ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 341, 2018-11-13 10:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים לוועדת העלייה הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: ביום הזה אני רוצה לומר שאנחנו מזדהים עם כל תושבי הדרום, מה שעובר על התושבים שם ומחזקים את צבא הגנה לישראל, את בנינו ובנותינו, חיילי צבא ההגנה לישראל שעושים את העבודה ומגנים עלינו.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך ונתפלל שהניצחון יהיה לצידנו וגם העורף שמראה כל הזמן שעם ישראל חזק ומאוחד בדברים האלה.

אברהם נגוסה: אנחנו מזדהים איתם ובוודאי אנחנו גם שולחים את תנחומינו למשפחות ההרוגים והחלמה מהירה לפצועים.

אברהם נגוסה: היום אנחנו מקיימים דיון בנושא הסברה לעולים חדשים בשפתם על התמודדות וסכנות במחלת הסוכרת, לציון יום הסוכרת הבינלאומי בכנסת.

אברהם נגוסה: כוועדת העלייה והקליטה אנחנו מתמקדים במה קורה בקרב העולים החדשים.

אברהם נגוסה: אנחנו גם מבינים שלפי מה שקורה בעולם וגם בישראל, הסוכרת בישראל נמצאת במגמת עליה מתמקדת, אם כי גם בעולם הנושא הזה כמעט אותו דבר.

אברהם נגוסה: אני רוצה לציין כמה נתונים.

אברהם נגוסה: קודם כל בעולם ובישראל ובפרט בקרב העולים החדשים.

אברהם נגוסה: מספר חולי סוכרת מסוג 2 יגיע בשנת 2025 ל-319 מיליון ועוד 418 מיליון יסבלו מהפרעה בהעמסת סוכר.

אברהם נגוסה: בישראל, כמו במדינות אחרות, סוכרת היא בין המחלות הכרוניות השכיחות ביותר ומהווה נטל כבד על מערכת הבריאות, על החולה ועל משפחתו.

אברהם נגוסה: הסוכרת בישראל כמו גם בעולם, נמצאת במגמת עליה עקבית.

אברהם נגוסה: על פי אומדנים, מספר החולים בעולם צפוי להגיע בשנת 2030 לכ-439 מיליון.

אברהם נגוסה: בשנת 2011 היוותה הסוכרת את סיבת המוות הרביעית בישראל, 5.4% מכלל הפטירות, כ-2,196 פטירות היו בגלל מחלת הסוכרת.

אברהם נגוסה: בהנחה ששיעורי החולים בסוכרת בקרב קבוצות הגיל השונות יישארו דומים לאלה של שנת 2012, המספר הכולל של החולים בישראל מאובחנים ולא מאובחנים בשנת 2030 צפוי להגיע לכ-975,600 מקרים בהם 718,200 מאובחנים וכ-239,400 שאינם מאובחנים.

אברהם נגוסה: בהנחה ששיעורי החולים בסוכרת ימשיכו לעלות, מספר החולים צפוי להגיע בשנת 2030 ללמעלה ממיליון מקרים.

אברהם נגוסה: בשנת 2014 הוקם רישום לאומי לסוכרת במרכז הלאומי לבקרת מחלות במשרד הבריאות, בשיתוף כל קופות החולים.

אברהם נגוסה: המטרה העיקרית של הרישום היא להעריך לאורך זמן את מצב החולים בסוכרת בישראל, וזאת כדי לאפשר תקנון שירותי בריאות ובניית תכניות למניעת המחלה וסיבוכיה, באוכלוסייה.

אברהם נגוסה: ההגדרה של חולה סוכרת הותאמה להגדרות של התכנית הלאומית למדדי איכות לרפואת הקהילה.

אברהם נגוסה: נתוני הרישום עתידים לתת מידע על מספר המקרים החדשים של חולי סוכרת המאובחנים בשנה.

אברהם נגוסה: בעיית הסוכרת היא בעיה קשה בקרב עולים חדשים, במיוחד לדוגמה עולים יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אם אנחנו לוקחים את הדוגמה של עולי אתיופיה, השינוי באורח החיים, השינוי במזון, השינוי בפעילות הגופנית, והמתח להסתגלות ולאינטגרציה, כל הדברים הללו שינו את מצב הקהילה בארץ בתחום הסוכרת.

