ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 694, 2018-10-31 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: הנושא: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון מס' 37) (הוראות לעניין רכב מעוקל שנגנב או שנקבע כרכב באובדן), התשע"ח-2018.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחבריי חברי הכנסת, לחברתי חברת הכנסת מרב מיכאלי.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לאנשי הממלכה ונציג של איגוד חברות הביטוח.

ניסן סלומינסקי: ביטוח לאומי, נכון?

יוסף פולסקי: אי אפשר להגיד שאנחנו חלק מהממלכה כי אנחנו תאגיד סטטוטורי.

ניסן סלומינסקי: לאור המצב האחרון, שאתם בעימות חזיתי עם הממלכה, עם האוצר, יכול להיות שאתם משהו דו-ראשי כזה.

יוסף פולסקי: יש חילוקי עמדות.

ניסן סלומינסקי: אבל בוקר טוב יכסה את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו העברנו את החוק של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי בנושא של פיקוח על שירותים פיננסיים בנושא של הביטוח.

תמי סלע: זה בעצם תיקוני חקיקה, אבל - - -

ניסן סלומינסקי: העברנו אותו, ואני הגשתי רביזיה כי התעורר נושא אחד שעדיין לא לובן ורצינו שהוא יתלבן.

ניסן סלומינסקי: אז קודם כל אני מעלה את הרביזיה כדי לפתוח את הדיון כדי שנוכל לדון באותו סעיף שלא לובן אז, ובינתיים אני מקווה שהוא התלבן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל את הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: בעד אישור הרביזיה – 2

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: התקבלה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את זה לדיון.

מרב מיכאלי: רק אני אגיד, ברשותך, צלצלתי לברך את גלית שאול, מנכ"לית מרכז רקמן, שהופיעה פה פעמים מאוד רבות בוועדה, שהיא ניצחה בבחירות על ראשות המועצה האזורית – נדמה לי עמק חפר.

מרב מיכאלי: יום חג ומועד.

ניסן סלומינסקי: את רואה שאנחנו לא ישנו הרבה בלילה הזה.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה תוצאות, ויש מקומות שאפשר לברך, יש מקומות אפשר להצטער.

מרב מיכאלי: לא כולן מברכות ומצטערות באותם מקומות.

ניסן סלומינסקי: ודאי.

ניסן סלומינסקי: זה בדרך כלל הפוך, איפה שאת מברכת – לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: תמי, תציגי.

תמי סלע: לענייננו, אולי אני אסביר איפה אנחנו עומדים.

תמי סלע: אנחנו מדברים על הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מיכאלי שבאה לתת מענה לסיטואציה שקורית במעט מקרים יחסית, שבהם הוטל עיקול על רכב.

תמי סלע: זה יכול להיות עיקול שהוטל בנוסח הנוכחי של הצעת החוק על ידי כל גורם, בין אם גורם פרטי דרך ההוצאה לפועל, או גורם ציבורי, המדינה דרך המרכז לגביית קנסות, או דרך פקודת המסים (גביה).

תמי סלע: אותו רכב שהוטל עליו עיקול איבד הרבה מערכו עקב תאונה, הוכרז כאובדן גמור, או אובדן להלכה, או שנגנב, המבוטח, שהוא גם החייב במקרה הזה, באופן עקרוני זכאי לתגמולים מחברת הביטוח.

תמי סלע: הזוכה, שהטיל את העיקול על הרכב לא מודע לשינוי שחל במצב הרכב.

תמי סלע: מטרה העיקרית של הצעת החוק היא לפתור את פערי המידע האלה וליידע את הזוכה על השינוי במצב הרכב ועל העובדה שלאותו חייב יש זכות לתגמולים, והוא רשאי לפעול, להטיל עיקול, לנקוט הליכים בסיטואציה הזו ככל שזה משתלם לו.

תמי סלע: למה אמרנו שזה מצב חריג?

תמי סלע: כי בדרך כלל למבוטח, לחייב, יהיה אינטרס לקבל את התגמולים והוא יפעל להסיר את העיקול.

תמי סלע: כל עוד העיקול מוטל על הרכב, חברת הביטוח לא תשלם את התגמולים כי היא צריכה להעביר את הבעלות על הרכב, זה חלק מהתהליך.

תמי סלע: במיעוט המקרים – וזה לפי נתונים שקיבלנו מאגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר – יש מעט מאוד מקרים שבהם החייב המבוטח אדיש לסיטואציה, בדרך כלל בגלל שהחוב שלו גדול וגם ככה הוא לא יקבל מן התגמולים שום דבר, והוא לא פועל להסרת העיקול, והכספים האלה נשארים תקועים ולא מגיעים אל הזוכה, הם נשארים אצל חברת הביטוח.

תמי סלע: ההצעה הזו באה לפתור את זה.

תמי סלע: יש בה חלק אחד שהוא תיקון לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), שמדבר על חובת ההודעה.

תמי סלע: ניסינו ליצור מנגנון פשוט, בלי כל מיני מאגרי מידע חדשים, בעיקר בגלל ההיקף הקטן של התופעה, והטלנו פה חובה על חברות הביטוח ליידע את הגורם המעקל על כך שהשתנה מצב הרכב.

תמי סלע: בנוסף, יש פה הוראה בחוקים השונים שמסדירים את הליכי העיקול – בחוק ההוצאה לפועל, בחוק המרכז לגביית קנסות ובפקודת המסים (גביה) – כשמתייחסים לאותה סיטואציה שהוטל עיקול על התגמולים.

תמי סלע: בשלב הראשון אמרנו בעיקר דבר אחד על ההליך הזה, שבעת מימוש התגמולים ייקח בחשבון הגורם המממש שמדובר על תגמולים שהם חלף רכב, שהם תחליף לרכב, כיוון שיכול להיות שאותו רכב שימש – כל מיני שיקולים שקשורים למימוש רכב, שבדרך כלל המימוש לא קורה במרבית המקרים.

תמי סלע: יש הרבה עיקולים על רכב, אבל מעט מאוד מקרים שתוספים ומממשים בין אם בגלל שיקולים של עלות תהליך ובין בגלל שיקולים אחרים.

תמי סלע: הנקודה שעלתה בישיבה האחרונה, ובעקבותיה עשינו בירור והצענו הצעות, ולשם כך הישיבה הזו, היא שבאותם מצבים שבהם החייב אדיש לכל ההליך, הוא גם כנראה לא יחתום על ייפוי כוח להעברת בעלות ברכב, שזה חלק מהתהליך שמאפשר את תשלום התגמולים.

תמי סלע: ואז חברת הביטוח עלולה לצאת מאוד נפסדת כי היא תחויב לשלם את התגמולים שהוטל עליהם עיקול, ומצד שני, לא תוכל לקבל את הבעלות על רכב ולגלגל את התהליך, כפי שבדרך כלל קורה.

