 60 אגורות.

יצחק וקנין: כאשר החקלאי מקבל 2.8, יש לי חשבוניות פה.

יצחק וקנין: נשאלתי על-ידי בעלי המקצוע: וקנין, כשאתה אומר שהחקלאי מקבל 3 שקלים, אולי זה פיק בתוך המחזור שלו?

יצחק וקנין: אמרתי: תבחר איזה חודש שאתה רוצה.

יצחק וקנין: רבותיי, אני עושה שיעורי-בית, אני אדם רציני, אני לא אבוא לפה כדי לעשות סיבוב על מישהו.

יצחק וקנין: הבאתי את כל החשבוניות של עשרות חקלאים, ואני אומר לכם, עשרות חקלאים.

יצחק וקנין: אני מוכן להציג לכם את החשבוניות שתראו אותם, להגיד לכם מה המחיר שהחקלאי מקבל.

יצחק וקנין: רבותיי, לקילוגרם, אתם לא תאמינו, זה פשוט לא יאומן, 3.71.

יצחק וקנין: מחיר עלות גידול 5.5.

יצחק וקנין: 3.42 זה מה שהחקלאי קיבל, רבותיי.

יצחק וקנין: חקלאים, הנה עוד חקלאי, רבותיי, 2.2, ריבון העולמים.

יצחק וקנין: אתם לא מאמינים.

יצחק וקנין: 3.71 חקלאי מקבל.

יצחק וקנין: זה חלחל למישהו?

יצחק וקנין: ואני אגיד לכם באיזה חודשים.

יצחק וקנין: זה לא חודש אחד.

יצחק וקנין: רבותיי, בחודש מרס, בחודש אוקטובר השנה, בחודש נובמבר השנה, בחודש אוגוסט השנה.

יצחק וקנין: רבותיי, זאת מציאות שאי-אפשר לחיות איתה.

יצחק וקנין: תראו, רבותיי, אנחנו יכולים לבטל את הכול.

יצחק וקנין: אנחנו יכולים להגיד שהמשק יתנהל איך שהוא רוצה.

יצחק וקנין: הממונה על ההגבלים וכל גורם אחר, אני הולך להגיד פה את הדברים כהווייתם.

יצחק וקנין: תראו, רבותיי, מה שהצעתי על מנת שאולי פעם אחת נבחן את הדברים לעומק, נהיה אנשים רציניים, אמרתי שבמידה שיש כאלה שחושבים שמרגע שנעשה את ההסדר הזה המחיר יעלה למעלה, הופ הוא יקפוץ, אמרתי שאתן את כל ההגנות פה בתוך החקיקה שלי, את כל ההגנות.

יצחק וקנין: אבל אני אתן את ההגנות גם לחקלאים.

יצחק וקנין: רבותיי, החקלאי הוא לא אסקופה.

דוד ביטן: איזה הגנות?

דוד ביטן: יש לנו חוק מסודר.

דוד ביטן: לא צריך הגנות.

דוד ביטן: נעביר אותו ככה.

יצחק וקנין: נכון.

יצחק וקנין: אני אומר שאני מוכן לתת את ההגנה עם החשש שהמחירים יעלו.

יצחק וקנין: אני אומר את זה חד וחלק, ואפשר לעשות את זה בלי בעיות.

יצחק וקנין: יש פה התחייבות, דרך אגב, של מועצת הלול ליושב-ראש הוועדה על המחירים.

דוד ביטן: זה לא יאומן, מה זה?

יצחק וקנין: במשך שנתיים הוא יכול להגיד בעדות ראשונה שעומדים בהתחייבויות שלהם כהווייתם וכלשונם פה בתוך הוועדה הזו.

יצחק וקנין: אנחנו ניתן את כל ההגנות שלא תהיה פריצה במחיר.

יצחק וקנין: אם החשש שמחר יעלו המחירים נוכל לשלוט.

דוד ביטן: לא צריך הגנות.

דוד ביטן: אז יהיה חוק חדש שיביאו האוצר.

יצחק וקנין: אני שוב אומר את הדברים, אני חושב שהשעה היא שעה קריטית.

יצחק וקנין: ואני אגיד לכם למה, כי אותם מגדלים בעוטף עזה, אותם מגדלים במרכז הארץ, אותם מגדלים בצפון ביישובי קו העימות, רבותיי, זאת הפרנסה שלהם.

איתן כבל: תודה, יצחק.

יצחק וקנין: תודה.

דוד ביטן: כל הכבוד, וקנין.

דוד ביטן: אם היית שומע לי אז - -

יצחק וקנין: לא שמעתי לך אז.

דוד ביטן: - - והיינו מכניסים הסתייגות בחוק הגליל לא היינו יושבים פה היום.

יצחק וקנין: זו הטעות שלי.

דוד ביטן: לא רצית לשמוע לי אז.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לעשות את הסבב הבא.

איתן כבל: נעשה עכשיו גורם מקצועי – אני אומר במובן הרחב של המילה – מצד אחד גורמים ממשלתיים, ובכלל זה כמובן גם אורחים שבאים מהמערכות החקלאיות השונות, וחבר כנסת.

איתן כבל: האם למשרד החקלאות יש עמדה?

דוד ביטן: תגיד שאתה מסכים לחוק וזהו, נלך הביתה.

אסף לוי: אדוני היושב-ראש, הבעיה נוצרה כששינו את חוק ההגבלים העסקיים, שבעצם לא אפשר למועצת הלול לקיים את ההסדר, ולכן בעצם בוטל ההסדר.

אסף לוי: כשדיברו עם משרד החקלאות לקידום השינוי בחוק ההגבלים העסקיים, היה למשרד סיכום והבנות עם ההגבלים העסקיים לתקן את חוק המועצה לענף הלול כדי לאפשר למועצה בסייגים מסוימים לעשות את המבוקש.

אסף לוי: קיימת בעיה בענף, חייבים להסדיר את הבעיה.

אסף לוי: משרד החקלאות לא מתנגד לתיקון הזה, וצריך לראות איך לעשות את כל המגננות שחבר הכנסת וקנין אמר כדי לוודא שזה לא ישפיע על הצרכן.

דוד ביטן: איזה מגננות?

דוד ביטן: נביא את החוק ככה.

דוד ביטן: אל תלך לקראתם.

אסף לוי: חובתנו לשמור על החקלאים על גבולות המדינה, הם לא סתם נמצאים שם, ובאירועים האחרונים בעוטף עזה ראינו את זה טוב מאוד.

דוד ביטן: שיביאו חוק.

דוד ביטן: אל תדאגי, הם יביאו חוק.

איתן כבל: אתה רוצה להוסיף משהו, אדוני הטייס?

איתן כבל: שלא תתבלבלו, זה רק שם של טייס.

איתן כבל: שלא יחשבו שפתאום צוק כבר הוא טייס באמת.

לאה פדידה: לא הבנתי, הוא בעד?

יצחק וקנין: אורי, אם אתה יכול להתייחס למחירים.

יצחק וקנין: איתן, תגיד לו שיתייחס למחירים, זה חשוב.

איתן כבל: צוק בר, תתייחס בבקשה גם למחירים.

אורי צוק בר: לא טייס, רק נהג.

אורי צוק בר: אני אשלים את מה שאסף הציג לגבי שנת 2014.

אורי צוק בר: היום חוק המועצה מאפשר למועצה לעשות הסדרים באישור השרים לנושא של פינוי עודפים, קניית עודפים, מחיר מינימום, ועוד כמה אופציות.

אורי צוק בר: מה שאנחנו ב-2014 לפני שתיקנו את חוק ההגבלים, מכיוון שאין במפורש בחוק מניעת עודפים, רצינו להוסיף לו עוד הרחבה של האפשרויות שגם אפשר למנוע מראש עודפים, לעשות עוד כמה פעולות של הסדרה של השוק.

דוד ביטן: איך שהוא להעביר אותו, פרינציפ.

דוד ביטן: - - -

אורי צוק בר: באותה הצעה שמנו גם כמה חישוקים על מנת להבטיח שלא ייפגע הצרכן וכו', באופן בלתי סביר.

אורי צוק בר: זה מה שהיה מוסכם.

אורי צוק בר: בהצעת החוק כאן הסמכות קצת יותר רחבה, אבל הבנתי מיצחק וקנין שהוא מוכן גם לסייג קצת את הסמכות.

דוד ביטן: לא, אין הסתייגויות.

דוד ביטן: החוק הזה יעבור כמו שהוא בלי הסתייגויות.

יפעת שאשא ביטון: אבל למה?

יפעת שאשא ביטון: - - - לאורך כל הדרך.

איתן כבל: מותר לו להתפרץ, להגיד מה שהוא רוצה.

איתן כבל: זה הוא אמר.

אורי צוק בר: לא הסתייגות.

אורי צוק בר: הגנה, להתחשב גם בצרכן.

דוד ביטן: שום הסתייגויות לא יהיו פה.

יפעת שאשא ביטון: ביטן, בוא.

אורי צוק בר: אני לא מדבר על החוק הזה.

דוד ביטן: איך שהוא נעביר אותו, זה הכול.

איתן כבל: תודה.

דוד ביטן: איך שהוא, ואחר כך נראה.

דוד ביטן: כי הם לא עמדו בשום הבטחה, משרד האוצר.

דוד ביטן: מה זה?

אורי צוק בר: בכל מקרה ענף הפטם הוא ענף מאוד גדול, וזה לא רק עניין של יצרנים קטנים או יצרנים גדולים.

אורי צוק בר: כשיש עודף היצע אז גם אם יוציאו כמה יצרנים או יעשו משהו נקודתי זה לא יפתור את הבעיה של עודף ההיצע.

אורי צוק בר: כיום יש כמעט 15%-20% עודף של אפרוחים שנכנסים, וזה אומר שהשוק נלחץ מאוד כלפי מטה.

אורי צוק בר: המחירים ליצרנים מאוד נמוכים, ואחר כך המחירים לצרכן ירדו קצת, לא הרבה.

איתן כבל: צוק בר, אני רוצה לשאול אותך שאלה מקצועית, או אתה או אסף תענו לי, האם אתה יודע להגיד לי – הרי אני פה עוקב אחרי הפטם כבר תקופה - - -

אורי צוק בר: כל חודש אתה מקבל דוח.

איתן כבל: תודה רבה, זה לא עושה אותי רגוע.

דוד ביטן: פֶּטֶם או פָּטָם?

קריאה: פְּטָם.

איתן כבל: חבר'ה, נמאס לי כבר להעיר לכם, אז תגידו מה שאתם רוצים.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להבין את הנקודה.

איתן כבל: היינו כאן לפני כשלוש שנים כמדומני בחוק ההסדרים, והיה היום הרת עולם, אמרו שהמחירים יפוצצו וכל החקלאים יתעשרו למוחרת בבוקר.

איתן כבל: אני מקבל את הדוחות החודשיים או הדו-חודשיים כמדומני, ולצערי בשרשרת המזון החקלאים נמצאים בתחתית המדרגה.

איתן כבל: זאת עובדה.

איתן כבל: אפשר להסתכל על זה איך שאתם רוצים, זו עובדה.

איתן כבל: לא משנה אם יש קרטל, לא קרטל, כן קרטל, זו עובדה.

איתן כבל: אני מנסה להבין מכם איפה הבעיה בחלק הזה שבו החקלאי נמצא למטה, כי יש הצעה לחבר הכנסת ברושי שאומרת שכשאנחנו מגיעים למרכולים לסוגיהם השונים כשכתוב מחיר לצרכן יהיה כתוב גם כן המחיר שקיבל החקלאי.

איתן כבל: אולי פעם אחת גם כן נבין את - - -

לאה ורון: נראה את הקורלציה בין המחירים.

איתן כבל: את הקורלציה.

איתן כבל: מה שאני מנסה להבין ממך, איפה אתם?