אברהם נגוסה: למשל בתחילה בזמן העלייה גילוי 0.4% והיום מדברים בקרב העולים מאתיופיה על פי 2.4.

אברהם נגוסה: ובוודאי הארגונים העוסקים בנושא הזה כמו הארגון טנא בריאות, כמיטב ידיעתי, העמותה היחידה שמטפלת בתחום הבריאות בקרב יוצאי אתיופיה, כמגשרת בין הצוות המקצועי לבין הקהילה, גם מבחינת השפה, המנטליות וההבנה התרבותית.

אברהם נגוסה: כל זה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: גם בקרב עולים חדשים אחרים שתהליך המעבר לחברה חדשה, שפה חדשה, מציאת עבודה, דיור, חינוך, כל הגורמים הללו מכניסים למתח אצל עולים חדשים, לא משנה מאיפה הם עלו.

אברהם נגוסה: המצב של תקופת המעבר יוצר מתח בקרב העולים.

אברהם נגוסה: אני מכיר מקרוב את יוצאי אתיופיה ולכן לקחתי אותם כדוגמה ואני רואה את התופעה הזאת גם בקרב עולים חדשים אחרים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו רצינו להבין מה משרד הבריאות עושה בעיקר בתחום קליטת העלייה, בתחום הזה.

אברהם נגוסה: אנחנו למדנו ממכתבו של שר החינוך - - -

קריאה: הבריאות.

אברהם נגוסה: הייתי עכשיו בשדולה שקשורה למשרד החינוך.

קריאה: גם חינוך זה חשוב.

אברהם נגוסה: בוודאי.

אברהם נגוסה: כי חלק מהעניין הוא הסברה למניעה והסברה גם בהתמודדות.

אברהם נגוסה: לכן זה מאוד חשוב לנו.

אברהם נגוסה: אנחנו קיימנו גם בעבר בנושא הזה למשל בדיון שהתקיים בוועדה ב-17.1.2017 בנושא יישום התכנית הממשלתית לשילוב מיטבי של יוצאי אתיופיה, וועדת שרים מיוחדת בראשות ראש הממשלה, ופעלנו לקדם תכניות עם תקציבים, ואחת התכניות הייתה בנושא הזה.

אברהם נגוסה: לכן בעניין הזה אנחנו רצינו להבין מה קורה, איך מיישמים את התכנית.

אברהם נגוסה: ב-2017 הבטיח פרופ' ארנון אפק, המשנה למנכ"ל משרד הבריאות דאז, כי ייבחנו מבחני תמיכה לקופות החולים שבהן ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה וגם הוא הציג את הצורך בהגדלת מספר המגשרים במערכת וביקש עבורם תקנים כעובדים רשמיים במשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי משרד הבריאות קיבל בתכנית הזאת 19.6 מיליון ₪ לארבע שנים.

אברהם נגוסה: בתכנית שמשרד הבריאות הגיש – ואני ישבתי בוועדת השרים – בתכנית היה להגדיל את המגשרים של משרד הבריאות דוברי אמהרית מ-12 ל-24.

אברהם נגוסה: אנחנו שאלנו לקראת הדיון הזה את משרד הבריאות במכתב.

אברהם נגוסה: סגן השר יעקב ליצמן בתשובתו לוועדה שלח לנו מכתב ב-4.11.2018 "קופות החולים מחויבות בהנגשת חומרים בשפות בהתאם לחוזר מנכ"ל בנושא התאמה והנגשה תרבותית ולשונית במערכת הבריאות, חוזר מנכ"ל משרד הבריאות 7/11 משנת 2011.

אברהם נגוסה: החוזר מנחה תרגום בכתב של חומרים לצד צעדים לתמיכה בתרגום בזמן אמת" כלומר שיהיו מגשרים שיתרגמו בין הרופא לחולה.

אברהם נגוסה: "בהתייחס ליוצאי אתיופיה פעל משרד הבריאות בשני מישורים מרכזיים כדי לחזק את יכולת המערכת למנוע ולטפל בסוכרת.