תמי סלע: ואז עלו הצעות שהעברת הבעלות תיעשה בצו של גורם שיפוטי, של גורם שיש לו סמכות להורות על העברת הבעלות אל מול תשלום התגמולים.

תמי סלע: זה הדבר המרכזי שבגללו לא הסתיים הליך החקיקה פה.

תמי סלע: הצענו פה תיקון מעט שונה לחוקים שבהם יש גורם שיפוטי מובנה בתוך ההליך, שזה חוק ההוצאה לפועל וחוק המרכז לגביית קנסות.

תמי סלע: שם יש רשם שמוסמך לנהל הליכים מסוימים בתוך הליכי הגבייה.

ניסן סלומינסקי: ולהוציא צווים.

תמי סלע: שם קבענו שפירעון החוב – וזה מופיע בחוק ההוצאה לפועל בסעיף 21ב(ב) המוצע.

תמי סלע: התוספת היא: "פירעון החוב באמצעות תשלום כספי תגמולים לזוכה ייעשה בכפוף להעברת הבעלות ברכב למבטח בהתאם לייפוי כוח מטעם החייב להעברת הבעלות ברכב" – שזה כמובן המצב הרצוי – "או בהתאם לצו של הרשם אשר יורה כאמור לרשות הרישוי, אלא אם התקיימו נסיבות חריגות המצדיקות אחרת".

ניסן סלומינסקי: סליחה, עוד פעם תחזרי על המשפטים.

תמי סלע: אני אומרת שההוראה שבאה לפתור את העניין הזה מופיעה בחוק ההוצאה לפועל בתיקון המוצע בסעיף 21ב(ב).

תמי סלע: זה בעמ' 2 לנוסח שהונח.

תמי סלע: בסופה של פסקה ב' נאמר שם: "פירעון החוב באמצעות תשלום כספי תגמולים לזוכה ייעשה בכפוף להעברת הבעלות ברכב למבטח בהתאם לייפוי כוח מטעם החייב להעברת הבעלות ברכב או בהתאם לצו של הרשם אשר יורה כאמור לרשות הרישוי, אלא אם התקיימו נסיבות חריגות המצדיקות אחרת ומטעמים שיירשמו".

תמי סלע: הוראה מקבילה נמצאת בחוק המרכז לגביית קנסות, ובסעיף המקביל בפקודת המסים (גביה) שאנחנו מוסיפים, הסעיף המוצע אומר: "או בהתאם לצו שיפוטי אשר יורה כאמור לרשות הרישוי, אלא אם יתקיימו נסיבות חריגות המצדיקות אחרת ומטעמים שיירשמו".

תמי סלע: סיבה להבדל היא שהליך הגבייה לפי פקודת המסים (גביה) הוא הליך גביה מינהלי, כמו שאנחנו מכירים, ואין שם גורם - - -

ניסן סלומינסקי: מי הוא זה שיוציא צו?

תמי סלע: יכול להיות רשם, אם הם פונים דרך ההוצאה לפועל, כי יש דברים, למשל מכירת מקרקעין, שהם עושים לפי חוק ההוצאה לפועל, מחויבים גם היום לפי תקנות המסים (גביה).

תמי סלע: זה יכול להיות שופט של בית משפט שלום שפונים אליו לצורך העברת הבעלות.

תמי סלע: זה נכון שאני מראש מכוונת להערות שהועברו לי, כי שלחנו את הנוסח המוצע לגורמים.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שחברות הביטוח רוצות שלהן תהיה הסמכות.

ניסן סלומינסקי: חברות הביטוח רוצות שלהן תהיה הסמכות?

תמי סלע: חברות הביטוח כאן הן צד ג' שעל הנכס שנמצא אצלן מוטל העיקול על אותם תגמולים.

תמי סלע: הם פשוט רוצים לוודא שתהיה אפשרות להעביר את הבעלות, כי בכל זאת יש ערך.

תמי סלע: יכול להיות ערך של 50% במקרה של אובדן להלכה לרכב, או של עד 40% לרכב שהוכרז כאובדן גמור, וזה לא עניין של מה בכך בסכומים גדולים.

תמי סלע: זה עיקר העניין שלשמו התכנסנו.

תמי סלע: אני אגיד מראש שהיו עוד כמה הערות שהועברו אלי.

תמי סלע: אם תרצה, אני אוכל לפרט אותם, אבל קודם זו הנקודה המרכזית.

ניסן סלומינסקי: קודם נשמע, מי לא הסכים לזה?

תמי סלע: קיבלתי הערות מהגורמים שפועלים לפי פקודת המסים (גביה) וחלקם נמצאים פה כדי להציג אותן, שיש מקום לאפשר להם לתת צו מינהלי, צו של הרשות עצמה ולא להפנות לגורם שיפוטי.

ניסן סלומינסקי: עד שאנחנו רוצים לסגור אותם, כאן הם רוצים להרחיב אותם?

מרב מיכאלי: אדוני, זה מדגים בצורה מאוד יפה למה אני כל כך הרבה זמן, בהשתתפותך, לשמחתי, עותרת, פועלת ומקדמת את ביטול פקודת מסים (גביה).

מרב מיכאלי: זה בדיוק אחד הצמתים שבהם הם רוצים להיות לא רק הצד שיש לו עניין, אלא זה שגם מקבל את ההחלטה.

מרב מיכאלי: גם השופט וגם המוציא לפועל וכולי, דבר שהוא כמובן לא סביר.

מרב מיכאלי: אז אדוני מאוד צודק.

מרב מיכאלי: המהלך שהכנסת עושה כבר הרבה זמן הוא צמצום השימוש בפקודת המסים (גביה) עד – אם תרצה ה', בקרוב – לביטולה המוחלט, ולכן מה שצריך לעשות פה הוא להמשיך באופן עקבי בקו הזה ולוודא שיש גורם שיפוטי או כמו שיפוטי שהוא יקבל את ההחלטה וייתן את הצו בעניין הזה.

מרב מיכאלי: אני יכולה להבין את הרציונל של מי שמתוקף פקודת המסים (גביה) רגילות ורגילים שהכוח אצלם בידיים, לעשות מה שהם רוצים.

מרב מיכאלי: ואני יכולה להבין למה הם יטענו שהפקודה אמורה לאפשר לנו את זה.

מרב מיכאלי: סבבה, רק שאנחנו לא רוצות שזה ימשיך להיות ככה, זה הכול.

תמר פרידמן: תמי ממשרד התחבורה.

תמר פרידמן: חשוב לי להבהיר שחשוב לנו שבית המשפט יבהיר לגבי הסטטוס של העיקולים והשעבודים, כי אין אפשרות להעביר בעלות, אלא כשהרכב נקי מכל עיקול ושעבוד.

תמר פרידמן: אם רוצים שנעביר את הבעלות למרות שקיים עיקול או שעבוד על הרכב, חשוב לנו שזה יהיה מצוין בצו.