איתן כבל: כשלדעתי הייתם אמורים להיות פה באמצע מנהלים את הקרב, נראה כאילו המשרד שלכם הוא בכלל משרד האנרגיה, לא משרד חקלאות שאמור פה להוביל את המהלך לכאן או לכאן.

איתן כבל: לא יודע.

איתן כבל: להוביל, לא להשתבלל.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר כאן בעניין הזה, אם אדוני יכול להגיד לי, צוק בר, איפה אתם מזהים את הבעיה?

איתן כבל: אם אתה לא יודע אל תגיד.

אסף לוי: כבל, ברגע שאנחנו רואים ויודעים - - -

איתן כבל: אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: כבל תקרא לי במשרד.

אסף לוי: אדוני היושב-ראש, סליחה.

אסף לוי: אדוני היושב-ראש, אם אנחנו יודעים שהיצרנים מקבלים פחות ממחיר העלות, שזה 5.5, והם מקבלים כ-3 שקלים - - -

איתן כבל: לא, אל תצטט.

אסף לוי: אני מסביר את הפורמט, שנייה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: אני לא אתן לך, אני כבר מכיר את הכדרורים.

איתן כבל: אני מנסה להבין, לשים את האצבע בדיוק על הנקודה.

אורי צוק בר: אני אענה לך.

איתן כבל: אני רוצה בדיוק לשים אותה.

איתן כבל: דהיינו, את מה שאתה אומר לי אני יודע.

איתן כבל: אני מנסה להבין, אסף, את הנקודה איפה שאתה שם ונועץ את העניין, בסדר?

אורי צוק בר: אני אענה על מה ששאלת.

אורי צוק בר: כשהמצב הוא לא של עודפים חריפים, כמו שנמצא בזמן הזה, הפערים בענף הזה בין חקלאי, משחטה, צרכן - - -

איתן כבל: צוק בר, עצור.

אורי צוק בר: אני עונה לך.

איתן כבל: לא, אתה לא עונה לי, אתה עונה לעצמך.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני רוצה שנבין מה אני שואל.

אורי צוק בר: שאלת על הפערים.

איתן כבל: משרד החקלאות, אלא אם כן, אדוני, כבר יש לו תפקיד חדש במשרד.

איתן כבל: התפקיד שלי קודם כול להקשיב.

איתן כבל: אני רוצה שתבין למה אני מתכוון, צוק בר.

איתן כבל: אני רוצה להבין למה נוצרים העודפים.

אורי צוק בר: אז אני אסביר לך.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אתה לא מסביר לי.

קריאה: לא אוכלים.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: חברים, נראה לכם שאני לא מדבר שוטף ושהשאלות שלי לא לעניין?

איתן כבל: אני מנסה להבין ולשים את האצבע על הנקודה עצמה.

איתן כבל: כל השבר נוצר כתוצאה מסיבה כזו, יש איזו יד נעלמה, עכשיו אתם צריכים להסביר לי מהי אותה יד נעלמה שמייצרת מצב שיש עודפים בשוק, שבסוף בסוף באים בעלי הבתים, המשחתות וכל אלה, ואומרים: עד פה, אני כבר לא יכול להכיל את זה.

יצחק וקנין: לא, איתן, הסברתי את זה.

יצחק וקנין: הסברתי.

יצחק וקנין: המשחטה היא מגדלת היום.

איתן כבל: נכון.

יצחק וקנין: היא בעצמה מגדלת.

יצחק וקנין: היא לא הייתה מגדלת.

יצחק וקנין: היא בנתה רכבות בדרום.

יצחק וקנין: מה יש פה להבין?

יצחק וקנין: מה?

איתן כבל: חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק וקנין: רק תבין, אז הוא אומר לחקלאי: אני לא קולט את שלך, אני קודם כול אקלוט את שלי.

איתן כבל: אבל, חבר הכנסת יצחק וקנין, אני רוצה שהוא יאמר את זה הוא, את זה אני יודע.

איתן כבל: אני רוצה שכל אחד יגיד, כי אולי יש מצב שהשוק התפרע, אין תכנון, יש תכנון, הוא יצא מכלל יכולת שליטה, וכל אחד מגדל יותר ממה שהוא מסוגל בסוף לשווק.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: עכשיו כולם שמים את זה בהקפאה, אתה יודע, כולנו מכירים את הסיפור.

איתן כבל: אני רוצה לשמוע את זה ממך, שתגיד לי, לא מה יצחק וקנין אומר או מה אני אומר.

אורי צוק בר: אני אסביר.

דן סיידה: אולי גם חוסר השליטה בשליטה.

אורי צוק בר: הענף הזה קודם כול יש בו מחזוריות לאורך השנה, עלייה וירידה במחיר כל הזמן.

איתן כבל: בחקלאות, ברור.

אורי צוק בר: מה שאנחנו רואים, שכשיש עודפי היצע והמחירים לסיטונאים סלש לחקלאים יורדים מאוד, המחירים לצרכן יורדים קצת, הם די דומים.

אורי צוק בר: הפערים בשגרה כשאין עודפים הם סבירים בענף.

אורי צוק בר: אין כאן איזה פערים לא סבירים בענף הזה כשאין עודפים.

אורי צוק בר: במצב של עודפים המחיר לחקלאי נופל, ולכן יש צורך לפעמים נקודתית, לא כל הזמן – החוק הזה, דרך אגב, הוא חוק מאפשר, הוא לא חוק שאומר שכל הזמן יהיה תכנון, זה לא לחזור לשנת 1994.

אורי צוק בר: זה בנקודות מסוימות שהשוק מגדיל היצעים בצורה בלתי סבירה, בסך הכול לאפשר לכולם להתארגן ביחד ולדבר אחד עם השני שכולם יורידו 10% מהייצור שלהם, ואז המצב של השוק יחזור להיות מאוזן, לא יעלה מחירים.

אורי צוק בר: ברור שמתחתית המדרגה הם יעלו, אבל זה לא יביא לרמת מחירים גבוהה מהסביר.

אורי צוק בר: זהו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יעל.

יעל כהן-פארן: יש לי רק שאלה, אם אפשר, לאורי, מה קורה עם העודפים האלה?

יעל כהן-פארן: זורקים אותם?

יעל כהן-פארן: ממיתים אותם המתת חסד?

יעל כהן-פארן: מוכרים אותם במחירי הפסד?

יעל כהן-פארן: מה?

איתן כבל: הם לא יכולים למות מיתת חסד בתוך ההקפאה.

יעל כהן-פארן: לא יודעת.

איתן ברושי: אם נקבל את האפרוחים - - -

קריאות: - - -

רועי פולקמן: על העופות החיים הוא מדבר, על העופות שהם בני 50 יום ומעלה.

איתן כבל: אני מבין את השאלה שלך, יעל.

יעל כהן-פארן: מדברים עכשיו על 800,000 עודפים, האם זה משהו קבוע שזה מה שיש בערך כל שנה?

יעל כהן-פארן: מה קורה לאורך השנים עם הסיפור הזה?

איתן כבל: בבקשה.

אורי צוק בר: קודם כול, בשוטף אין דבר כזה עודפים.

אורי צוק בר: בשוטף השוק מתנהל, מייצרים לפי המחירים.

אורי צוק בר: כשאין עודף אז אין עודף.

אורי צוק בר: עודף שהוא כבר קיצוני מאוד אחרי שכבר ירדו מחירים והמחירים מאוד מאוד נפלו, ועדיין משחטה לא מסוגלת לקבל כמויות כי אין לה מה לעשות איתם.

אורי צוק בר: רשת השיווק לא לוקחת אותם, אז נוצרים כבר מצבים שגם המחסנים מלאים בעוף קפוא.

אורי צוק בר: יש 10,000 טון, אני לא יודע, אולי מועצת הלול יודעים, כ-10,000 טון קפוא במחסנים, כשצריך להיות מלאי אופרטיבי של 2,000-1,000.

אורי צוק בר: ויש גם עופות בלולים שמגיעים למשקלים גבוהים ולא יוצאים לשחיטה כי אין מי שייקח אותם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אסף, תינתן לך הזדמנות בהמשך.

איתן כבל: יעל, הבנו.

איתן כבל: איתן ברושי; ולאחר מכן אני רוצה - - -

עיסאווי פריג': איתן, את הנקודה של ה-800,000 עופות אני רוצה להבין.

עיסאווי פריג': וקנין ציין, האם זה נכון, לא נכון?

איתן ברושי: אחר כך תהיה רשות דיבור.

עיסאווי פריג': ברושי, מה קרה?

איתן כבל: ששש, עיסאווי, למה אתה עולה לטורים?

איתן כבל: רק התחלנו.

עיסאווי פריג': מה קרה, ברושי?

עיסאווי פריג': שאלה שאלנו.

איתן כבל: עיסאווי, אתה יכול לשאול את השאלה שלך.

עיסאווי פריג': שאלתי שאבין את הדברים נכון.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת וקנין ציין את כמות העודף, בא החבר כאן ביטל את הטענה.

אסף לוי: למה?

אסף לוי: לא ביטל אותה.

אורי צוק בר: לא ביטלתי, להפך, חיזקתי את הטענה.

איתן כבל: הוא לא ביטל.

איתן כבל: חיזק אותה.

אורי צוק בר: יש עודף גם בלולים וגם במשחתות.

איתן כבל: נכון, בדיוק.

עיסאווי פריג': טוב, אני אשאל את היושב-ראש.

איתן כבל: איתן ברושי, נתתי לך זכות קדימה שלא הייתה מגיעה לך, אני מתנצל.

איתן כבל: פשוט רועי פולקמן נרשם לפניך.

איתן כבל: אז, רועי, בבקשה; ולאחר מכן אתה.

רועי פולקמן: כך הנוהל.

לאה פדידה: שכחתי שצריך להירשם.

לאה פדידה: מי שמגיע ראשון.

איתן כבל: יש אנשים שלא רוצים לדבר.

רועי פולקמן: איתן, אני אגיד לך למה קשה לי בדיון הזה.

איתן כבל: אז קודם כול קח אוויר.

רועי פולקמן: בגלל זה שתיתי סודה, שתיתי קפה, אני גם אחרי מעט מאוד שעות שינה בלילה, זה כמו הרבה פה.

רועי פולקמן: קשה לי בדיון הזה, אחד, כי באמת וקנין הוא אחד מחברי הכנסת היקרים בכנסת, ואני יודע כמה הנושא הזה - - -

איתן כבל: יש מי שאומר שבעקבות החוק הוא יהיה יקר מאוד.

רועי פולקמן: אני יודע כמה החוק הזה בדמו, וכמה שיחות היו לנו על החוק הזה.

איתן כבל: נכון.

רועי פולקמן: וגם יושבת לידי חברה טובה שהיא חברת סיעתי, ד"ר יפעת שאשא ביטון, שגם לה מאוד חשוב הנושא של המגדלים בצפון, ובכלל.

דוד ביטן: קיבלת הוראה מהאוצר או מה?

איתן כבל: אה, אה.

רועי פולקמן: לא קיבלתי שום הוראה, וקיימתי לא מעט שיחות על הדבר הזה.

דוד ביטן: לא צריך לקיים הבטחות, האוצר?

דוד ביטן: הבטיחו, שיקיימו.

רועי פולקמן: הבעיה שמתאר וקנין, ואמרתי את זה גם לאנשי המקצוע השונים שהייתי איתם בקשר, זה שאכן הבעיה היא אמיתית.

רועי פולקמן: זאת אומרת שיש בעיה אמיתית עכשיו של הצפה של השוק ויש בעיה של פערי תיווך קמעונאים.

רועי פולקמן: יש בעיה.

רועי פולקמן: אי-אפשר להתעלם ממנה ואי-אפשר להגיד שהכול בסדר.