אברהם נגוסה: 1.

אברהם נגוסה: הורחבו מספר המגשרים במערכת הבריאות במימון משותף של משרד הבריאות וקופות החולים במסגרת כספים בהחלטת הממשלה 609 לשילוב יוצאי אתיופיה" זו ועדת השרים שציינתי קודם.

אברהם נגוסה: "2.

אברהם נגוסה: נוספו ארבע משרות מגשרים הפועלים בכ-9 מרפאות בקופות החולים לאומית בהם ריכוז גבוה של עולים יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: 3.

אברהם נגוסה: קיימות ארבע משרות של מגשרים שפועלים שנים רבות בקופת חולים כללית.

אברהם נגוסה: 4.

אברהם נגוסה: קופות החולים נתמכות במבחן תמיכה שכל מטרתו מניעה וטיפול בסוכרת בדגש על יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: קופת חולים כללית לא משתתפת במיזם הזה".

אברהם נגוסה: כל מה שנעשה מבורך.

אברהם נגוסה: אך לא מספיק וצריך להגביר את כמות המגשרים שיסבירו לאוכלוסייה את הסיכונים והמניעה במחלת הסוכרת.

אברהם נגוסה: על אף הנתונים שהגיעו לוועדה, עולה כי עולים רבים חולים במחלת הסוכרת וביניהם כ-17% מכלל יוצאי אתיופיה חולים במחלת הסוכרת, פי 3 מכלל האוכלוסייה.

אברהם נגוסה: במידה והנתון הזה נכון, אני שואל את השאלות הבאות שאני רוצה לקבל תשובות, שלחנו את זה גם מראש למשרדי הממשלה כדי שהם יגיעו מוכנים לענות לנו כאן בדיון.

אברהם נגוסה: 1.

אברהם נגוסה: כיצד משרדי ממשלה מטפלים בהעלאת המודעות בקרב העולים בכלל ובקרב יוצאי אתיופיה בפרט בהתמודדות עם מחלת סוכרת בשפה האמהרית, האם יש תכנית מסודרת.

אברהם נגוסה: מהמכתב של סגן שר הבריאות, אני לא כל כך התרשמתי שנעשתה עבודה בהגדלת כמות המגשרים כפי שהם התחייבו לעשות בתכנית הממשלתית בוועדת השרים.

אברהם נגוסה: אני אשמח לשמוע הסבר.

אברהם נגוסה: 2.

אברהם נגוסה: מה הצעדים שמשרדי הממשלה נוקטים על מנת להעלות את מודעות בקרב קהילת העולים ובמניעה מבעוד מועד.

אברהם נגוסה: האם באמת כולם מתגייסים וגם מבחינת השפה וגם מבחינת התרבות, הנגשה, והאם נוקטים באמת צעדים כדי לצמצם את התופעה.

אברהם נגוסה: מה הכלים שעומדים לרשותכם, האם אתם עושים הסברה פנימית ו/או באמצעות שיתופי פעולה עם גופים וארגונים של יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: האם אתם מנצלים את הנכס של הקהילה, אני רואה למשל, קודם ציינתי את עמותת טנא בריאות שבעמותה הזו יש רופאים יוצאי אתיופיה ויש עובדים סוציאליים, אנשים שהם מוכשרים והם נכס למערכת ויכולים להיות מגשרים גם כדוברי השפה, וגם מבינים את הנושא.

אברהם נגוסה: האם אתם מנצלים, האם יש שיתוף פעולה ביניכם.

אברהם נגוסה: 4.

אברהם נגוסה: מה היקף האוכלוסייה המטופלת על ידכם והאם קיים תקציב ייעודי להסברה.

אברהם נגוסה: האם באמת אתם מנצלים את התקציב, לפחות את התקציב שניתן בעניין יוצאי אתיופיה, 19.6 מיליון שקל לארבע שנים.

אברהם נגוסה: אני מזכיר שהתקציב אושר, אני ישבתי שם באוקטובר 2016.