תמי סלע: זה כבר יהיה באותו הליך בפני הגורם שיורה על העברת הבעלות, ולכן חשוב שזה יהיה גורם שהוא לא בעצמו צד להליך, אלא הוא אובייקטיבי והוא מעין שיפוטי, שאם יש זכויות לצדדים שלישיים, בין אם עיקולים או זכויות אחרות, הוא יוכל לדון בזה ולהורות בהתאם כדי שהעברת הבעלות – אני אגיד שהייתה הערה להחיל על זה את סעיף 34א לחוק המכר, שהוא סעיף שחל על מכירה בידי רשות, והוא מעביר את העיקולים או השעבודים לפדיון במכירה.

תמי סלע: יש כל מיני מחלוקות גם בפסיקה לגבי המשמעות שלו.

תמי סלע: פה חשבתי שזה הליך טיפה שונה, אין לנו בדיוק פדיון ממכירה, אז אי אפשר להגיד שהעיקולים יחולו על התגמולים, גם אין הצדקה, כי כל הזוכים שהיו יכולים להטיל עיקול קיבלו הודעה.

תמי סלע: לכן אני חושבת שיותר נכון שבמצב הזה אותו גורם שיפוטי, אם יהיו טענות של צדדים שלישיים, ידון בהן, ואם לא, הוא ייתן הוראה ויתייחס גם לעניין הזה.

תמר פרידמן: היה לנו חשוב שהדברים יהיו מובנים מראש, שלא פתאום נקבל צו שלא נוכל לבצע.

תמר פרידמן: שידעו מה התנאים שאנחנו יכולים לבצע צו.

תמר פרידמן: תודה.

יוסף פולסקי: שלום, בוקר טוב, יוסף מהביטוח הלאומי.

יוסף פולסקי: ראשית, פקודת המסים (גביה) והשימוש בה – זה ברור שהיא תמיד נמצאת בחלל ותמיד יהיו דיונים.

יוסף פולסקי: סיפרתי מקודם לאחד מעמיתיי לשולחן פה, אני אישית חושב שהיא טובה גם לחייב.

יוסף פולסקי: אני יכול לתת דוגמה אישית שלי כחייב, שלא הסדרתי איזשהו תשלום חובה לאחת מהרשויות, ובאופן די מהיר הוטל עיקול על חשבוני.

יוסף פולסקי: לו הליך הגבייה הזה היה מתבצע על ידי כל רשות אחרת – בין אם הוצאה לפועל, בין אם בית משפט שלום – התשלום אקסטרה שאני הייתי משלם היה הרבה הרבה יותר גבוה.

יוסף פולסקי: זה בהערת אגב.

יוסף פולסקי: אני לא בטוח שדרך הצעת החוק, שנוגעת במקרי קצה, אנחנו נבטל את פקודת המסים (גביה) ונכניס בה הליכים.

תמי סלע: לא מוצע כזה דבר פה.

יוסף פולסקי: כן, כן, אני אומר.

יוסף פולסקי: צריך לזכור שהצעת החוק – יושב פה המציע, חבר הכנסת מלכיאלי – באה מנקודת הנחה שלחייב אין אינטרס כלכלי בהסדרת העיקול.

יוסף פולסקי: כי אם היה לו אינטרס כלכלי - -

ניסן סלומינסקי: זה היה פשוט.

יוסף פולסקי: - - הוא כבר היה עושה את זה.

מיכאל מלכיאלי: לא היה צריך חוק.

יוסף פולסקי: ולכן גם הפגיעה הקניינית בזכות של החייב במקרה הזה היא מינורית, הרבה יותר מסמכויות שהיום קיימות לכל רשות שפועלת לפי פקודת המסים (גביה).

יוסף פולסקי: היום המצב בפועל הוא שלרשות שפועלת לפי פקודת המסים (גביה) יש סמכות לתפוס את הרכב, לקחת אותו מהחייב ולמכור אותו ולהעביר את הבעלות נקייה מכל שעבוד.

יוסף פולסקי: זה המצב בפועל.

יוסף פולסקי: אנחנו מדברים, לטעמי, על מצב הרבה יותר שולי, שהפגיעה בקניין של החייב היא הרבה יותר שולית, וכאשר גם בחוק חויבה הרשות המינהלית להפעיל שיקול דעת ולקחת בחשבון את הפגיעה בקניין שלו.

יוסף פולסקי: אני שוב רוצה לחזור לנקודת המוצא.

יוסף פולסקי: נקודת המוצא היא שהייתה בעיה בהעברת הבעלות ברכב.

יוסף פולסקי: שוב פעם, לטעמי – אני עשיתי תאונה של טוטל-לוס.

יוסף פולסקי: יכול להיות שאני לא זוכר, יתקנו אותי חברות הביטוח.

יוסף פולסקי: אני לא זוכר שאחרי התאונה חתמתי על ייפוי כוח בהעברת הבעלות.

יוסף פולסקי: לא זכור לי.

יוסף פולסקי: יכול להיות שעשיתי את זה אני לא זוכר.

ירון אליאס: גם בטוטל-לוס.

ירון אליאס: בעלות – גם בטוטל-לוס מעבירים בעלות.

יוסף פולסקי: גם בטוטל-לוס מעבירים בעלות וייפוי כוח.

ירון אליאס: כדי להוריד רכב מהכביש, כדי למכור חלקים שלו לפירוק.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהטוטל-לוס שלך היה כזה שלא היה אפילו את זה.

יוסף פולסקי: קיבלתי פוליסה מסוימת מחברת הביטוח.

יוסף פולסקי: לא יותר מדי.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר פתחנו כאן בתחילת הישיבה גם בדברי הספד לפטירתו של השר דוד אזולאי וגם בדברים לגבי התאונה הנוראה שהייתה, משפחה שלמה שנמחקה.

ניסן סלומינסקי: פתחנו בזה בישיבה הקודמת בדיון על זה, אז כך שמדברים פה על תאונה וטוטל-לוס, יש פתאום אסוציאציות כאלה.

ניסן סלומינסקי: אז אל תעשו תאונות.

יוסף פולסקי: מה שאני אומר, שלטעמי, ייפוי הכוח הראשוני היה יכול לתת פתרון גם למענה הזה.

יוסף פולסקי: ייפוי כוח ראשוני בעת חתימת הפוליסה, שבעת מקרים כאלה זה יכול לתת פתרון.

יוסף פולסקי: זה לטעמי.

יוסף פולסקי: עוד דבר אחד שחשוב לציין, בסוף הצעת החוק באה לעזור גם לחייב, במידה מסוימת גם לרשות, כי הרשות לא יודעת היום בכל המקרים על הפוליסה.

יוסף פולסקי: צריך לזכור שהרשויות השונות, לטעמי, כלל הרשויות, וגם הביטוח הלאומי – אני מביא כדוגמה, הייתה הצעת חוק, שלמיטב זיכרוני, נידונה אצל אדוני לגבי חובות של נפטרים.

יוסף פולסקי: זו הייתה הצעת חוק ממשלתית.