רועי פולקמן: אבל אני כן אומר משהו בסיסי.

רועי פולקמן: המתווה שמציע וקנין, ואמרתי לו את זה כמה פעמים, אני חושב שצריך להביא פתרון, שלא תבינו אותי, אני לא חושב שאפשר להסתפק בלהגיד: הכול בסדר, בואו נתקדם הלאה.

רועי פולקמן: אבל המתווה של הסדרה במדינת ישראל ב-2019 הוא לא הגיוני.

רועי פולקמן: אי-אפשר לקחת את המנגנונים שהיו נהוגים בישראל לפני עשרות שנים של תיאומים ומכסות וכו', ולהגיד: זו השיטה היחידה.

רועי פולקמן: ולכן אני אומר שיש פה שני עניינים.

רועי פולקמן: אני מסכים שהוועדה לא יכולה להגיד מצד אחד לא הסדרה, מצד שני כלום.

רועי פולקמן: ואני אומר את זה גם לעדי שיושבת כאן מאגף תקציבים.

רועי פולקמן: יש פה כמה בעיות אמיתיות של המגדלים הקטנים, יש פה בעיית הצפה של השוק, שדרך אגב, אני רק אומר לחבר הכנסת וקנין, חלק מסוים, אני אומר בזהירות, קשור גם לציפיות שנוצרו בשוק, להעברת החוק הזה.

רועי פולקמן: זאת אומרת, יש עכשיו מלחמה גם בשוק הפטם בישראל.

דוד ביטן: עכשיו אתה אשם, אתה מבין?

רועי פולקמן: לא, לא אשם, חס וחלילה.

רועי פולקמן: יש בשוק הפטם בישראל היום - -

יצחק וקנין: - - - שנתיים וחצי?

רועי פולקמן: - - מלחמה על מי יתפוס נתחים, כדי שאם תהיה חלוקה למכסות אז מי שנלחם יקבל יותר.

דוד ביטן: אתה מבין, עכשיו הוא מאשים את וקנין.

רועי פולקמן: ואני רק אומר, הבעיה שוקנין אומר היא נכונה מאוד.

רועי פולקמן: ואני אומר עוד דבר בו הוא צודק – הייתי לפחות בפגישה או שתיים כאלה גם עם עדי – וקנין מדבר על זה שנה וחצי, ומאז שחוק הגליל עבר - - -

יצחק וקנין: שנתיים וחצי.

יצחק וקנין: חוק הגליל זה שנתיים וחצי.

יפעת שאשא ביטון: אבל גם שר האוצר הנחה אותם למצוא פתרון.

רועי פולקמן: והוא צודק.

רועי פולקמן: והם צודקים שהמצב מתנהל והעובדה שירידה גדולה במחירים לא הייתה, למרות הגרף שאתם מציגים.

רועי פולקמן: הייתה אולי ירידה, אולי הייתה עלייה, הכול בסדר.

רועי פולקמן: העובדה שדוחקים החוצה יצרנים קטנים כי השוק מוצף נכונה.

רועי פולקמן: העובדה שמקבלים 3 שקלים, וראיתי את החשבוניות האלה, היא כנראה גם נכונה.

רועי פולקמן: עוד פעם, לא יודע להגיד באיזה שיעורים, כמה מהשוק וכו'.

לאה פדידה: מה לא נכון?

רועי פולקמן: הלא נכון זה הפתרון.

רועי פולקמן: אותי לימדו קודם כול להסכים על הבעיה.

רועי פולקמן: ואני מצפה שגם אתם אנשי המקצוע, וראיתי גם את הניירות השונים המקצועיים גם של הממונה על ההגבלים, בואו נתחיל מלהסכים שיש בעיה.

רועי פולקמן: ולא יכולים להגיד לוקנין: תשמע, הכול בסדר, השוק פיקס, עובד מעולה, ונתקדם.

רועי פולקמן: ולכן אני גם פונה לחבריי כאן, אני יודע גם, ביטן, שזה חשוב לך, הבעיה היא בעיה, וצריך שיהיה פה פתרון.

רועי פולקמן: אני לא יודע אם יהיה עד הדיון הבא או עוד יומיים או עוד שבוע.

דוד ביטן: נעביר את זה קריאה ראשונה, וישבו עד השנייה והשלישית.

רועי פולקמן: אני היום אתנגד ככל שאני אוכל.

איתן כבל: עזוב.

דוד ביטן: האוצר אוהב להבטיח ולא לקיים כלום.

רועי פולקמן: רגע, ביטן, לא אכנס עכשיו לדיון.

רועי פולקמן: אתה רוצה תצביע.

רועי פולקמן: אם יש לך רוב תצביע.

רועי פולקמן: אני חושב שזאת לא הדרך.

דוד ביטן: אני לא אלך - - - , זה הכול.

דוד ביטן: ברור שנצביע.

דוד ביטן: איך שזה נעביר את זה.

רועי פולקמן: אני חושב שלמצוא פתרון צריך.

רועי פולקמן: וקנין צודק, ויפעת צודקת, והיא כל הזמן היא עושה על זה גם מאבק אצלנו שצריך פתרון למגדלים.

דוד ביטן: רגע, אבל עוד 20 שנה - - -

רועי פולקמן: אני רק אומר, איתן, בעיני, אני מצפה שאם נגרמים הפסדים עכשיו למגדלים - - -

יצחק וקנין: אם לא תהיה חקיקה - - -

רועי פולקמן: אני מצפה, כמו שנעשו - - -

דוד ביטן: איתן, נעביר את זה ראשונה.

רועי פולקמן: ביטן, כמו שנעשה בשווקים אחרים, אני מצפה שבתוך יום-יומיים-שלושה האוצר יגיד איזה פיצוי צריך לתת לחקלאים, איזה פתרונות לפער הקמעונאי, אבל אני מצפה שהחקלאים ידעו שהם מטופלים.

רועי פולקמן: כשעשינו רפורמה בדגים ופתחנו את השוק הדייגים קיבלו איזה 50 או 60 מיליון שקל להסדרה של השוק.

דוד ביטן: אבל המחירים לא יורדים אף פעם.

קריאות: - - -

לאה פדידה: אבל מחירי הדגים לא ירדו.

רועי פולקמן: לא עלו ממש, ירדו בחגים.

רועי פולקמן: - - - גבוה.

רועי פולקמן: האמנון הקפוא ירד משמעותית בגלל ההתערבות שלנו.

דוד ביטן: שום דבר לא קורה.

עדי חכמון: המחירים ירדו.

דוד ביטן: לא יודע, אני אוכל דג במסעדה, המחיר עלה.

רועי פולקמן: המחיר לא עלה.

קריאה: אולי הבעיה עם המסעדה.

יפעת שאשא ביטון: זה המסעדה שלך יקרה, ביטן.

יפעת שאשא ביטון: - - - איפה אתה יושב.

רועי פולקמן: ביטן, תלך למסעדה.

רועי פולקמן: מחיר האמנון הקפוא בישראל ירד.

דוד ביטן: לא יודע, הכול עולה, אף פעם לא יורד.

דוד ביטן: כל הרפורמות האלה לא שוות כלום.

יפעת שאשא ביטון: תעשה דגים כל שישי - - -

רועי פולקמן: ולכן, איתן, הבקשה שלי, וקנין ויפעת צודקים.

רועי פולקמן: איתן, משפט אחרון.

רועי פולקמן: וקנין ויפעת צודקים לגמרי, יש פה בעיה והיא לא טופלה.

רועי פולקמן: הפתרון שמוצע כרגע בנוסח הזה הוא לא הפתרון הנכון.

איתן כבל: תודה.

דוד ביטן: אף פעם אין פתרון.

איתן כבל: דוד, די.

רועי פולקמן: לא יש, בוא נחשוב עליו.

דוד ביטן: תמיד אתם זה - - - אבל לא הולך.

דוד ביטן: ובסוף כחלון ירשום בפרסומים שהוא עשה את זה והוא עשה את זה.

יפעת שאשא ביטון: ביטן, באת קרבי היום, מה נסגר?

איתן כבל: יפעת.

איתן כבל: דוד ביטן.

רועי פולקמן: הוא עשה.

רועי פולקמן: את מחירי הדגים לא אתה הורדת, אנחנו הורדנו.

דוד ביטן: מה הורדתה?

דוד ביטן: מה הורדתם?

איתן כבל: ששש, חברים, די, די.

רועי פולקמן: הורדנו את המחירים ב-20%.

לאה פדידה: מה קרה היום לקואליציה?

איתן כבל: פולקמן, תגיד לי, מה, אתם עושים לי פיליבסטר עכשיו?

דוד ביטן: נו, באמת.

רועי פולקמן: לא, אנחנו מחממים מנועים.

איתן כבל: גברתי הממונה על ההגבלים, תודה שבאת, אשמח לשמוע את עמדתכם בעניין הזה, בבקשה.

מיכל הלפרין: תודה רבה, יושב-ראש הוועדה.

מיכל הלפרין: אני חייבת לומר במילים שבדרך כלל אני לא נוהגת להתבטא בהן, אבל הצעת החוק שמונחת היום לפני הוועדה היא לא פחות מאשר שערורייתית בעיני.

דוד ביטן: מה את אומרת?

לאה פדידה: מי זאת?

איתן כבל: הממונה על ההגבלים.

מיכל הלפרין: והיא שערורייתית – אני אסביר גם למה היא שערורייתית – בראש ובראשונה כי היא בכלל לא מסתירה את כוונתה.

מיכל הלפרין: כוונתה היא לצמצם את כמות העוף במדינת ישראל כדי שמחירי העוף יעלו.

מיכל הלפרין: כותב את זה, כותבים את זה מציעי הצעת החוק בדברי ההסבר.

דן סיידה: לווסת, לא לצמצם.

איתן כבל: ששש, חברים, אני מבקש לא להפריע.

מיכל הלפרין: מה זה לווסת?

איתן כבל: מיכל, בבקשה, את מדברת אליי.

קריאות: - - -

קריאה: מאיפה המילה הזאת שערורייתית?

איתן כבל: די, אני אוציא אותך.

איתן כבל: אתה כבר רגיל לפעמים, אתה יודע.

איתן כבל: יש הרבה מקום בחוץ.

עיסאווי פריג': מה זה קשור לחקלאים?

מיכל הלפרין: בואו לא נשתמש במכבסות של מילים.

מיכל הלפרין: כולנו מבינים שלווסת משמעותו לצמצם.

מיכל הלפרין: זאת המטרה של ויסות, לצמצם.

מיכל הלפרין: כתוב במפורש בהצעת החוק: מטרת התיקון המוצע היא לאפשר למועצה להסדיר ויסות הייצור והשיווק של תוצרת הלול לשם מניעת מחסור והימנעות מעודפי ייצור.

מיכל הלפרין: עודפי הייצור בענף גורמים לירידת הרווחיות לחקלאי, אף אחד לא מסתיר.

מיכל הלפרין: אנחנו רוצים להעלות את הרווחיות ולהעלות את המחירים של העוף, זה מה שאנחנו רוצים.

מיכל הלפרין: אני חייבת לומר, זאת הצעה מאוד אפקטיבית כי יש לנו ניסיון עבר, ואכן מועצת הלול בין 2012 ל-2015 עסקה בוויסות של כמות הפטם, ועשתה את זה בצורה מאוד אפקטיבית.

מיכל הלפרין: יש לנו פה גרף שהכנו על אופן התנהלות המחירים – אני אשמח אם יפיצו את זה לחברי הוועדה – בתקופת הקרטל של הפטם בין 2012 ל-2015, ואפשר לראות בבירור שבעוד שמחירי התערובת יורדים, מחירי הפטם עולים בתקופה הזאת.

מיכל הלפרין: וכשאני מדברת על מחירי הפטם אני מדברת על מחירי הפטם לצרכן.