אברהם נגוסה: התקציב אושר כמיטב ידיעתי באוקטובר 2016 או 2015, משהו כזה.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל האם נוצל התקציב.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע קודם כל מהשטח, מהאנשים שעוסקים, ארגוני העולים, לקבל יותר אינפורמציה ולהציג לנו את המציאות בשטח ולאחר מכן אפנה למשרדי הממשלה שיתייחסו למה שיוצא מהשטח.

אברהם נגוסה: זה כיוון הדיון שלנו.

אברהם נגוסה: לכן אני מבקש לתת את רשות הדיבור למנכ"ל טנא בריאות.

אברהם נגוסה: תעדכן אותנו בדיוק מה קורה, מה המצב, מה רמת שיתוף הפעולה עם גורמי משרד הבריאות וגורמים אחרים כמו קופות חולים ואנשי מקצוע.

אברהם נגוסה: אבי מספין מנכ"ל טנא בריאות בבקשה.

אבי מספין: תודה אדוני היושב ראש.

אבי מספין: קודם כל מי שיזם את הדיון, את היום הזה, אני מאוד מברך ושהוועדה לקחה על עצמה לקיים דיון חשוב בנושא ה זה כי ככל הידוע לי זה אחד ממקורות המחלה הכי חמורים שיש בקרב יוצאי אתיופיה, אני מתייחס ליוצאי אתיופיה.

אבי מספין: העמותה עצמה, עמותת טנא בריאות, הוקמה בגלל הסיבה של התגברות מחלת הסוכרת בקרב יוצאי אתיופיה, באוכלוסייה שלא ידעה איך להתמודד עם מחלות כרוניות, איך להיזהר, הזכרת אדוני היו"ר את שינויי התזונה והשינויים בפעילות גופנית וכולי שהשתנתה בארץ והשמנה וכיוצא בזה, והעמותה קמה בשביל קודם כל להעלות מודעות לשני סוגי אוכלוסיות.

אבי מספין: אגב, מי שהקימה אותה זה ד"ר ענת יפה, היא אנדוקרינולוגית מבית החולים הלל יפה בחדרה, שהגיעו אליה מטופלים ופשוט דרך מטופלים בודדים היא הפכה את זה למפעל חיים.

אבי מספין: אז הדבר הראשון היה להעלות מודעות בקרב הקהילה, את הנושא של מחלת הסוכרת, את הסיבות שלה ואת המניעה, הפעילות שצריך לעשות, וכתהליך של ההתפתחות, העמותה החלה עם אנשי המקצוע, הזכרת שיש אנשי מקצוע, אז יש רופאים אחים, אחיות, תזונאים, כ-30 אנשים חלקם עובדים איתנו בשיתופי פעולה כפרילנסרים וחלקם עובדים של העמותה שעוסקים במשך 13 שנה בהסברה לקהילה בשפה האמהרית שזו הייחודיות בעצם, וזה אומר לקיים מאות סדנאות ואלפי הרצאות עד היום לקהילה בנושאים של אורח חיים בריא ותזונה נכונה ומחלת הסוכרת ומניעה.

אבי מספין: לפרויקט שלנו יש שותפים רבים ממשרד קליטת עליה שמימן במשך המון שנים, משירותי בריאות כללית, פרופ' דיין לוין שנמצאת כאן, שהם בעצם ליוו אותנו גם בשלבי ההקמה וגם ממש עד הרגעים הללו ולא רק בנושא של סדנאות והרצאות אלא גם בשירות של תרגום רפואי שתיכף אתייחס לזה.

אבי מספין: ובהמשך גם משרד הבריאות שהצטרף, וכיום גם עם קופת חולים לאומית שאנחנו עובדים יחד איתם.

אבי מספין: אני מניח שגם הקופות האחרות מכבי, מאוחדת - שאני פחות מכיר אז לא רוצה להגיד – מקיימות סדנאות.

אבי מספין: בנוסף, המודעות השנייה היא בקרב הצוותים המטפלים.

אבי מספין: גם הם נתקלו בפערים.

אבי מספין: עיקר הפערים היו פערי השפה קודם כל, שהמטופלים והמטפלים לא הבינו אחד את השני ואם לא מבינים אז גם לא מטפלים ויש אבחונים שגויים, וכך העמותה מפעילה שירות תרגום במשך המון שנים, תרגום רפואי.