יוסף פולסקי: גם שם הסתבר שרשויות מינהליות יודעות לפעול יותר טוב בהליכים מינהליים.

יוסף פולסקי: זה הזרם המרכזי שלהם.

תמי סלע: זה לא מפתיע.

יוסף פולסקי: יש חיוכים בשולחן, אבל בפועל, ככה הן פועלות.

יוסף פולסקי: אפשר לתקוף את שיקול הדעת שלהם.

יוסף פולסקי: מבקרים את המוסד לביטוח לאומי מכל מיני כיוונים בכל הערכאות השונות.

יוסף פולסקי: הוא חשוף לביקורת, הוא לא חושש מביקורת.

יוסף פולסקי: הוא טעה, הוא טועה והיא יטעה גם בעתיד.

יוסף פולסקי: אבל בסוף, הרשות פועלת במישור המינהלי.

יוסף פולסקי: לדעתי, העברה למישור משפטי תסכן במידת מה את הצעת החוק.

מרב מיכאלי: אדוני, אני רוצה להגיד שחברי מהביטוח הלאומי, כמו שהוא הזכיר באוזניי קודם – בצדק – אנחנו נפגשות בכל פעם שמדובר בפקודת המסים (גביה) בדיונים.

מרב מיכאלי: הוא מעלה פה רעיון מעניין – אולי נעשה תיקון עקיף ונתקן את הסעיף הזה גם לגבי רכב שלא אבד עליו הכלח, משום שהחיקוק המקורי, כמו שחזרנו ואמרנו, הוא מנדטורי, ארכאי, לא מתאים למדינה דמוקרטית.

מרב מיכאלי: זאת הזדמנות טובה, ותודה על הארת העיניים.

ניסן סלומינסקי: נשמע את חברות הביטוח.

ניסן סלומינסקי: מי ידבר, גיל?

גיל סלומון: כן.

גיל סלומון: גיל סלומון, סמנכ"ל איגוד חברות הביטוח.

גיל סלומון: אדוני, שלחתי ליועצת המשפטית הערה לגבי סעיף 2(ג) לעניין 120 היום.

גיל סלומון: אני רק רוצה להסביר את המשמעות.

גיל סלומון: החוק אומר שאנחנו צריכים לחכות 120 יום מיום שהתקבלה ההודעה ממנהל מערכת ההוצאה לפועל.

גיל סלומון: כשמדובר על רכבים שהם אובדן להלכה, שהחברות מוכרות אותם, את מה שנשאר הלאה, 120 יום זה ארבעה מחירונים.

גיל סלומון: אנחנו לא צד לאירוע, אנחנו רק סוג של pivot.

גיל סלומון: אנחנו נאלצים להפסיד כסף – מכיוון שהמכירה היא בכסף – בגלל ההליך הזה.

גיל סלומון: אנחנו מבקשים, וגם כתבנו לוועדה שאנחנו מבקשים לקצר את זה לפחות ל-90 יום כדי שהאירוע יהיה קצר כמה שיותר, ושלא יהיה מצב שאנחנו – שלא חלק מהוויכוח – ניאלץ להפסיד כסף שהוא שלנו.

גיל סלומון: אין בזה שום היגיון.

תמי סלע: בהערה דיברתם על 100 ימים, שזו התקופה שחברת הביטוח צריכה להעביר את ההודעה.

גיל סלומון: ההוצאה לפועל דיברה על 80 יום, שזה הממוצע.

גיל סלומון: אני לא יודע אם - - -

תמי סלע: זה היה בהערה שנרשמה אלי.

תמי סלע: יש פה שתי תקופות – יש תקופה למסירת ההודעה, ששם היא נקבעה כדי להקל בעיקר על חברות הביטוח, שההודעות יישלחו רק באותם מצבים שהחייב, המבוטח, לא פועל.

תמי סלע: וראינו לפי הנתונים שתקופה ממוצעות שבה רוב המקרים מוסדרים והחייב פועל להסרת העיקול זה כ-80 יום, ולכן קבענו 100 ימים כדי שיישלחו הודעות – לא יהיו עלויות מיותרות של משלוח הודעות.

תמי סלע: יכול להיות שאם זה שווה מבחינת חברות הביטוח לקצר את התקופה מעט - - -

ירון אליאס: - - - הייתה אי הבנה.

גיל סלומון: אני חושב שהיה בנוסח הראשון, שלא היה אובדן להלכה, ואז כשזה נכנס לאובדן להלכה, זה כבר משנה את כללי המשחק.

גיל סלומון: אני מזכיר לוועדה שבהתחלה בנוסח אובדן להלכה לא היה בחוק.

גיל סלומון: אובדן להלכה נכנס בדיון האחרון.

תמי סלע: לא האחרון, די בהתחלה.

גיל סלומון: נכנס בנוסח השני.

תמי סלע: התקופה היא לא קדושה, אפשר לקצר אותה מהבחינה הזו.

תמי סלע: לגבי התקופה השנייה, היא תקופה שלאחריה מוסר העיקול.

תמי סלע: אותו גורם מעקל צריך לתת הוראה להסיר את העיקול.

תמי סלע: היא נועדה כדי לאפשר לזוכה זמן לפעול להטיל עיקול על התגמולים.

תמי סלע: זה 90 יום, כי 30 יום זה עד שההודעה מגיעה אל הזוכה בפועל, אם זה לפי חוק ההוצאה לפועל.

תמי סלע: בשאר החוקים זה 90 יום.

תמי סלע: כשיש זהות בין הגורם המעקל לזוכה, זה 90 יום, רק בחוק ההוצאה לפועל, מכיוון שהמערכת עוד אמורה למסור הודעה לזוכה – שהוא יכול להיות גורם פרטי או גורם אחר – אז יש לה 30 יום למסור ועוד 90 יום לזוכה לפעול.

תמי סלע: 90 יום לזוכה לפעול זו לא תקופה מאוד ארוכה, אבל אני מוכנה לקצר אותה ל-60 יום.

תמי סלע: אפשר משני הכיוונים לקצר את התקופה, זה נכון שזה יוצא תקופה ארוכה.

תמי סלע: גם בתקופה הראשונית של חברות הביטוח אפשר לקצר ל-90 יום.

תמי סלע: אפשר לנסר עוד - - -

גיל סלומון: צריך להבין, מי שסופג את זה הוא צד שהוא בכלל לא בעניין.

גיל סלומון: הוא בכלל לא קשור.

מירב זהוראי: זה יותר טוב מהמצב שלכם היום, שאתם בכלל לא יכולים לשחרר היום את הכספים.

מירב זהוראי: היום, הכספים – אתם בכלל לא משחררים אותם.

מיכאל מלכיאלי: היום הכסף חונה בתחנה הלא נכונה.

תמי סלע: כן, היום המצב הוא שפשוט לא קורה כלום.