מיכל הלפרין: כשבדקנו את זה, בדקנו את זה הכי שמרני מבחינה כלכלית, וראינו שאם אנחנו לוקחים ממוצע של שנה וחצי לפני שהתחיל הקרטל של מועצת הלול, וממוצע של כל המחירים בתקופת הקרטל, לא פיקים, כל תקופת הקרטל, יש עלייה של 10% במחירי העוף לצרכן כתוצאה מהקרטל הזה.

מיכל הלפרין: אם נלך על נקודת השפל במחיר ונקודת השיא של הקרטל אנחנו נראה פער של 30% במחיר.

מיכל הלפרין: זה משהו דרמטי.

מיכל הלפרין: התיאום הזה נפסק כשתוקן חוק ההגבלים העסקיים, ותיאום הקרטל על-ידי המועצה הפך להיות משהו בלתי חוקי.

מיכל הלפרין: אני רוצה להסביר לחברי ועדת הכלכלה, כי זה מאוד מאוד חשוב שתבינו מה מונח על הכף פה ועל מה מדובר.

מיכל הלפרין: שוק הפטם במדינת ישראל הוא 7 מיליארד ש"ח.

מיכל הלפרין: זה כמעט 10% ממה שמשפחה ישראלית מוציאה על מזון במדינת ישראל.

מיכל הלפרין: זה הבשר הבסיסי שמשפחה בישראל אוכלת.

מיכל הלפרין: וככל שהמשפחה היא יותר חלשה ובעשירון יותר נמוך היא נעזרת יותר בפטם, וזה הופך להיות משהו יותר משמעותי בסל המזון שלה.

מיכל הלפרין: את הדבר הזה אתם רוצים לייקר ב-10%.

מיכל הלפרין: המשמעות של זה זה שאתם מטילים עול על הצרכן הישראלי שהכימות שלו הוא 700 מיליון ש"ח בשנה.

מיכל הלפרין: הצרכן הישראלי ישלם פה כ-700 מיליון ש"ח יותר בשנה על הפטם.

מיכל הלפרין: זאת המשמעות של הדבר הזה.

קריאות: - - -

איתן כבל: ששש.

עיסאווי פריג': נו, תן לנו להקשיב.

יצחק וקנין: לא נפריע לה.

יצחק וקנין: נהיה הגונים ולא נפריע להצגה שלה.

איתן כבל: די, חברים, אני מזהיר, אף אחד פה לא ירד כמו משה רבינו מהר-סיני עם עמדה.

איתן כבל: גם עליו חלקו, גם עליכם אפשר לחלוק, וגם עליה, אז בבקשה.

מיכל הלפרין: מי ייהנה מה-700 מיליון ש"ח האלה?

מיכל הלפרין: בואו נבין רק מי ייהנה.

מיכל הלפרין: כל שרשרת הייצור של הפטם כולה תיהנה – ייהנו הקמעונאים, ייהנו המשחתות, ייהנו מכוני התערובת, ייהנו הסיטונאים, ייהנו המשווקים, וגם ייהנה החקלאי קצת.

מיכל הלפרין: כולם יחגגו בחגיגה הזאת.

מיכל הלפרין: ומי שיישא את עול החגיגה הזאת זה הצרכן הישראלי.

מיכל הלפרין: ורבותיי, בעיקר הצרכן העני הישראלי מהעשירונים הנמוכים.

מיכל הלפרין: כולם יחגגו.

מיכל הלפרין: אם אתם חושבים שהתיאום הזה, הקרטל הזה שתעשה מועצת הלול, מי שייהנה ממנה זה החקלאי הקטן, אני רוצה להגיד לכם שזה לא מה שיקרה.

מיכל הלפרין: כולם יגזרו את הקופון שלהם בדרך, והחקלאי הקטן יראה אולי מעט מאוד מהדבר הזה.

מיכל הלפרין: אם אנחנו סומכים על מועצת הלול שהיא זאת שתדאג לטובתו של הצרכן הקטן, אז לקראת הדיון הזה פתחתי מי יושב במועצת הלול, והסתכלנו קצת, ומי מייצג את החקלאי הקטן במועצת הלול.

מיכל הלפרין: ספרנו, לא את כולם זיהיתי, יש פה לא פחות מ-15 נציגים לאינטגרציות שכנגדן אתם יוצאים, למגדלים הגדולים ולמשחתות, להם יש לא פחות מ-15 נציגים במועצת הלול.

מיכל הלפרין: למגדלים הקטנים יש הרבה פחות נציגים במועצת הלול.

מיכל הלפרין: אם אתם חושבים שמועצת הלול תווסת את השוק הזה רק לטובת החקלאי הקטן ולא לטובת החקלאים הגדולים והאינטגרציות הגדולות אתם טועים טעות חמורה.

מיכל הלפרין: והיחיד שיישא במחיר הזה זה הצרכן הישראלי שיצטרך לשלם.

מרדכי אלקבץ: זה לא נכון.

מרדכי אלקבץ: זה לא נכון מה שהיא אומרת.

קריאות: - - -

איתן כבל: ששש, מוטי, סליחה.

עיסאווי פריג': באמת, נו.

עיסאווי פריג': בסדר, תן לנו לשמוע.

איתן כבל: יש לי שאלה אליך, אתה דיברת עכשיו או היא?

מרדכי אלקבץ: אבל שתדייק.

איתן כבל: אדוני, תכף אתה תדבר ויקומו אחרים ויגידו שאתה לא צודק בכלום, אז מה?

מרדכי אלקבץ: אז הם לא צודקים.

איתן כבל: אני לא ארשה להם לדבר, ורק לך?

מרדכי אלקבץ: בסדר.

איתן כבל: זה המעמד, בדיוק לשם כך התכנסנו, שכל אחד יגיד את דעתו כשהשני לא מסכים לה.

יצחק וקנין: להפך.

מרדכי אלקבץ: לי מותר לטעות, היא צריכה לדייק.

איתן כבל: לא, אדוני.

יצחק וקנין: מוטי, חבל, אתה מפריע לדיון.

איתן כבל: מוטי, לא תגיד פה לאף אחד אם הוא מדייק או לא, בכל הכבוד.

יצחק וקנין: תכף ידבר מולי.

איתן כבל: באמת, מוטי, זה לא לעניין.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

מיכל הלפרין: אני מוכנה לעבור על השמות של חברי מועצת הלול אחד אחד.

איתן כבל: לא, אין צורך.

מיכל הלפרין: רבותיי, אנחנו לא מנסים להתעלם מהבעיה שיש לחקלאים הקטנים.

מיכל הלפרין: אני מבינה גם שיש טענות קשות נגד האינטגרציות.

מיכל הלפרין: לצורך הדיון פה היום אני אפילו לא מתווכחת עם הטענות על האינטגרציות, יכול להיות שהאינטגרציות לא טובות.

מיכל הלפרין: אני לא יודעת אם זה נכון או לא נכון, זה לא הוויכוח.

עדי חכמון: הם קרטלים, זה אנטיתזה למה שאנחנו רוצים.

מיכל הלפרין: אתם תעבירו את החוק הזה.

מיכל הלפרין: האינטגרציות ייהנו ממנו לא פחות מאשר המגדלים הקטנים.

יצחק וקנין: גם הם בצרה, האינטגרציות.

מיכל הלפרין: אתם לא עושים פה חסד לחקלאי הקטן על חשבון האינטגרציות.

מיכל הלפרין: גם האינטגרציות ייהנו מזה, ואם הן לא היו נהנות מזה, תאמינו לי, האינטגרציות היו פה מתייצבות היום, כולן, כדי - - -

איתן כבל: תודה.

מיכל הלפרין: אסיים במשפט אחד, חברי ועדת הכלכלה, כי אני רואה פה התגייסות רבתי של חברי הוועדה, לא ראיתי נוכחות כזאת של חברי ועדת הכלכלה.

איתן כבל: גברתי לא הייתה פה בדיון על העישון.

רועי פולקמן: לא, יש דיונים.

לאה ורון: ובעוד כמה דיונים, ובעוד כמה וכמה וכמה.

מיכל הלפרין: גברתי הציצה ורק נפגעה, אבל את יודעת כמה נפגעים פה כל יום?

רועי פולקמן: זה מקובל פה.

איתן כבל: זה מקובל, זה בסדר.

איתן כבל: דרך אגב, זה גם לגיטימי כל עוד זה מונח פה על השולחן.

מיכל הלפרין: אם תצביעו בעד הצעת החוק הזאת המשמעות היא שאתם פועלים להעלאת יוקר המחיה לצרכן.

מיכל הלפרין: הצרכן ישלם 700 מיליון ש"ח יותר כל שנה על העוף, על המוצר הבסיסי ביותר של הבשר שהוא צריך לשלם.

מיכל הלפרין: קח את זה בחשבון כשמדברים על יוקר המחיה.

יצחק וקנין: אמרת את זה.

יצחק וקנין: את לא צריכה לחזור על המנטרה הזאת כבר שמונה פעמים.

יצחק וקנין: ואני חולק על כל מה שאת אומרת.

איתן כבל: אני רק רוצה לשאול את גברתי שאלה.

איתן כבל: אני מבין את מה שאת אומרת.

איתן כבל: יחד עם זאת, איך גברתי מתייחסת למציאות כפי שהיא מתקיימת היום?

איתן כבל: זאת אומרת, יש מציאות שמתקיימת היום שבה יש שני כוחות, שני וקטורים שלא נהנים בכלל, הלקוח מצד אחד, הצרכן - - -

עדי חכמון: לא.

איתן כבל: את יכולה להגיד לי לא נכון, אני קונה.

איתן כבל: אני לא יודע אם את עושה את הקניות.

איתן כבל: אני עושה את הקניות.

עדי חכמון: עושה את הקניות.

איתן כבל: יפה, אז תגידי לי שאבוא לקנות אצלך, כך גם יעלה לי דלק להגיע.

עדי חכמון: אני יכולה להראות - - -

איתן כבל: גברתי, בגרפים, את יודעת, היה לי את המטה הכי טוב בעולם, באה מלחמה והרסה לי אותו.

איתן כבל: כל היום פה מראים לי גרפים.

איתן כבל: כשאני בא לחנות אני אומר לו: אחי, תראה, יש גרפים.

איתן כבל: הוא אומר: תקנה מהגרפים.

איתן כבל: אני רוצה להבין כאן שתי נקודות מוצא.

איתן כבל: אני עדיין לא קובע עמדה.

איתן כבל: אתם מכירים אותי, אני יודע מה אני רוצה, האמינו לי.

איתן כבל: כאן בוועדה הזו המלחמה הכי גדולה היא עבור הצרכנים.

איתן כבל: הכי גדולה.

יצחק וקנין: חד וחלק.

איתן כבל: ואני משלם מחירים כבדים גם פה בהתקפות לא פשוטות עליי, כי יש פה אינטרסים שרואים כמה אני מרוויח, לא כמה עולה לצרכן.

איתן כבל: לכן אני רוצה להבין כאן את שתי הנקודות.

איתן כבל: יש נקודה אחת, הצרכן, נכון להיום עם כל הכבוד למה שעדי חכמון אומרת – אני גם רוצה להזכיר שהיום כמעט ואתה לא מוצא עוף שלם, העופות הם מפורקים בתוך שקיות – היום כבר זה לא מחיר כל כך זול.

איתן כבל: ומצד שני, מקומו של החקלאי.

איתן כבל: מקומו של החקלאי, המציאות, בפועל הוא לא זוכה לראות שכר לפרי עמלו, אז אפשר להגיד מה שרוצים.

איתן כבל: אני רוצה לדעת איך אני מוצא את האיזון הזה.

איתן כבל: את יודעת כבר, גברתי, את כבר ותיקה כאן, ואנחנו את רוב הדברים רואים עין בעין, גם כשאני נאלץ לעשות מלחמות לצידך מול עולמות התוכן האחרים.