אבי מספין: בהתחלה זה היה לכלל המסגרות והמוסדות של משרד הבריאות, בתי חולים, קופות חולים, ולאחר שהמנכ"ל הקודם הוציא חוזר שמחייב את כלל נותני השירותים הבריאותיים, קופות חולים ובתי חולים, לתת את שירות התרגום הרפואי בכלל השפות, אז לשמחתנו גם עמותת טנא בריאות הייתה בין אלה שיזמו את זה שזה יהיה כתכנית שהמדינה, משרד הבריאות לוקח אחריות, וכך נעשה.

אבי מספין: מאז חלק מהקופות נותנות, אנחנו ממשיכים לשמחתנו עם שירותי בריאות כללית, ששם נדמה לי נמצאים כ-70% מהמטופלים מקרב יוצאי אתיופיה, עד היום.

אבי מספין: אנחנו נותנים מאות תרגומים רפואיים בשנה, טלפונית, עם כמה בתי חולים זה פיזית שמגיעים אליהם בפועל, והחלק הנוסף של המודעות זה גם בקרב הצוותים הרפואיים המטפלים שיכירו את תפיסות הבריאות שמהן באים יוצאי אתיופיה.

אבי מספין: תפיסת בריאות מסורתית, כפי שאדוני היו"ר יודע, לא בהכרח דומה לתפיסות רפואיות מערביות.

אבי מספין: השיח שונה, ההגדרה של הבעיה שונה, וגם בעניין הזה אנחנו - אני יכול לדבר על העמותה – עשתה סדנאות והרצאות לצוותים המטפלים, שבעצם יבינו את תפיסות הבריאות של קהילת יוצאי אתיופיה.

אבי מספין: חלפו מאז שהעמותה התחילה, זה היה ב-1999, אבל כעמותה ב-2007 ועד היום כ-13 שנים, יש תהליך של מודעות, יש תהליך של שיפור.

אבי מספין: יש תחילת תהליך של תפיסה יותר מערכתית מבחינת משרד הבריאות.

אבי מספין: במשך המון שנים המשרד לעליה וקליטה לקח על עצמו את האחריות וגם מימן חלק מהתכניות.

אבי מספין: במשרד הבריאות פחות ניתן דגש לקהילת יוצאי אתיופיה.

אבי מספין: אבל מאז התכנית הממשלתית 609 הדרך החדשה יצאה לדרך והאחריות כולה עברה למשרד הבריאות.

אבי מספין: המשרד בעצם מחויב לעשות את השירותים.

אברהם נגוסה: האחריות עברה למשרד הבריאות רק למי שמעל 15 שנים בארץ.

אברהם נגוסה: אבל עד 15 שנים נשאר במשרד הקליטה.

אבי מספין: עדיין בנושאי בריאות משרד הבריאות אחראי על כל האזרחים, מרגע שהם אזרחים.

אברהם נגוסה: כמובן.

אברהם נגוסה: אני מדבר על חלוקת התקציבים.

אבי מספין: מבחינת משרד הבריאות אני מוכרח להגיד שהתהליך לוקח מאוד מאוד לאט.

אבי מספין: אני לא אומר שלא נעשית עבודה.

אבי מספין: אנחנו עובדים איתם במקביל בנושאים אחרים, לדוגמה בנושא בריאות הנפש, בנושא בריאות וגישור ששם גם יש אחוזים די גדולים של בני הקהילה שאין להם עזרה בתהליך הגישור בשפה, אבל בנושא של כלל הבריאות, ובמיוחד הסוכרת, עדיין התהליך הוא מאוד איטי.

אבי מספין: הצרכים בשטח הם מאוד גדולים והם אפילו עולים.

אבי מספין: לפעמים צריך להסביר לאותם אנשים כמה וכמה פעמים, לחזור על סדנאות כי להעלות מודעות ולהפנים לוקח זמן.