תמי סלע: בכל מקרה זה משחרר את הכספים, אבל אם אין התנגדות של כל הגורמים לקצר את ה-100 יום ל-90 יום, ואת ה-90 יום של ההודעה - - -

ירון אליאס: לגבי ה-100 ימים, אין לנו לכאורה אינטרס, זה עד 100 ימים.

ירון אליאס: חברת הביטוח יכולה להזדרז ולהודיע.

ירון אליאס: אין עם זה בעיה, זה עד 100 ימים, היא יכולה לפעול בכל - - -

תמי סלע: נכון, היא יכולה גם קודם לכן להודיע.

גיל סלומון: כל עוד זה עד-.

גיל סלומון: אבל בסעיף שם - - -

ניסן סלומינסקי: זה עד-.

ניסן סלומינסקי: עד 100 ימים זה עד-.

גיל סלומון: אם זה עד 100 ימים, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין, התחלנו עם נושא אחד ועברנו לנושא אחר.

תמי סלע: הייתה עוד הערה שהועברה.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל בואי נראה מה הנושא המרכזי.

תמי סלע: בנושא הראשון – הצעתי את ההצעה, היו הערות.

יוסף פולסקי: עוד הערה, שיכול להיות שהיא טכנית.

יוסף פולסקי: אני לא בטוח שהיא טכנית.

יוסף פולסקי: יש הגדרה של צו שיפוטי.

יוסף פולסקי: ניקח את המוסד לביטוח לאומי, הסמכות העניינית, על פניו, בכל הנוגע לדברים האלה, דמי ביטוח זה בית הדין לעבודה.

יוסף פולסקי: אני לא בטוח ברמה המשפטנית הצרה מאוד מה הסעד, או מה ההליך שנוקטים בבית הדין לעבודה במקרה כזה, אם יש בכלל כזה סעד.

יוסף פולסקי: אני מעלה פה שאלה.

יוסף פולסקי: עוד פעם, אני חושב שלא צריך.

יוסף פולסקי: היה והוועדה תחליט שכן, אני לא בטוח מהו הסעד האופרטיבי ואיך מבצעים את זה.

תמי סלע: אם הסמכות לדון בהליך הגביה היא של בית הדין לעבודה – ויש לו סמכויות לתת לפי חוק בתי המשפט, שחל עליהם – בסמכויות מקבילות לתת צו מהסוג הזה, אני לא רואה בעיה שהוא מנוע מלתת צו כזה במסגרת – זה הליך נלווה להליך נלווה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: בואו נחזור להערה הראשונה ונראה.

תמי סלע: יש את הנוסח המוצע.

תמי סלע: אני חושבת שהגורמים תומכים בו.

ניסן סלומינסקי: אם אין לאף אחד התנגדות.

אושרת דיין אליהו: אני מבררת עם ענת.

אושרת דיין אליהו: ענת ביקשה ממני שאני אגיע מהמרכז לגביית קנסות.

תמי סלע: היא ראתה אותו וכתבה לי שהוא מקובל מבחינתם.

תמי סלע: הנקודה השנייה היא לגבי המועד.

מירב זהוראי: את זה אנחנו בודקים.

תמי סלע: לגבי התקופה?

תמי סלע: לקצר את 120 הימים ב-20 ימים או משהו כזה.

תמי סלע: כמובן שזה יהיה ב-90.

תמי סלע: את ה-30 להשאיר אותו דבר, אבל - - -

מיכאל מלכיאלי: ברוטו?

מיכאל מלכיאלי: כולל - - -

תמי סלע: לא, זה יהיה בכל מקרה שונה בין ההוצאה לפועל לבין הגורמים האחרים.

תמי סלע: הזוכה מקבל ישירות את ההודעה כי הוא הגורם המעקל.

תמי סלע: רק בהוצאה לפועל יש עוד שלב, כי המערכת מקבלת את ההודעה והיא צריכה להודיע לזוכה.

תמי סלע: אז זה 30 יום נוספים.

תמי סלע: השאלה לגבי הזמן שיש - - -

מיכאל מלכיאלי: לוקח 30 יום לעדכן?

מירב זהוראי: לזוכים יהיה חודשיים להטיל עיקול.

תמי סלע: כן, אז את ה-90 יום האלה שלאחריהם יוסר העיקול אפשר מבחינתי לקצר לתקופה קצת יותר קצרה.

תמי סלע: 70 ימים.

מירב זהוראי: הם צריכים להגיב.

גיל סלומון: מי שלא פועל בתוך 60, לא יפעל גם ב-90.

ניסן סלומינסקי: אושרת, הצלחת לתפוס את ענת?

אושרת דיין אליהו: לא, בדיוק סימסתי לה.

אושרת דיין אליהו: אני אנסה להתקשר אליה.

נועם רזניק: נועם מרשות המסים.

נועם רזניק: מה שלנו מפריע זה הסיפור של הצו השיפוטי, שזה גם הולך לסרבל את ההליך מאוד מבחינתנו, וזה הולך להעמיס גם על בתי המשפט, כי בכל מקרה ומקרה כזה – ויש הרבה מקרים כאלה – אנחנו נצטרך לפנות לבית משפט, נצטרך להושיב מישהו שיפנה לבית משפט, ושופט יצטרך לשבת ולתת החלטה בקשר לזה ולבדוק את זה.

נועם רזניק: זו מבחינתנו הנקודה המשמעותית בסיפור הזה, הצו השיפוטי שנדרש לפי סעיף 4(ג).

ניסן סלומינסקי: זה מדהים.

ניסן סלומינסקי: בישיבה הקודמת ישבו פה כל האגף של רשות המסים, ואנחנו העלינו שמה שהם רוצים יעמיס על בית המשפט, וכאילו לא אכפת להם.

ניסן סלומינסקי: מגיעים אחרים מרשות המסים, פתאום עכשיו אומרים - - -

נועם רזניק: גם על בתי המשפט וגם עלינו זה יעמיס מאוד.

נועם רזניק: זה יקשה על ההליך וזה יהפוך אותו אולי - - -

ניסן סלומינסקי: מה הרעיון שלכם?

ניסן סלומינסקי: איך לעשות את זה?

נועם רזניק: כמו היום, 34א.

נועם רזניק: זה ידרוש מאתנו לבקש צו שיפוטי כדי לקבל את הכסף מהמבטח, זה מה שאני מבין.

תמי סלע: נכון.

נועם רזניק: זאת אומרת שאנחנו נצטרך לפעול בשביל המבטח במידה מסוימת.

נועם רזניק: זה לא קשור לחייב, כי החייב ממילא מחוץ לתמונה.

נועם רזניק: היום זה הולך באופן אוטומטי.

תמי סלע: הם רוצים - - -

נועם רזניק: אנחנו רוצים שזה יהיה 34א.

תמי סלע: זה כמו בהליך מכירה.

תמי סלע: במסגרת הליך המכירה יש העברת בעלות.

נועם רזניק: לפי חוק המכר, סעיף 34א, שהרשות תעבור בלי שצריך להוציא צו שיפוטי.