איתן כבל: ועוד יש לנו ברוך השם גם כן על המדוכה עניין קצת יותר גדול מהמלחמה שמתנהלת כאן.

איתן כבל: אני רוצה למצוא את נקודת האיזון שבה הצרכן אומר: ואללה, אני נמצא במצב סביר.

יפעת שאשא ביטון: והחקלאי לא מת.

איתן כבל: החקלאי אומר: אני סביר.

איתן כבל: זאת אומרת, לא מי יודע מה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

מיכל הלפרין: אנחנו לא מנסים להתעלם מהבעיה שיש לחקלאים, גם התייחסנו לדברים האלה בתגובה שהגשנו לוועדת הכלכלה.

מיכל הלפרין: אם יש בעיה לחקלאים היא צריכה להיפתר מול החקלאים, ולא לא צריכה להיפתר.

מיכל הלפרין: להיפתר מול החקלאים.

יפעת שאשא ביטון: אז למי מחכים?

מיכל הלפרין: זאת אומרת שהחקלאים צריכים לקבל תמיכות ישירות, הם צריכים לקבל עזרה כדי לייעל את הלולים או כדי לעגן את - - -

אבשלום וילן: בדקת באירופה למה התמיכות הישירות לא עובדות?

איתן כבל: אבו, אבו.

מיכל הלפרין: סליחה?

אבשלום וילן: בדקת באירופה מדוע התמיכות הישירות לא עובדות?

איתן כבל: אבו, אבשלום וילן, בבקשה.

קריאה: מה זה משנה?

קריאה: זה בכלל לא משנה.

איתן כבל: עזוב, הלאה.

מיכל הלפרין: למועצת הלול יש סמכות בסעיף 52 לתת סיוע לחקלאים וליזום סיוע לחקלאים באופן ישיר.

מיכל הלפרין: הסיוע לחקלאים לא צריך לבוא - - -

איתן כבל: עדי עובדת על זה באוצר, האורות דולקים שם על זה.

עדי חכמון: אנחנו מוכנים לדבר על זה רק - - -

איתן כבל: לדבר כן, כמו עוד הרבה דברים.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

עדי חכמון: אנחנו מוכנים, גם הצענו את זה.

איתן כבל: עדי, אאפשר לך, כמובן, איך אומרים?

איתן כבל: עמדתך תישמע בקול צלול.

עדי חכמון: אשתדל שהוא יהיה צלול.

איתן כבל: זה כבר תלוי בך.

מיכל הלפרין: בכל מקרה, יש פה בעיה, ואנחנו צריכים לפתור אותה, אבל לא הצרכן העני צריך לפתור אותה.

איתן כבל: אני יכול להתחייב לך לדבר אחד.

איתן כבל: אני אומר לך, גברתי, כאן, ואני אומר את זה כאן לכולם, מוקנין ועד לאחרון האנשים, אם זאת תהיה התוצאה – אבל צריך להוכיח לי שאתם צודקים – אני לא אתן שסעיף אחד יעבור.

איתן כבל: אבל זו לא חוכמה רק לתת לי ולהגיד לי.

איתן כבל: אני רוצה להיות משוכנע, כי סוף מה יהיה?

איתן כבל: יכול להיות שאני עוד שבוע-שבועיים כבר לא אהיה יושב-ראש ועדת הכלכלה.

לאה ורון: מה הם מציעים כאלטרנטיבה?

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אני לא פה, ואני מסתובב בתקופה של פריימריז, לא חשוב מה יהיה, ואני כצרכן צריך לשמוע שמצד אחד כיוון שלא עשיתי מעשה כלשהו, כי המצב כפי שהוא עכשיו לא יכול להתקיים, הצרכן לא זוכה למחיר שהוא אמור לראות, והחקלאי לא.

איתן כבל: אין דבר כזה, שקל אחד יעלה יותר, אני אומר את זה פה לוקנין.

יצחק וקנין: חד וחלק.

איתן כבל: לא יקום, לא יהיה, לא במשמרת שלי.

יצחק וקנין: ודאי.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: לא מעניין אותי פה, אני גם אמור לייצג חקלאים, אבל אני קודם כול מייצג את הצרכנים.

איתן כבל: חד-משמעית, אני אומר את זה בצורה מאוד מאוד ברורה.

יצחק וקנין: אין בעיה.

יצחק וקנין: אפשר להכניס את זה לתוך הצעת החוק שלי.

איתן כבל: סליחה, חבר הכנסת וקנין, שאף אחד כאן סביב השולחן לא יטעה, שערה משערות ראשו של לקוח שבא לקנות, אם שקל אחד יעלה, אני אומר את זה בצורה קצת מוגזמת, מופרכת, אבל שיהיה ברור.

יצחק וקנין: מסכים איתך.

איתן ברושי: נתתי לשאשא ביטון לפניי, תראה איזה נדיב אני, ואחר כך תיתן לי.

עיסאווי פריג': אבל, איתן, מבחינת היגיון, חיסול משמע עליית מחירים.

שניר ניב: ברור, ברור.

שניר ניב: זה מה שהיה.

שניר ניב: זה היה ב-2012 וב-2015.

עדי חכמון: ברור, ככה זה עובד.

איתן כבל: חברים יקרים, אפשר?

איתן כבל: מה היתרון שלי פה?

איתן כבל: אני אחזור על המנטרה הזו.

איתן כבל: אני רק נראה טוב.

איתן כבל: אני כבר לא צעיר, שמעתי אתכם אלף פעמים, אלפיים פעם.

איתן כבל: אם הקירות האלה היו נעתרים לכל האזהרות שאמרתם, או שבעלי עסקים אמרו, אני כבר לא יודע איפה הייתי.

איתן כבל: אני צריך שתשכנעו אותי לא כי ב-2012, לא כי -.

איתן כבל: יש מציאות שצריך לראות איך היא מתכתבת, איך נותנים פתרון לחקלאים, איך נותנים פתרון באמצע.

איתן כבל: אני רוצה להשתכנע, לא רק לתת לי פירוטכניקה של גרפים.

איתן כבל: ואפשר למצוא את הפתרון.

שניר ניב: נכון, אפשר למצוא.

איתן כבל: והפתרון לא נמצא כשכל אחד בא עם ה-D9, שלו, מרים את זה ומתחיל להתחפר לי במקום.

איתן כבל: זה לא יקרה.

עדי חכמון: בזה אנחנו מסכימים.

שניר ניב: נכון, נכון מאוד.

איתן כבל: את זה אני לא אתן שיקרה.

איתן כבל: יש גם כאן את.

איתן כבל: תכף תישמעו כמילטון פרידמנים, עוד מעט ניתן את זה ל"קהלת".

עדי חכמון: הפוך, אבל בסדר.

איתן כבל: בכלל, איפה אנחנו ואיפה הם, נו, מה.

איתן כבל: אבל אני תמיד נלחם על זכותם להשמיע את דברם.

מאיר: אפשר?

איתן כבל: לא, אל תתלהב.

איתן כבל: רק אמרתי, אבל בוודאי שאאפשר.

איתן כבל: אתה יודע שמעולם אינני מונע מאדוני לומר את הדברים.

איתן כבל: גברתי, בבקשה; ולאחר מכן – מולי.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, קודם כול תודה רבה לאיתן, ואני מתנצלת, אני בדרך כלל נשארת כל הדיונים, אבל אני באמת חייבת לצאת.

איתן כבל: זה בסדר גמור, יקירה, דברי.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתחיל מהסיפה של דבריך שבאמת כולנו, אני חושבת, תמימי דעים לגבי זה שאנחנו לא מוכנים שיהיה יוקר מחיה, ושבאמת מי שישלם את המחיר בסופו של דבר הם הצרכנים.

יפעת שאשא ביטון: זה לא סוד שגם שר האוצר נמצא במקום הזה, ולמרות זאת גם הוא בעצמו דרש שיהיה פתרון עבור החקלאים.

יפעת שאשא ביטון: אני מסתכלת על החקלאים, לא אלה שהתאגדו להם באינטגרציות, אלא באמת אלה שנמצאים בקצוות של הארץ, אותם חקלאים קטנים, ואנחנו מדברים פה על שערורייה.

יפעת שאשא ביטון: בעיני השערורייה היא שדווקא במקומות שאנחנו מנסים לדחוף לתעסוקה, ויש שם מצוקות של תעסוקה גם בלי שבכלל ניגע בכל הענפים האלה, אנחנו הורגים בידיים שלנו את מי שנמצא שם.

יפעת שאשא ביטון: גם אם אני אלך לשיטתכם, שבאמת היה פה איזשהו ויסות של המחיר, ובאמת מי שנהנה מכל הסיפור הזה זה הצרכן, אבל אי-אפשר שהניתוח יצליח - - -

רועי פולקמן: מי שלא נהנה.

יפעת שאשא ביטון: לא, הם אומרים שמרגע שבעצם הפסיק הוויסות ראו את הירידה הדרמטית.

רועי פולקמן: אה, כן.

יפעת שאשא ביטון: ומי שנהנה זה הצרכנים.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: דרמטית?

יפעת שאשא ביטון: רגע, לא משנה.

דוד ביטן: מי אומר את זה פה?

יפעת שאשא ביטון: ביטן, לא היית פה, שנייה.

דוד ביטן: לא משנה, אני אוכל עוף.

דוד ביטן: מה, אני לא אוכל עוף?

דוד ביטן: באמת, מה זה לא הייתי פה?

יפעת שאשא ביטון: אני הולכת איתכם, אבל אי-אפשר שהניתוח יצליח והחולה ימות.

יפעת שאשא ביטון: אסור שזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לראות איך אנחנו מחזקים את החקלאים שלנו, איך אנחנו נותנים להם את הכלים, איך אנחנו מוצאים פתרון.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, אל תבואו ותגידו לי מה הפתרון, כבר שנתיים, ווקנין צדק בכל מילה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם מה שוקנין אומר, חבר הכנסת וקנין, חשוב לי שתהיה.

דוד ביטן: ככה, תעביר את זה ככה, אין, אין, שום תיקון לא יהיה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ביטן, אתה עושה בלגן.

דוד ביטן: בלי תנאים.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ביטן, באמת, למה אתה מפריע לי?

יפעת שאשא ביטון: אני לא מפריעה לך אף פעם.

דוד ביטן: אני לוחץ את היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת וקנין צדק בכל מילה.

יפעת שאשא ביטון: ואני אגיד לכם יותר מזה, תמונת המצב כביכול השחורה שהוא צייר היא רק תלך ותשחיר אם נמשיך בדרך הזו, כי בסופו של דבר יבואו כל החזקים למיניהם יאכלו את החקלאים, יבלעו את החקלאים הקטנים.

יפעת שאשא ביטון: החקלאים הקטנים ישלמו כמה וכמה פעמים, ואנחנו נמצא את עצמנו צריכים לדאוג לעוד אנשים בקצוות של הארץ, בעיקר בגליל ובדרום, מנסים להרים את הראש מעל המים.

יפעת שאשא ביטון: ולכן אני אומרת, כבוד היושב-ראש, הבעיה ידועה, אנחנו שנתיים מדברים.

דוד ביטן: מה, בחייך, מה אתה אומר?

דוד ביטן: - - -

יפעת שאשא ביטון: אני הייתי באוצר כמה פעמים, מועצת הלול – תודה רבה, ביטן.

דוד ביטן: לא מדבר עלייך.

יפעת שאשא ביטון: מועצת הלול הציעו כמה וכמה רעיונות, וזה בסדר, אתם יכולים להגיד שההצעות לא בסדר.

יפעת שאשא ביטון: תציעו אתם, תציעו אתם.

שניר ניב: אילו הצעות הם הציעו?