אבי מספין: יש גופים שעושים את זה באופן עצמאי, קופות חולים מסוימות, חלקם עושים יחד איתנו אבל הקהילה גדלה ולשמחתנו העלייה בעזרת השם תימשך ותעלה ויהיו לנו עוד אנשים שיזדקקו להעלאת המודעות ולהסברה, כי זה לא מובן מאליו, בעיקר מחלות כרוניות שהן מחלות שאין להן הרבה מודעות באתיופיה, אלא יש שם יותר מחלות זיהומיות ופחות מחלות כרוניות, מה שנקרא מחלה שצריך לדעת לחיות איתה.

אבי מספין: בעבר בכלל לא היה מושג כזה לדעת לחיות עם מחלה, אלא יש מחלה, באים, מטפלים בה, מקבלים כדור, משהו מסוים ונפתרה הבעיה.

אבי מספין: אבל מחלה שממשיכים איתה זה משהו שלא היה במודעות.

אבי מספין: אדוני היושב ראש, יש כ מות מאוד גדולה של יוצאי אתיופיה, זה מאוד ממשיך.

אבי מספין: לצערי הרב גם ברמה האישית, אבי ז"ל נפטר מסיבוכים של מחלת הסוכרת ואני חושב שאנחנו יכולים להציל הרבה חיים אם אנחנו נשקיע, קודם כל לא רק הכסף אלא שיהיה רצון לעשות את זה, להעלות את המודעות גם של הקהילה וגם של הצוותים המקצועיים, לתקצב ובעיקר להוציא לפועל את התקצוב, שזו אחת הבעיות שיש תקציב, לדוגמה במשרד הבריאות יש תקציב, אבל בפועל אני לא יודע אם ניצלו יותר מ-10% ממה שניתן להם עד היום, וזו נקודה מאוד חשובה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך בנקודה הזו, אני מבין שאתה מציין את אחד החסמים ויכול להיות גם החסם המשמעותי ביותר שהוא עניין התקציב.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק ממך, כמי שמנהל את העמותה ופועל בשטח בתחום הזה.

אברהם נגוסה: בוועדת השרים בראשות ראש הממשלה התקבלו החלטות וגם תקציבים.

אברהם נגוסה: יוצאי אתיופיה שהם עד 15 שנים בארץ, התקציב עבר למשרד הקליטה, יוצא אתיופיה שנמצא בארץ מעל 15 שנים התקציב עבר למשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: כאן יש לך הזדמנות לעבוד עם שני משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: האם זה קורה בפועל, ואם זה קורה, במה זה מתבטא.

אבי מספין: אני יכול להסביר מתוך הניסיון של העבודה המשותפת עם שני המשרדים וגם עם הניסיון לקבל תשובות.

אבי מספין: ככל הידוע לי, משרד הקליטה הפסיק את הפעילות שלו בתחום הבריאות ליוצאי אתיופיה.

אבי מספין: לא ידוע לי שישנה פעילות כזאת, אנחנו כעמותה ניגשנו אליהם ורצינו לדעת לגבי הפעילות.

אבי מספין: ייתכן שהתקציב של משרד העלייה והקליטה מופנה דרך הרשויות המקומיות שהן עושות את הפעילות.

אבי מספין: לנו לא בהכרח ידוע עד כמה זה נעשה.

אבי מספין: גם הסוכנות היהודית שהעולים החדשים שגרים במרכזי הקליטה, שגם להם בעבר כשמשרד העלייה והקליטה מימן את הסדנאות, העמותה הייתה עושה סדנאות בתוך מרכזי הקליטה גם לעולים עד 15 שנה וגם לעולים הוותיקים המבוגרים יותר.

אבי מספין: לי לא ידוע גם עד כמה הסוכנות היהודית המשיכה לעסוק בזה.

אבי מספין: בעבר הם היו עושים איתנו, כיום לא המשרד לקליטת עליה ולא הסוכנות היהודית.

אבי מספין: זה באשר לעולים החדשים ולאלה שנמצאים עד 15 שנה.

אבי מספין: באשר למשרד הבריאות, אני מאמין שהם יתנו תשובה, אבל ככל הידוע לי מנקודת ראותי, עד 2017 לא נוצל התקציב.

אבי מספין: מ-2017 נדמה לי שנוצלו כ-1.5 מתוך ה-19.6 מיליון.

אבי מספין: אני לא רוצה להכנס לנתונים שקיימים במשרדי הממשלה, את זה אפשר להפנות אליהם.