תמי סלע: אבל היום יש סעיף בחוק שאומר שבמכירה על ידי רשות הבעלות עוברת נקייה מכל סכום.

נועם רזניק: 34א לחוק המכר.

נועם רזניק: זו הבעיה שלנו.

תמי סלע: אבל צריך לזכור שאנחנו מדברים – לפי הנתונים – על מעט מקרים.

תמי סלע: הנתונים שקיבלנו הם על כלל המקרים, גם אלה שהם בהוצאה לפועל ובמרכז לגביית קנסות, דובר על 40 מקרים בשנה, וזה נתון שכן התייחס גם למקרים של אובדן להלכה.

תמי סלע: בדקנו את זה - -

נועם רזניק: אנחנו לא מוצאים את התועלת בצו השיפוטי.

תמי סלע: - - שמתוכם כנראה עוד פחות הם לפי פקודת המסים (גביה), כך שמדובר על מעט מקרים, ובחלקם משתלם – נכון שזה מסרבל, אבל מצד שני, הרשות היא הזוכה, היא צד ברור להליך.

תמי סלע: יכול להיות שיש צדדים שלישיים שיש להם זכויות ואנחנו גם לא יודעים למה החייב אדיש.

נועם רזניק: הצדדים השלישיים גם היום פונים אלינו.

נועם רזניק: זה לא שזה לא קורה, זה פשוט יטיל עלינו נטל נוסף.

תמי סלע: אבל גם את פקודת המסים (גביה) ב-2018 כנראה בצורה שהיום היא מנוסחת לא היו מחוקקים, והוועדה הזו רואה לנכון שההליך יהיה הליך שיש בו גורם אובייקטיבי שיכול לקיים את הדיון הזה בזכויות של כל הצדדים ולפתור את הסיטואציה.

נועם רזניק: אנחנו רשות רצינית, אנחנו שוקלים, אנחנו הרבה פעמים מוותרים או מחזירים.

נועם רזניק: זה לא משהו שאמור לצמצם אותנו, בסך הכול זה משהו שאמור להיות יעיל, וזה לא יעיל.

נועם רזניק: לכן אני חושב שאת הצו השיפוטי צריך להוריד.

תמי סלע: אמור להיות יעיל וגם הוגן.

תמי סלע: יעיל, וגם לשמור על כל הזכויות.

נועם רזניק: זה הוגן.

נועם רזניק: אנחנו הוגנים גם היום.

נועם רזניק: אם פונים אלינו צדדים, הרבה פעמים אנחנו מוותרים.

נועם רזניק: זה לא שאנחנו "ראש בקיר".

נועם רזניק: בסך הכול אנחנו שוקלים את השיקולים כמו שצריך, פשוט נעביר את המגרש לבית המשפט, ששופט יצטרך לשקול, ונצטרך לשלוח לשם פרקליט מהפרקליטות במקום לייצג תיקי מסים, שגם ככה לוקחים שלוש או ארבע שנים.

נועם רזניק: נשלח אותו לדון על משהו שאנחנו עושים עכשיו ברמה הפנימית מולנו.

נועם רזניק: זה מיותר.

תמי סלע: ברור שזה יסרבל, אין ספק שזה יותר פשוט שהרשות - - -

ניסן סלומינסקי: היום אנחנו אומרים אנחנו לא צריכים את זה, היום הם עושים את זה.

נועם רזניק: היום זה ברמה הפנימית.

ניסן סלומינסקי: מי הכניס את הנושא של צו שיפוטי?

תמי סלע: היום כשיש הליך של מכירה - - -

ניסן סלומינסקי: מי הכניס את הנושא של צו שיפוטי?

קריאה: משרד התחבורה, ודנו על זה בדיון הראשון.

קריאה: דנו על זה כבר בדיון הראשון.

תמי סלע: אנחנו.

יוסף פולסקי: בדיון השני, זה היה נושא הדיון.

יוסף פולסקי: בגלל הדרישה של משרד התחבורה.

תמי סלע: זה אחד הדברים שעלו.

יוסף פולסקי: של העברת בעלות, אז הנושא עלה לדיון.

תמי סלע: בדרך כלל החייב חותם על ייפוי כוח, ואז הוא בעל הקניין.

ניסן סלומינסקי: פה יכול להיות שלא יהיה לנו את זה.

תמי סלע: אם הוא לא חתם – אנחנו מדברים על העברת בעלות.

גיל סלומון: משרד התחבורה אמר שאם אין צו שיפוטי הם לא יכולים לעשות העברת בעלות.

תמי סלע: כן.

תמי סלע: זה הגיוני, זה קניין שקיים - - -

ניסן סלומינסקי: נועם, מה אתה אומר על זה?

קריאה: זה מנטרל את חברות הביטוח.

נועם רזניק: לפחות במקרה של רשות כמונו, הבעלות היום עוברת מכוח 34א לחוק המכר.

נועם רזניק: עכשיו זה לצמצם את 34א.

ניסן סלומינסקי: למה משרד התחבורה התעקש?

ירון אליאס: אבל הבעלות למי עוברת?

ירון אליאס: הבעלות למי?

תמי סלע: כי פה זה לא הליך של מכירה.

תמי סלע: זה לא הליך של מכירה על ידי הרשות.

תמי סלע: אני לא מספיק מכירה את הליכי הביצוע, אבל אני מניחה שכשיש מכירה על ידי רשות, יש איזשהו פרסום מסוים שיש מכירה כזו או בהוצאה לפועל או על ידי רשות המסים.

תמי סלע: יש פרסום, גורמים יכולים לראות את זה, בין אם בעיתונות או במקומות שזה מתפרסם, להגיב לזה.

תמי סלע: פה אנחנו מדברים על הליך קצת שונה.

תמי סלע: הגורם שהוא הזוכה הטיל עיקול על התגמולים.

תמי סלע: חברת הביטוח לא מוכנה להעביר את התגמולים ללא העברת בעלות.

תמי סלע: החייב לא חתם על ייפוי כוח, צריך גורם שיורה על העברת הבעלות, אחרי שהוא יבדוק אם מוצדק להעביר את הבעלות.

תמי סלע: זה הליך קצת שונה מהמכירה, הוא גם מעט מקרים.

ניסן סלומינסקי: נועם, מאחר ומדובר פה על 40 מקרים מקסימום - - -

נועם רזניק: יכול להיות שהיום זה 40, אבל הרבה פעמים אנחנו נכנסים לתחומים חדשים.

נועם רזניק: יכול להיות שהיום אנחנו לא עושים מספיק בעניין הזה של עיקול תגמולי ביטוח, ובעתיד נעשה וזה יהיה מאות מקרים.

נועם רזניק: זה תיקון שהוא רלוונטי גם לעתיד, ולכן אני חושב שאת העניין של הצו השיפוטי צריך להוריד.

נועם רזניק: אנחנו רואים את זה היום בפרשנות של 34א.