עדי חכמון: איזה הצעות?

עדי חכמון: חוץ מקרטל איזה הצעות הם הציעו?

קריאות: - - -

שניר ניב: אחת, חלופה אחת.

שניר ניב: אנחנו פתוחים להכול, חוץ מהחלופה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אז תציעו חלופה אחרת.

שניר ניב: הצענו שבע.

יפעת שאשא ביטון: אמר את זה גם חבר הכנסת רועי פולקמן, באמת, אנחנו מנהלים את השיח הזה כבר הרבה מאוד זמן.

יפעת שאשא ביטון: בכנסת אין ואקום.

יפעת שאשא ביטון: במקום שאין פתרון חברי הכנסת ינסו לייצר את הפתרון.

יפעת שאשא ביטון: ולכן אני אומרת שאני לא באה להגיד לכם מה טוב ומה לא טוב, תגידו אתם.

יפעת שאשא ביטון: תבואו, תנהלו שיח, לא בעוד שנה, בכאן ועכשיו, כי אני רוצה להסתכל לאנשים האלו בפנים, ולדעת שעשיתי הכול כדי שהם יוכלו לפרנס את עצמם בכבוד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על הטייקונים, אנחנו מדברים באמת על האנשים הפשוטים שזה לחם יומם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

דוד ביטן: אני מבקש התייעצות סיעתית.

איתן כבל: אני אסיים אחרי מולי, ושיהיה לך יותר חומר לחשוב עליו.

דוד ביטן: בסדר, אין בעיה.

דוד ביטן: אני חשבתי כבר על הכול.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: בבקשה, מולי, שם ותפקיד.

שמואל לויט: מנכ"ל המועצה לענף הלול.

שמואל לויט: ראש הקרטל, כהגדרת הממונה.

שמואל לויט: אני רוצה לומר כמה דברים.

שמואל לויט: היות שיש הרבה מאוד אי-דיוקים בדברים של הממונה, אז כמה דברים.

איתן כבל: אתה יכול להגיד שיש לך אי-הסכמות.

שמואל לויט: לא, אי-דיוקים.

איתן כבל: בסדר.

שמואל לויט: מבחינת הרכב המועצה, מתוך 47, 24 הם נציגי מגדלים, הרוב.

שמואל לויט: אחת.

שמואל לויט: דבר שני, במועצה יושבים שמונה נציגי מדינה – ארבעה ממשרד החקלאות, שלושה ממשרד הכלכלה, ואחד ממשרד האוצר או אחת.

שמואל לויט: פיקוח ציבורי, יושב פה במקרה, לא ידעתי שהוא יבוא, נציג ציבור במליאת המועצה, יש נציגי ציבור.

איתן כבל: מי זה?

שמואל לויט: גיל, יושב במקרה שם.

שמואל לויט: לא ידעתי שהוא יבוא.

איתן כבל: אה, גיל ברגפרוינד.

שמואל לויט: מאחר ששר החקלאות הוא הממונה, אם המועצה עושה הסדר שיושב-ראש המועצה, שהוא ממונה על-ידי שר החקלאות, חושב שהוא לא מתאים או פוגע בציבור, אז חזקה עליו שהוא לא ייתן להעביר את זה.

שמואל לויט: זה דבר אחד.

שמואל לויט: דבר שני, אני פה לא בגלל האינטגרציות, אני פה בגלל המושבניקים, אני אומר את זה במפורש.

שמואל לויט: המושבניקים הם גורמי התחרות בענף.

שמואל לויט: המושבניקים רובם לא חברים באינטגרציות, הם גורמים התחרות.

שמואל לויט: יכול להיות שאת רוצה לחסל או שהאוצר רוצה לחסל את המושבים, את המושבניקים.

שניר ניב: להפך.

עדי חכמון: ממש לא.

שמואל לויט: לא, רגע.

יצחק וקנין: אל תפריעו לו.

קריאות: - - -

יצחק וקנין: אל תפריעו לו.

יצחק וקנין: אין לכם שום זכות להפריע לו.

איתן כבל: ששש.

איתן כבל: יצחק, יצחק.

שמואל לויט: הוא רוצה לחסל אותם.

שניר ניב: להפך.

שמואל לויט: אז יכול להיות שתחרות לטווח הקצר תהיה לך.

שמואל לויט: בתחרות לטווח הארוך הוא יימצא עם שני בנקים גדולים ועוד ארבעה קטנים וזהו, והכול יהיה מתואם על-ידם.

שמואל לויט: לא יהיה שום עניין - - -.

שמואל לויט: עכשיו אני רוצה לומר לגבי המגדלים הקטנים.

שמואל לויט: המגדלים הקטנים, וכולם אומרים את זה, גם באוצר ראיתי עשרות ישיבות: בואו נוציא את המגדלים הקטנים, הם לא יעילים.

שמואל לויט: ואני אומר שזה לא נכון, המגדלים הקטנים הם היעילים ביותר.

שניר ניב: זה לא נכון.

שמואל לויט: מגיעים לנצילות מזון טובה מאוד.

שמואל לויט: הגידול שלהם מצוין, והם מגיעים לתוצאות מעולות.

שמואל לויט: יש להם רק בעיה אחת קטנה, אין להם גב כלכלי לספוג הפסד של יותר - - - אחד.

שמואל לויט: היום המגדלים, יושבים פה גם נציגי מגדלי, נמצאים בהפסדים בשנה האחרונה של מאות אלפי שקלים, אולי יש גם כמה עם מיליונים.

שמואל לויט: הם בהפסדים עצומים.

שמואל לויט: דבר אחד אני יכול להגיד לך לגבי הנושא של זה, אי-הסדר משמעותו שאת מגנה על הקמעונאים, כי כל הסדר שהמועצה עושה איננו כולל את הקמעונאים, כי אי-אפשר להשתלט על הקמעונאים.

שמואל לויט: דבר אחד אפשר להגיד על הקמעונאים, הקמעונאים הצליחו מתום ההסדר להעלות את המרווח הקמעונאי מ-7 שקלים בממוצע ל-8 ומעלה על עוף שנמצא אצלם חמישה ימים.

שמואל לויט: היום מגדלים שמגדלים 50 יום, שזה הפסד טוטלי, מקבלים 3 שקלים לקילו עוף.

שמואל לויט: את מבינה את חוסר הפרופורציה?

שמואל לויט: המצב הזה הוא בלתי נסבל, הוא הפך למצב שחקלאים מתמוטטים והוא בלתי נסבל, ולא יכול להימשך יותר.

דוד ביטן: אתם לא בסדר, הבטחתם ולא קיימתם שום דבר.

דוד ביטן: כל היום אתם מביאים סכמות.

שמואל לויט: הגדרת גם לא נכון את המטרה של החוק.

שמואל לויט: המטרה של החוק היא לא צמצום כמויות.

שמואל לויט: אם הייתם לפני חוות הדעת קוראים לי כמו שאתם קוראים ומתייעצים איתנו בכל מיזוג קטן של מדגרה אחת עם מדגרה שנייה, אז היינו קצת מעבירים לכם אינפורמציות.

שמואל לויט: יש ביקוש יתר לקראת החגים, ויש ביקוש בחסר אחרי החגים בתקופות של השפל אחרי חולי המועד.

שמואל לויט: והחקלאים לבד אם אין מנגנון שמתאם שיהיה יותר לפני החגים ופחות בתקופות השפל.

איתן כבל: אם הוא היה אוכל יכול להיות שלא היו עודפים.

שמואל לויט: החקלאים לא יודעים לעשות את זה לבד.

שמואל לויט: כתוצאה מכך מה קרה?

שמואל לויט: שלוש שנים אנחנו בלי הסדר, המחסנים של הבשר הקפוא מלאים, וכמו שחבר כנסת וקנין אמר, נכון להבוקר 800,000 עופות מעל 50 יום, שזה הפסד טוטלי.

שמואל לויט: אני גם לא רוצה לדבר על האפקט של צער בעלי חיים.

שמואל לויט: כל הדבר הזה היה צריך להימנע.

שמואל לויט: אף אחד לא יאכל את זה.

שמואל לויט: אנחנו לא יודעים, חלק ימותו, חלק אני לא יודע מה יהיה איתם.

שמואל לויט: זה ייצור שהוא בלתי כלכלי, לא צריך אותו, אף אחד לא צריך אותו.

שמואל לויט: כל המטרה של זה לתת כלי בידי המועצה, לתת אפשרות, לתאם שיהיו כמויות יותר גדולות לפני החגים ופחות גדולות בתקופות השפל.

שמואל לויט: זה הכול.

שמואל לויט: עכשיו, ההצעות ששמעתי מהאוצר.

שמואל לויט: כול ההצעות הולכות סביב שני אלמנטים.

שמואל לויט: אחד, מתווה פרישה למגדלים, לתת להם כסף, ואין כסף באוצר שיכול להחזיר את כל ההלוואות כשכל המגדלים תקועים עם החזרי הון של מאות אלפי שקלים על בניית לולים.

שמואל לויט: והמושבניקים בנו לולים חדשים, והם צריכים להחזיר במשך עשר השנים הקרובות הלוואות רבות.

שמואל לויט: אין כסף באוצר שייתן מימון להסדרי פרישה כאלה.

שמואל לויט: והדבר השני, סבסוד ישיר.

שמואל לויט: הכותרת, בוא ניתן סבסוד ישיר.

שמואל לויט: סבסוד ישיר, מהכרת הענף של הפטם זה סבסוד שמעוות סחר בצורה בלתי רגילה, ויוצאות ממנו קומבינות בלתי רצויות לחלוטין, שלא צריך לפרט אותן פה.

שמואל לויט: ולכן, הפתרונות שלכאורה האוצר מציע הם פתרונות, מה שנקרא, הרצון שלהם הוא להוציא את המושבניקים מחוץ לתמונה.

שמואל לויט: ואז כפי שאמרתי, התמונה של הענף בעוד שלוש שנים, חמש שנים, תהיה כמו מצב - - -

יצחק וקנין: ואז יהיה קרטל אמיתי שם.

שמואל לויט: כן, אף אחד לא - - -

שניר ניב: אז אין אף פתרון אחר חוץ מהסדר?

עדי חכמון: אנחנו לא מסכימים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תכף אאפשר לכם.

קריאה: אתה אומר קרטל.

קריאה: זה לא קרטל, שניר.

שניר ניב: אין אף פתרון אחר חוץ מהסדר?

שמואל לויט: אני חושב שההסדר זה הדבר הכי רך, אף אחד לא הולך לקבוע פה מכסות.

שניר ניב: אין אף פתרון אחר?

שמואל לויט: לא, אף אחד לא הולך - - -

איתן כבל: חבר'ה, נו, בשביל זה אנחנו פה, תכף אאפשר לכם.

שמואל לויט: אף אחד לא הולך לקבוע מכסות כמו שכותבים בכמה עיתונים.

איתן כבל: תודה, מולי.

איתן כבל: אני רוצה רק להעיר הערה שכבר הערתי גם בשיחה סגורה שהייתה איתכם.

איתן כבל: נראה לי כאילו מדובר בענף בשתי מדינות שונות.

איתן כבל: זאת אומרת, בסוף כל אחד בא עם נתונים אחרים לגמרי, וכל אחד מפרש אותם בצורה אחרת לגמרי.

איתן כבל: זה העניין.

איתן כבל: מצד אחד, יש כאן מהלך שנראה – באינסטינקט שלי, אני אומר את זה לכם באוצר, ואני אומר לגברתי הממונה, לרגע נדמה, אני אומר באינסטינקט, לא שזה דבר נכון – שבעצם מי ייפגע?

איתן כבל: המגדלים החלשים.