אבי מספין: אני יודע שכיום הם נמצאים בתהליך של מכרזים גם לגבי הסדנאות, ומבחינת ההיקף אנחנו גם נשמח לדעת מתי זה יקרה ומה היקף הפעילות.

אבי מספין: אבל כעקרון, זה עדיין לא נכנס לשגרה כפי שהיה בעבר במשך השנים הקודמות.

אברהם נגוסה: האם אתם שותפים במכרזים?

אבי מספין: אנחנו כעמותה ניגשנו למכרז של משרד הבריאות לקיום סדנאות לאורח חיים בריא.

אבי מספין: המכרז הסתיים באמצע אוקטובר וזה אמור להתפרסם, לדעתי ל-30 סדנאות.

אברהם נגוסה: זה המכרז הראשון מאז שהתקבלה התכנית?

אבי מספין: המכרז הראשון מאז שהתקבלה התכנית.

אבי מספין: המכרז הראשון כשלוש שנים אחרי שהתקבלה התכנית.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אני עובר למנהלת מרכז קליטה בסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: חשוב שתעדכני אותנו.

אברהם נגוסה: העולים הגיעו גם לפני שנה, גם היו לפני וגם יגיעו עוד.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדעת מה אתם עושים בנושא הזה, האם למשל הזמנתם את טנא בריאות לבוא ולהסביר לעולים החדשים באמהרית, אנחנו רוצים לשמוע מה החסמים שיש לכם.

רויטל לוי רונן: אני מנהלת קליטת עולי אתיופיה בצפון.

רויטל לוי רונן: הסוכנות היהודית, רק לידע כללי, אמונה על קליטת עולי אתיופיה כזרוע הביצועית של משרד העלייה והקליטה.

רויטל לוי רונן: יש לנו היום 12 מרכזי קליטה שקולטים את עולי אתיופיה ולמעשה מגיעים אלינו בממוצע לשהות של שנתיים שזו שהות מאוד משמעותית מבחינתנו, שם אנחנו מנסים לתת את כל מה שאנחנו יכולים לתת כצידה לדרך ובטח ובטח בתחום הבריאות.

רויטל לוי רונן: יש לנו צוותים מקצועיים גם של עובדי סמך דוברי השפה, אימהות בית שאמונות על תחום הבריאות, עובדים סוציאליים, כל המערך הזה הוא מערך תומך ועוד מעט אפרט עליו.

רויטל לוי רונן: אנחנו שמנו לב בתהליך הקליטה שיש עליה במחלות הכרוניות, גם לחץ דם, גם נושא של סוכרת וכאמור כל המשתנים של הסיכון בתהליך ההגירה והמעבר הבין תרבותי, למעשה קלטנו עד 2007 כ-1,308 עולים חדשים ואנחנו ממתינים ל-1,000 הבאים.

רויטל לוי רונן: כיום יש לנו 2,619 עולים חדשים במרכזי הקליטה בפרישה ארצית מצפת עד באר שבע, 52 מתוכם הם חולי סוכרת.

רויטל לוי רונן: כאמור אנחנו רואים את העלייה, אני חושבת שגם ההמתנה הארוכה גם בגונדר וגם באדיס שכבר הם לא מגיעים מהכפר, מאורחות חיים יחסית מאוד בריאים וכל המשתנים של חיים בכפר, אלא הם בהמתנה מאוד ארוכה מעל 10 ו-15 שנה שמשנים את אורחות החיים ולמעשה אנחנו כבר רואים מיד כשהם מגיעים שיש כבר מחלות.

רויטל לוי רונן: איך שאנחנו מקבלים את העולים הם לא יוצאים לשום מסגרות בלי שהם עוברים בדיקות מקיפות ובהתאם לזה אנחנו בונים תכנית, אנחנו עובדים עם כל הארגונים בקהילה, קופות החולים, משרד הבריאות, אפילו אוניברסיטאות, גם בצפת וגם בבאר שבע אנחנו עובדים עם הפקולטה לרפואה וסטודנטים לרפואה מגיעים להסברה.

רויטל לוי רונן: יש לנו ליווי של דיאטניות מותאמות תרבות.