נועם רזניק: אנחנו מפרשים את זה כשהבעלות עוברת מ-34א, ואני לא יודע שהיו בעיות עד היום עם הסיפור הזה של העברת הבעלות הזאת.

ירון אליאס: אבל אתה בוחן את העברת הבעלות רק בפריזמה של רשות המסים.

ירון אליאס: אתה מדבר על כך, של הרשות הרלוונטית, שהבעלות עוברת - - -

נועם רזניק: לא, העברת בעלות לתגמול ביטוח.

ירון אליאס: אבל הבעלות לא עוברת לחברת הביטוח, שלכאורה היא הזכאית לקבלת הבעלות בנכס, אלא אתה מדבר על העברת בעלות - - -

נועם רזניק: לא, אני מתכוון להעברת בעלות לחברת ביטוח.

נועם רזניק: לדעתי זה עובר היום את 34א.

נועם רזניק: נכנס בנעלי החייב – זה עובר, כן.

ניסן סלומינסקי: כן?

ניסן סלומינסקי: זה נכנס?

ניסן סלומינסקי: אני לא בקי בזה.

נועם רזניק: כן.

נועם רזניק: מכירת נכס על ידי רשות.

נועם רזניק: 34א רבתי לחוק המכר.

ירון אליאס: אני לא מכיר את המצב שאתם עושים העברת בעלות דרך 34א לחברת הביטוח.

ירון אליאס: מעבירים את הבעלות לרשות עצמה.

ירון אליאס: לרשות עצמה.

ירון אליאס: אני לא מכיר.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מסתובבים.

ניסן סלומינסקי: המקרה שאנחנו מדברים עליו - - -

קטי מורלי: שרובצים על הרכב עיקולים.

ניסן סלומינסקי: יש עיקולים והבעלים הוא לא אינטרסנט, לא אכפת לו.

ניסן סלומינסקי: זה מקרה שונה מכל המקרים האחרים, נכון?

נועם רזניק: אבל זה מכירת נכס על ידי רשות, בדיוק זה המקרה.

נועם רזניק: זה בדיוק המקרה הרלוונטי ל-34א, אחרת אתה לא צריך את 34א.

נועם רזניק: אם יש לך ייפוי כוח, אתה לא צריך בכלל 34א, אתה מוכר את זה מכוח הסכם.

נועם רזניק: זאת אומרת, רק המכירה הלא רצונית הזאת, זה המקרה הרלוונטי.

תמי סלע: למה אין מכירה?

תמי סלע: בגלל שהערך של רכב מאוד ירד, והם רוצים את כספי התגמולים, הם לא רוצים למכור את הרכב, כי הקונים לא ישלמו עליו את ערכו.

ניסן סלומינסקי: תני לי להבין – למה אני צריך צו שיפוטי?

ניסן סלומינסקי: אם הוא אומר ש-34א - - -

תמי סלע: כי 34א לא חל, כי אין פה מכירה על ידי רשות, הם לא מוכרים את הרכב.

תמי סלע: הרכב עובר אל חברת הביטוח.

ירון אליאס: אם הוא מוכן להצהיר לפרוטוקול שהם יעשו העברת בעלות לחברת הביטוח – אבל תבדוק את ההליך.

תמי סלע: אם הם יעשו את זה בהליך מכירה.

תמי סלע: הם יכולים לעשות את זה בהליך של מכירה לכאורה, הם גורם מעקל.

תמר פרידמן: אני לא יודעת, אני צריכה לבדוק איך הם עושים את זה.

ניסן סלומינסקי: אז מה אנחנו עושים עכשיו?

תמי סלע: אני אומרת שיש גם במצב הזה אפשרות שהם יבצעו הליך של מכירה, אבל השאלה מי הקונים שיבואו – אלא אם כן הם יצהירו - - -

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה יותר מפשט.

יוסף פולסקי: יש לי אולי פתרון.

יוסף פולסקי: היום כשיש קונה, זה המצב בפועל בכל הרשויות, בוודאי במוסד לביטוח לאומי.

יוסף פולסקי: כשיש קונה, הקניין עובר נקי מכל שעבוד.

יוסף פולסקי: אני חושב שהפתרון הפשוט שמתאים לנו ולרשויות אחרות, שיראו בהעברת בעלות כזאת כמכירה לפי סעיף 34א.

יוסף פולסקי: זה פותר את זה, גם לחברות הביטוח אין התעסקות בזה.

קריאה: כן, זה פותר את העניין של הצו השיפוטי.

ניסן סלומינסקי: יוסף, תחזור עוד פעם.

יוסף פולסקי: ההצעה הפרקטית שלי – שוב, אני מדבר על עניין של עלות תועלת.

יוסף פולסקי: שהרשות תשקול את השיקולים שלה.

יוסף פולסקי: אם היא תיקח עורך דין או פרקליט לייצג בבית משפט, בסוף יש לזה עלויות.

יוסף פולסקי: אנחנו זוכרים שמדובר במקרים שלחייב אין אינטרס כלכלי בדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: כי אם יש לו אינטרס, הוא יחתום.

יוסף פולסקי: ההצעה שלי היא שיראו בהעברת בעלות מכוח הסעיף הזה כמכירה לפי 34א.

ניסן סלומינסקי: יש מישהו שחושב שאי אפשר לעשות את זה?

תמר פרידמן: אני לא יודעת איך זה יעבוד, וגם התחבורה לא יכול להעביר בעלות ברכב, אלא כשהרכב נקי מכל עיקול או שעבוד.

תמר פרידמן: בית המשפט יכול להורות לנו אחרת.

תמר פרידמן: אני לא יודעת אם לפי הסעיף הזה יש לנו אפשרות - - -

ניסן סלומינסקי: אז איך אתם כן עושים?

גיל סלומון: איגוד חברות הביטוח מתנגד בתוקף כי זה מנטרל את חברות הביטוח מהתהליך.

גיל סלומון: כל הרעיון היה - - -

תמי סלע: במכירה לפי סעיף 34א הזכויות עוברות לפדיון במכירה.

תמי סלע: פה אין פדיון מהמכירה, יש זכות לתגמולים שהוטל עליהם עיקול.

תמי סלע: גם לא הגיוני שהעיקולים יעברו אוטומטית לפדיון במכירה.

תמי סלע: דווקא במקרה הזה זה אמור להיות יותר פשוט.

גיל סלומון: גם העובדה שעכשיו באים עם הסעיף הזה היום, אחרי שהיינו פה כבר בדיון שלישי - - -

יוסף פולסקי: ממש לא.

יוסף פולסקי: ממש לא.

יוסף פולסקי: גיל, ממש לא.

גיל סלומון: בסך הכול ההצעה פה משתנה, יש לזה משמעות.

גיל סלומון: אנחנו רוצים לבדוק את זה – סליחה, תן לי.

יוסף פולסקי: אבל אתה אומר דברים לא נכונים.

גיל סלומון: אני אגיד מה שאני חושב.

גיל סלומון: היו כאן שני דיונים בעבר.