איתן כבל: זאת אומרת, בסוף בסוף תייצר מצב שהמגדלים החלשים, אלה מהמשק המשפחתי שאני רוצה לחזק, שאני פה בוועדה כל הזמן נלחם עליהם, נלחם עבורם לאורך כל הדרך, אני קודם כול שואל איפה נמצא המשק המשפחתי בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: הפחד הגדול שלי, ועדיין לא השתכנעתי בתהליך הזה, שבעצם אנחנו מצד אחד כאילו מייצרים מצב שבסוף יהיו פה שלושה-ארבעה-חמישה גופים שישלטו בענף, ואז בטוח שאף אחד לא יכול לשלוט בהם.

איתן כבל: אני לא אומר שאני מדייק, בסדר?

יצחק וקנין: אתה מדייק, איתן, אתה מדייק.

אבשלום וילן: אתה מדייק מאוד.

יצחק וקנין: אתה מדייק, זאת המציאות.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: תודה.

עדי חכמון: - - - אם יש 30 משחתות היום.

יצחק וקנין: מה?

יצחק וקנין: מה?

קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה, אני אאפשר לך.

קריאה: עדי, חמישה שחקנים, כל השאר - - -

קריאות: - - -

יצחק וקנין: עדי, את זורקת מספרים ככה?

שניר ניב: אחד הענפים היותר תחרותיים בשוק המזון.

איתן כבל: זה רק מראה באיזה מצב רע אנחנו.

איתן כבל: בבקשה, איתן.

איתן כבל: צוק בר, תיכנס להנגר, תקשיב, נאפשר לך.

איתן כבל: יש פה אנשים צריכים להתייחס.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבריי החקלאים.

דוד ביטן: אז לא תהיה הצבעה היום?

דוד ביטן: כבר אחת-עשרה.

איתן ברושי: אני אקצר כדי שתהיה הצבעה, אם יסכמו שיש הצבעה.

דוד ביטן: אם נסכם אז כן.

דוד ביטן: ביקשתי התייעצות.

איתן ברושי: הדיון הזה הוא לא רק על ענף הפטם, הוא דיון על החקלאות כולה, ולא ניכנס אליו כרגע.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, כבר עדכנתי אותך שהדיון הבא יהיה פה על ענף החלב וענף הרפת.

יצחק וקנין: חד וחלק.

איתן ברושי: משום שהענף הבא בתור – אני אשתוק אם תפריעו לי.

איתן כבל: יקירי, תתמקד.

דוד ביטן: התערבנו אם אתה מדבר על עוד דברים.

איתן ברושי: תכף תשמע.

דוד ביטן: טוב, נו.

דוד ביטן: אתה צריך לתקוף את האוצר גם קצת.

עדי חכמון: חבר הכנסת ביטן, חלב אתה שותה?

דוד ביטן: לא, בכלל לא.

עדי חכמון: לא?

עדי חכמון: גם לא?

איתן כבל: את עודפי המכסות.

לאה ורון: עדי, את ברשות דיבור?

עדי חכמון: סליחה.

לאה ורון: אז מספיק, תאפשרי לו לסיים.

לאה ורון: אנחנו צריכים לעשות הפסקה.

איתן ברושי: אין שום אפשרות, וזאת אחת הבעיות של הדיונים האלה בוודאי עם האוצר, כשאתה מגיע לדיון כזה משמעותי בלי הסכמה על המטרה.

איתן ברושי: בעצם כשאתה לא יודע לאן אתה רוצה להגיע אין שום סיכוי להגיע.

איתן ברושי: מה קורה פה?

איתן ברושי: אפילו בין הממשלה אין פה תיאום.

איתן ברושי: יש פה את משרד החקלאות, את משרד האוצר, והממונה, ואחרים, הממשלה לעולם לא מגיעה לחדרים האלה מתואמת בעמדה ממשלתית.

איתן ברושי: כשאתה לא מגדיר את המטרה אתה לא יודע לאן תגיע.

איתן ברושי: ולכן הדיון על משק החלב יהיה פה בעוד כמה ימים.

איתן ברושי: זה אותו דבר.

איתן ברושי: שני הענפים האלה הם בסיסיים בחקלאות ובהתיישבות.

איתן ברושי: אתמול כבל יושב-ראש הוועדה ניהל כאן דיון חשוב על בטיחות במזון ומזון בריא.

איתן ברושי: אין מזון בריא בלי חקלאות ישראלית.

איתן ברושי: מה, אתם רוצים שבהכול נהיה תלויים בארדואן?

איתן ברושי: אבל יותר מזה, אין יבוא ואין יצוא בענף הפטם, זאת אומרת שזה משק סגור.

איתן ברושי: גברתי הממונה, מי בדיוק יגדל?

איתן ברושי: רק לפני כמה חודשים אישרנו את חוק הגליל ב-120 מיליון שקל לכל שנה כפול עשר שנים.

איתן ברושי: חוק הגליל הוא לא חוק כלכלי, הוא חוק שמשלב את הראייה הכוללת של ממשלה אחראית.

איתן ברושי: והממשלה האחראית לא יושבת בחדר הזה כרגע, כי אתם באים לכאן בלי הנחיות, בלי הגדרת המטרה, בלי מדיניות.

איתן ברושי: אתם באים כאוסף מקרי של אנשים שלא מייצגים תמונה כוללת.

איתן ברושי: ולכן, ענף שאין לו יצוא ואין גם יבוא – ואת הגידול הזה, גברתי, אמרת שהוא מרכיב חשוב בכלכלה ובמזון הישראלי – יש שתי אפשרויות, או שיגדלו אותם חוואים או חקלאים.

איתן ברושי: או חוואים בעלי ממון או חקלאים שזה מה שהם יודעים לעשות מול החיזבאללה.

איתן ברושי: ולכן, השאלות של החקלאות וההתיישבות הן לא שאלות רק של שקלים אלא גם של ערכים.

איתן כבל: תודה, איתן.

איתן ברושי: משפט אחרון.

איתן ברושי: מה שחסר פה זה האיזון, ואיבדתם את האיזונים ואת הבלמים בין יוקר המחיה ובין יכולת הקיום והיצוא.

איתן ברושי: עכשיו משפט לממונה, אני אשב איתה אחר כך בהקשר אחר.

איתן ברושי: אתם שואלים כל הזמן מהו מחיר לצרכן?

איתן ברושי: ואני שואל אתכם, שזה חשוב, כולנו גם צרכנים, מהו המחיר לחקלאי, שאם הוא לא מקבל הוא לא יכול להתקיים?

איתן ברושי: אם אין כאן חקלאים גם לא יהיו צרכנים.

איתן ברושי: זה נכון שיש יותר צרכנים מחקלאים.

איתן ברושי: טוב שכך, שיש מעט חקלאים שמייצרים מזון לכל האוכלוסייה.

איתן ברושי: זאת התפתחות דרמטית של חקלאות ישראל.

איתן כבל: תודה, איתן.

איתן כבל: תודה.

איתן ברושי: אתם לא שואלים כמה יקבל החקלאי.

איתן ברושי: איתן, תודה.

איתן ברושי: אני רוצה שתשמעו את הנציג אלעד רמות או משה רמות מרמת צבי, שיש להם עמדה מזווית שונה.

איתן ברושי: חשוב לי שנשמע אותם.

איתן ברושי: בבקשה.

אלעד רמות: אנחנו מגדלים פטם 30 שנה.

אלעד רמות: נכד של מגדל 70 שנה, לצורך העניין.

אלעד רמות: הענף שלנו נמצא במצב קשה אומנם, ולא שמתם את הדברים על השולחן.

אלעד רמות: הענף הזה מחולק לשוק כשר ושוק לא כשר, שוק חי.

אלעד רמות: נכון לעכשיו יש עודפים כרגע בשוק החי, הלא כשר, בגלל תחלואות כאלה ואחרות, בעיות של טרף.

קריאה: לא נכון.

איתן כבל: חברים יקרים, תגידו לי, אתם מדברים?

איתן כבל: הוא מדבר.

איתן כבל: מה זה נכון לא נכון?

איתן כבל: הבן אדם מציג את עמדתו, לאחר מכן אפשר להציג עמדה אחרת.

איתן כבל: מה הקטע הזה שכל אחד אומר נכון לא נכון?

איתן כבל: בבקשה, דבר אליי.

אבינועם רמות: אתה רוצה להמשיך?

אלעד רמות: כן.

אלעד רמות: אני חושב פה שהמחלוקת לא נכונה, ולתת למועצת הלול לנהל את הענף זה - - -

איתן כבל: אלעד, אני נותן לך את זכות הדיבור, אל תפספס אותה.

איתן כבל: תתמקד בעניין בלי לתת ציונים לאחרים.

איתן כבל: תגיד איך אתה, אתם רואים את הדברים.

אלעד רמות: אנחנו רואים את השוק כשוק חופשי, לתת לשוק להתנהל לבד כהיצע וביקוש, בסוף הוא מתאזן.

אלעד רמות: נכון שעכשיו המצב הוא פחות טוב.

אלעד רמות: אסור לשכוח שהאינטגרציות ובעלי הון נכנסו לענף הזה והם מנסים לדחוק את רגלינו החוצה, הם גם מצליחים לאט לאט.

אלעד רמות: פה אתם צריכים לשמור עלינו, זו המשימה שלכם.

אלעד רמות: לא לתת לנו עכשיו לשנות פה את התקנות, ולתת את הכוח בידי מועצת הלול.

אלעד רמות: במידה שאתם לא מוותרים, אז אני חושב שאנחנו צריכים לשנות את הנוסח.

יצחק וקנין: מה שאתה אומר, להחזיר מכסות.

אלעד רמות: לא.

יצחק וקנין: נו, אז מה?

אלעד רמות: לתת למגדלים לשלוט בכוח, בענף.

יצחק וקנין: איך?

אלעד רמות: המגדלים יקנו.

איתן כבל: אלעד, וקנין, חשוב לי כיוון שהוא מציג עמדה שונה.

איתן כבל: אלעד, תקשיב.

אבשלום וילן: לא בדיוק, להפך, הוא הלך עוד יותר קיצוני.

איתן כבל: נכון, אבל היא עדיין אחרת.

איתן כבל: אני מבין את נקודת המוצא שלך.

איתן כבל: אני בעדך, וגם נפגשתי איתכם.

איתן כבל: אני רוצה להבין.

איתן כבל: הרי בשוק החופשי מי נפגע?

איתן כבל: אלה שאין להם יכולת להיות אותם מה שנקרא טייקונים או אלה שמשתלטים על השוק, בעלי הכוח.

איתן כבל: מה יקרה בסוף?

איתן כבל: עזוב אותי עכשיו ממועצת הלול.

איתן כבל: מועצת הלול זה הדבר האחרון שמטריד אותי למרות שהיא שחקן מרכזי.

איתן כבל: אני קודם כול רוצה להבין.

איתן כבל: יש כללי תנועה בשוק.

אלעד רמות: הנפגעים העיקריים עכשיו כרגע נכון להיום הם אלה שלא עובדים עם משחטה או עם גוף לטווח רחוק, הם חקלאים שקופצים ממשחתה למשחתה, ממשווק למשווק, אין פה סדר ארוך טווח.

איתן כבל: לעובדה שלמשחתה יש גם כן לולים?

אלעד רמות: כן, ואנחנו כמובן מס' שתיים שם.

אלעד רמות: אנחנו לא מס' אחד היום.

משה רמות: בהמשך לדברים שלו אני רוצה להגיד משהו.

משה רמות: אני מאותו יישוב.

איתן כבל: זה משה, אבא שלו.

אבינועם רמות: לא, הוא דוד.

אבינועם רמות: אני אבא.

אבינועם רמות: הטייס.

איתן כבל: תברר, כי אתה דומה לו קצת.

איתן כבל: סתם צחקתי.

משה רמות: הוא הטייס.