גיל סלומון: היינו גם בדיון פנימי, ואנחנו הבהרנו שהסיפור הכי בעייתי פה הוא איך הבעלות עוברת על הרכב, ואיך אנחנו לא נפגעים.

תמי סלע: לא, זה לא הסיפור הכי בעייתי.

גיל סלומון: עכשיו להכניס אלמנט חדש, זה קצת - - -

תמי סלע: הבעייתי זה איך המידע עובר.

ניסן סלומינסקי: כל זה על 40 מקרים שקורים.

נועם רזניק: זה יכול להיות בעתיד מאות.

קריאה: על כל הגורמים המעקלים 40.

תמי סלע: למה שזה יהיה הרבה יותר בעתיד?

תמי סלע: גם מקרים שבהם - - -

נועם רזניק: כי אנחנו לא מספיק פועלים בשטח.

קטי מורלי: בלי שום קשר, חברת הביטוח, בהתקשרות שלה עם כל לקוח ולקוח יכולה להחתים אותו במסגרת הניירת גם על ייפוי כוח למקרה ש- שתוקפו יהיה לעשר שנים.

תמי סלע: זה נכון.

ירון אליאס: יחתימו שלושה מיליון מבוטחים בשביל 40 מקרים?

קטי מורלי: כן.

קטי מורלי: היום הכול דיגיטלי.

קטי מורלי: יש חתימות דיגיטליות, זה אפשרי.

גיל סלומון: עכשיו החוק עובר.

ירון אליאס: שלוש מיליון חתימות בשביל 40 מקרים.

קטי מורלי: ואז אתה פותר לך את כל הבעיה של מכירה, של כל המקרים.

גיל סלומון: שהחוק הזה לא יהפוך למשהו שמשיתים על חברות הביטוח עוד איזה עונש.

ניסן סלומינסקי: את פותחת פה לתאונה, ואת מחתימה וכל זה.

קטי מורלי: לא פותחת פה, חס וחלילה.

ניסן סלומינסקי: יחתימו את כל המבוטחים שאם תהיה תאונה?

גיל סלומון: יש פה הצעת חוק שאנחנו לא צד לה ופתאום אנחנו הופכים להיות אלה שמשיתים עליהם עוד משימות.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: זה לא נורא.

תמי סלע: אני חושבת שבתוך כל הניסיון למצוא פתרון הוגן וסביר בסיטואציה שקורית במעט מקרים - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, ההצעה הזו לפנות לייעוץ המשפטי, אני חושב שמכל ההצעות היא נראית הכי פשוטה והכי רלוונטית יותר מכל הדברים האחרים.

ניסן סלומינסקי: ומדובר על 40 מקרים.

ירון אליאס: מתוך ה-40, אני מניח שלרשות המסים מגיעים סכומים - - -

תמי סלע: פחות.

תמי סלע: גם פנייה לגורם שיפוטי לצורך קבלת סעד - - -

ניסן סלומינסקי: יוסף מרשות המסים, יכול להיות שהיא תצטרך לפנות אליכם לקבל תקן כדי להפעיל את המקרים, אם יהיו 40 וכולי.

יוסף פולסקי: אנחנו עכשיו מחפשים תקנים לרפורמה בסיעוד.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאמרתי, אז אולי תמצאו איזה קיזוז.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאפשר להשאיר את זה ככה, ואנשי האוצר, אתם ממלכה מספיק גדולה וחזקה.

ניסן סלומינסקי: אלו 40, שגם בתוכם יכול להיות שבחלק גדול מהמקרים לא יצטרכו את זה אפילו.

ניסן סלומינסקי: זה גם לא אדם פרטי שפתאום אני מעמיס עליו ללכת לבית משפט, שהוא מפחד וכולי.

נועם רזניק: אבל למה לא לתקן את הסעיף, את 34א ולתקן את הבעיה הזו?

תמי סלע: כי זה לא הליך רגיל של מכירה.

תמי סלע: אין בו את השלבים המקדימים כמו במכירה, שמתפרסם - - -

נועם רזניק: אבל אם אתה אומר יראו כאילו כמכירה לפי 34א, פתרתי את הבעיה.

תמי סלע: וחוץ מזה, יתכן מאוד שאם היום היו מחוקקים את הליך המכירה של צד שיש לו עניין בהליך ויכולים להיות גם צדדים שלישיים שיש להם עניין, לא היו מחוקקים אותו כפי שאז חוקקו.

תמי סלע: כשאנחנו באים היום להסדיר הליך שבו מעבירים בעלות בנכס של צד שיכול להיות שיש בו זכויות של צדדים אחרים לגורם שהוא בעל עניין בדבר כי הוא רוצה לקבל את הכספים, ההליך היותר סביר – זה לא שזה מכשול כל כך מסובך להגיש בקשה לצו.

תמי סלע: במקרים שזה משתלם לרשות, כמובן, לא תמיד זה ישתלם.

תמי סלע: זה נראה לנו פתרון יותר מתאים והוגן בנסיבות העניין מאשר צו מינהלי.

ניסן סלומינסקי: משרד התחבורה, זה בסדר מבחינתכם?

קריאה: כן.

ניסן סלומינסקי: מבחינת כולם זה בסדר, חוץ מרשות המסים, שיש לה הערה.

ניסן סלומינסקי: יש לה הערה, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: מגיש ההצעה, אתה בסדר עם זה?

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע שכן.

ניסן סלומינסקי: חברתי בסדר עם זה?

ניסן סלומינסקי: להשאיר את ההצעה כפי שהיא.

תמי סלע: זה נשאר כפי שהוא.

תמי סלע: לעניין התקופה - - -

מרב מיכאלי: עם התיקונים.

ניסן סלומינסקי: כן, שלנו.

מרב מיכאלי: ההצעה המתוקנת.

מרב מיכאלי: כן, כן, זה בסדר.

מרב מיכאלי: בלי קיצורי ימים.

תמי סלע: לא, לגבי הימים כן מדובר על קיצור.

ניסן סלומינסקי: מה ענת אמרה?

אושרת דיין אליהו: לא השגתי את ענת, אבל אני מניחה שזה בסדר.

מרב מיכאלי: קיצור הימים?

תמי סלע: קיצור הימים.

תמי סלע: התקופה של 90 הימים ל-60, 70.

קריאות: לא, מ-120 ל-90.

תמי סלע: מ-120 ל-90, אז זה אומר שיורדים 30 ימים מה-90 בהתאמה.

גיל סלומון: 30 ועוד 60?

תמי סלע: נכון.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר את הצעת החוק עם התיקונים?

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון מס' ), התשע"ט-2018, עם התיקונים שסיכמנו כיום.

תמי סלע: רק תיקון של הימים, כל השאר נשאר אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד – ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד אישור הצעת החוק – 3

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: תודה לכולכם.

ניסן סלומינסקי: מברוכ אדוני.

מרב מיכאלי: אינשאללה נבטל את פקודת המסים (גביה) בקרוב בימינו.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.