משה רמות: חבר'ה, אני ממושב רמת צבי, אנחנו מייצגים מהאזור שלנו, מרמות, מכפר יחזקאל, וממי שהיה בפגישה, היית.

איתן כבל: הכול בסדר, אני יודע.

משה רמות: אני מרוויח מהענף לזכותם של "עוף טוב" ולזכותנו.

משה רמות: אני יושב גם בשולחן מגדלים.

משה רמות: מאז שהתחילו את ההסדרים הלול שלי הצטמצם ב-30%.

משה רמות: פעם היו לי 90,000, היום אני ב-60,000, 65,000.

יצחק וקנין: חבל, גם זה לא יקרה.

משה רמות: לול אחד סגרתי בגלל זה, כי ההסדרים הרעו איתנו מבחינת מס' העופות, המרווחים בין המגדלים, בין המדגרים, הכול.

משה רמות: מייצרים פחות, מרוויחים בסדר, רק שימשיך ככה.

משה רמות: אם יהיו הסדרים שוב פעם זה יהיה גלגל חוזר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לך שבכל מקרה אם לא ייעשה מעשה כלשהו, אני לא אומר איזה, גם יגיע – תזכור מה שאני אומר לכם – המשבר יגיע גם אליכם.

איתן כבל: כי השוק - - -

קריאה: הוא כבר הגיע.

איתן כבל: סליחה.

אבשלום וילן: אני רוצה גם להעיר משהו.

איתן כבל: לא, חברים, אני חייב לעצור, יש בקשה להתייעצות סיעתית.

איתן כבל: תודה.

מרב תורג'מן: סעיף 114 לתקנון.

איתן כבל: יציאה להתייעצות סיעתית.

איתן כבל: חמש דקות הפסקה.

לאה ורון: הדיון יתחדש ב-10:55, לא לפי השעון הזה, שהוא לא בסדר.

איתן כבל: אני מחדש את הישיבה.

איתן כבל: נא לסגור את הלול בקצה.

איתן כבל: הישיבה נפתחה, סליחה.

איתן כבל: תודה רבה, כולם לחזור ללולים.

קריאה: כשמחיר העוף בישראל יותר זול מארצות-הברית וממערב אירופה.

איתן כבל: תודה.

שניר ניב: נכון מאוד.

שניר ניב: נכון.

שניר ניב: הענף תחרותי ולכן המחיר זול.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה לכם, אני מודה לכם.

איתן כבל: אני מתרגש מאוד מכל אחד עם העמדה שלו.

איתן כבל: אנחנו רוצים להתקדם.

איתן כבל: ברשותכם, חברים, עמדתכם הובנה.

אלעד רמות: משהו קטן קטן.

איתן כבל: אפרוח, עופיון, דבר.

אלעד רמות: אנחנו נסכים לשינוי בתיקון סעיף 5, התקשרות של מגדלים, ולא התקשרות עם מגדלים.

אלעד רמות: התקשרות של מגדלים וקבלנים מורשים לשם ויסות הייצור והשיווק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, אני אומר לכם, אני יודע בדיוק ואני מבין עניין, אין כאן צדק מוחלט, בכל הכבוד לכולם, לממונה, לאוצר, לוקנין, לכולם, אין צדק מוחלט.

אלעד רמות: הזניחו אותנו.

איתן כבל: בסדר, אני מבין, אני אומר לך, לא אתן שפה מגדלים ייפגעו.

איתן כבל: אבל אמרתי לכם, תזכרו, יש צרכן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, עדי חכמון.

עדי חכמון: דבר ראשון, אני רוצה לפנות לחבר הכנסת וקנין.

עדי חכמון: אני יודעת שהיו הרבה מאוד דברים בתקשורת, כל ההתקפות האישיות מבחינתנו הן באמת, זה לא משהו שיוצא נגדנו, אנחנו לא לרגע – אנחנו עובדים איתך מצוין, אנחנו מכירים אותך, את היושרה שלך, ולרגע לא חושבים שאין כאן ניקיון כפיים.

עדי חכמון: יש כאן סוגיה של ויכוח מקצועי שיכול שיהיה.

יצחק וקנין: במרוקאית אומרים: "לבכאת מנורה אל מייה תכסרה", לבכות אחרי המת זה כבר לא שווה.

עדי חכמון: אני אומרת שלא לכתחילה ולא בדיעבד לא היה שום דבר כזה.

שניר ניב: לנו לא היה יד בזה.

איתן כבל: חברים, אני בטוח שלא היה.

עדי חכמון: אז לי היה חשוב להגיד את זה, חבר הכנסת וקנין, כי זה באמת.

עדי חכמון: אני חושבת, ואנחנו הרבה מאוד זמן עם חבר הכנסת וקנין בדבר הזה, זה נכון שיש כאן בעיה וזה נכון שנכון לעכשיו המשק לא מאוזן.

עדי חכמון: יש כאן איזשהו מרוץ התחמשות של השוק שרוצה לאגור כמויות.

עדי חכמון: הצענו הרבה מאוד פתרונות, ואנחנו מוכנים להמשיך לדבר ולהציע פתרונות אמיתיים, אבל הפתרון שמוצע הוא לא הפתרון הנכון בשני מובנים.

עדי חכמון: במובן הראשון, אפשר להגיד שוויסות לא מעלה מחירים, קרטל מעלה מחירים.

עדי חכמון: כל המטרה של קרטל וויסות זה תכנון כמויות, זה הפחתת כמויות, ובסופו של דבר כל המטרה של - - -

אבשלום וילן: ודואופול או קוואדרופול לא מעלה מחירים?

עדי חכמון: אני יכולה לסיים את דבריי?

איתן כבל: יש לך משפט לומר.

איתן כבל: אני לא יכול, אני צריך לסגור את הדיון.

אבשלום וילן: מבחינה כלכלית, לא פוליטית.

עדי חכמון: אז אני אגיד שני משפטים.

עדי חכמון: כל המטרה של קרטל היא להעלות מחירים, ובסופו של דבר ראינו בעבר שכשהתחיל הקרטל המחירים עלו בצורה דרמטית, ולאחר הקרטל המחירים ירדו בצורה דרמטית.

איתן כבל: תודה.

עדי חכמון: בסופו של דבר תהיה פגיעה בצרכן הסופי, והמחיר לצרכן הסופי יעלה.

איתן כבל: תודה.

עדי חכמון: והפתרון לא באמת יעזור, יהיה - - - לבעיות שהחקלאי מתמודד איתן - -

איתן כבל: תודה.

עדי חכמון: - - הוא לא יוריד את האינטגרציות.

קריאות: - - -

יצחק וקנין: את מוכנה לתת עכשיו 10 מיליון שקל לפינוי העופות שלא יכולים לפנות אותם?

קריאות: - - -

יצחק וקנין: את מוכנה לתת 10 מיליון שקל עכשיו?

עדי חכמון: אני לא יודעת על מה מדובר.

עדי חכמון: אני מוכנה - - -

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: יש לי בדיוק שתי דקות לסיים.

איתן כבל: לא, חברים.

אבינועם רמות: אני אתן לך פתרון.

איתן כבל: לא, לא, אל תיתן.

איתן כבל: יקירי.

אבינועם רמות: - - -

קריאות: איזה פתרון?

קריאות: איזה פתרון יש לכם?

איתן כבל: די, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: יש לי בדיוק שתי דקות להתפזר.

איתן כבל: תקשיבו, סליחה, חברים, אני מאוד מבקש שם באוצר, בבקשה, דקה.

איתן כבל: התרנגולות לא על הגדר, לאט לאט.

איתן כבל: תקשיבו טוב טוב.

איתן כבל: אני אומר לכם שחייבת להיות נקודת איזון.

איתן כבל: אני לא מקבל כאן

איתן כבל: את ההנחות האלה שכל אחד בא ועושה ג'יהאד על העמדה שלו.

איתן כבל: אין מצב כזה.

איתן כבל: אני יודע שהחקלאים במצב רע, ואני יודע להגיד שהמחיר צריך להיות עוד יותר נמוך ממה שהוא מתקיים היום, והוא לא.

איתן כבל: והוא לא.

איתן כבל: זו עובדה.

קריאה: ברשתות.

יצחק וקנין: ברשתות, זאת הכוונה.

איתן כבל: חברים, מה, אני בא לקנות אצלך בלול?

איתן כבל: בוודאי שאני מדבר על הרשתות, זו העובדה שמתקיימת.

איתן כבל: וכל אחד בא עם העמדה שלו ואומר כולה שלי.

איתן כבל: ואין כולה שלי.

איתן כבל: אני אומר את זה גם, גברתי הממונה, ואני אומר את זה לאוצר, חייב להיות כאן פתרון.

איתן כבל: כי גם הפתרון שלכם כפי שאני מזהה אותו, בכל הכבוד, יוביל לכך שאלה שנדמה להם, פה החקלאים של רמות צבי, יש לי ניסיון לא פחות משל כל מי שיושב פה בענפים האלה, הם עוד ימצאו את עצמם אם לא ניתן לזה גם פתרון - - -

מרדכי אלקבץ: עוד חודש-חודשיים הם יהיו שם.

איתן כבל: אתה מוכן בבקשה לא להפריע לי?

איתן כבל: ביקשתי עזרה?

איתן כבל: אני אומר לכם את הדבר הבא.

איתן כבל: אני לא מצביע היום, כי באמת יש פה עוד גורמים שצריכים להתבטא, ואני לא נוהג לעשות דברים כאלה, זה לא לעניין.

איתן כבל: לא יעזור שום דבר.

איתן כבל: וגם אני חושב שאני צריך להכניס תיקונים כאלה ואחרים בנוסח.

איתן כבל: לא יעזור בית דין.

יצחק וקנין: כן.

איתן כבל: בבקשה, לא אתן לאף אחד יותר לדבר.

מרדכי אלקבץ: מה עושים עם אלה שבלול - - -

איתן כבל: אתה מוכן בבקשה לתת לי.

מרדכי אלקבץ: מה עושים איתם?

איתן כבל: אתה מוכן בבקשה?

מרדכי אלקבץ: יש 800,000 עופות בלול - -

איתן כבל: מר אלקבץ, אתה מפריע.

מרדכי אלקבץ: - - מה עושים איתם?

איתן כבל: תגיד לי, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

מרדכי אלקבץ: כן, תוציא אותי.

איתן כבל: אז תצא.

איתן כבל: תודה.

מרדכי אלקבץ: אם לא נעביר את החוק יהיה - - - .

מרדכי אלקבץ: כן, יהיה פתרון.

איתן כבל: תודה.

קריאה: אל תצא, מוטי.

איתן כבל: מה זה אל תצא?

קריאה: צוחק.

איתן כבל: סליחה, מה אתה מתלהב מעצמך?

איתן כבל: די, מספיק.

איתן כבל: חברים, אני לא צוחק פה, יש כאן עניין אמיתי.

איתן כבל: ייקבע דיון נוסף.

איתן כבל: לדיון הזה אני מביא הצבעה.

איתן כבל: אני אשב איתכם, אני אעשה אצלי דיון סגור.

איתן כבל: אני אומר לכם שאם אתם באים עם העמדה הזו אל תבואו.

איתן כבל: אל תבואו אליי.

איתן כבל: כבר אני אומר לכם, אני אעביר את זה על הראש שלכם, אחר כך נריב מי צודק.

איתן כבל: אני רוצה פתרון.

איתן כבל: פתרון שזה לא כולה שלי.

איתן כבל: אין צדק מוחלט.

איתן כבל: לא וקנין צודק בתוך כל התהליך, אבל גם אתם לא צודקים בתוך כל התהליך.

איתן כבל: ואני לא ילד, בשביל זה נבחרתי כדי לקבל כאן את ההחלטות.

איתן כבל: ובדיון הבא אני מתכוון להצביע ולהתקדם עם התהליך הזה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.