רויטל לוי רונן: צריך לקחת בחשבון שיש לנו בעצם דוברי שפה, כל השירות שלנו במשרד הקליטה הוא שירות מתורגם.

רויטל לוי רונן: כך שא ני חושבת שהיתרון של העולים שמגיעים אלינו זה שהם מלווים בצורה מאוד מדוקדקת על ידי אימהות הבית וצוות הסמך ואנחנו עובדים בצורה של בניה אפילו של תכנית משפחתית.

רויטל לוי רונן: ברגע שיש חולה סוכרת בבית זה אומר שגם העובדת הסוציאלית צריכה להכנס וצריך לבנות מערך גם עם הילדים ועם כל המשפחה ולא לראות את זה רק כמחלה של אחד העולים.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך כמנהלת האזור, אני מתקן את מה שאמרתי קודם שאת מנהלת מרכז קליטה.

אברהם נגוסה: את מנהלת אזור צפון.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק מיהם האנשים שעובדים במרכזי הקליטה?

אברהם נגוסה: האם יש להם הכשרה בתחום הבריאות?

רויטל לוי רונן: העובדים שלנו הם מקצועיים לתחומם.

רויטל לוי רונן: אנחנו דואגים להכשרה שלהם, אם זה עובדים סוציאליים, רכזי חינוך, עובדי סמך שלנו, אימהות הבית.

רויטל לוי רונן: אני רוצה להגיד שיזמנו מהלך מאוד גדול בצפון - - -

אברהם נגוסה: מי עושה את ההכשרה?

רויטל לוי רונן: אנחנו, הסוכנות היהודית, ביחד עם הארגונים השותפים.

רויטל לוי רונן: למשל בנושא בריאות, אני אסביר - - -

אברהם נגוסה: האם אתם מביאים רופא מומחה בתחום הסוכרת?

רויטל לוי רונן: בוודאי.

רויטל לוי רונן: קודם כל לעולים אנחנו מביאים הרצאות של אנשי מקצוע לתוך מרכזי הקליטה, אם זה ברמה פרטנית ואם ברמה קבוצתית.

שלומית אבינח: מה זה אנשי מקצוע, אנדוקרינולוגים שמדברים באמהרית ומסבירים?

רויטל לוי רונן: לא, הם לא מדברים באמהרית, הכל מתורגם.

רויטל לוי רונן: אנחנו יכולים להגיד, סטודנטים לרפואה שמגיעים אלינו, אחיות ורופאים שמגיעים אלינו להרצאות, ואני רוצה לומר שביחד עם טנא בריאות, משרד הבריאות ומשרד העלייה והקליטה יזמנו תכנית מאוד גדולה שנקראת "הבריאות בידינו".

רויטל לוי רונן: במשך שלוש שנים הטמענו תהליך מאוד מאוד מסודר של הכשרת הצוותים שלנו, כל הצוותים שלנו עברו הכשרה וימי עיון עם משרד הבריאות, משרד הבריאות במחוז צפון העמיד לרשותנו את כל הצוותים שלהם בנושא קידום בריאות ואת כל החומרים, אנחנו הכשרנו את כל העובדים שלנו, כ-100 עובדים, באמת מעובדי סמך, מתורגמנים עד מנהלים, יש לנו 3,000 עולים במובן הזה ש- - -

אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד בעניין המעשי.

אברהם נגוסה: היום יש לנו רופאים דוברי אמהרית.

אברהם נגוסה: באיזה מרכז קליטה היה רופא יוצא אתיופיה להסביר לעולים חדשים?

אברהם נגוסה: באיזה מרכז קליטה?

אברהם נגוסה: מתי היה, מי היה הרופא יוצא אתיופיה שהיה שם לתת הסבר?

אברהם נגוסה: הוא מבין את המקצוע הוא מכיר את זה וגם מכיר את השפה והמנטליות והוא יודע את הקוד התרבותי כיצד להסביר להם.

אברהם נגוסה: מתי היה רופא יוצא אתיופיה כי יש לנו הרבה היום בקהילה.

רויטל לוי רונן: אני חושבת שבכל ימי הבריאות שאנחנו עשינו ובנינו אותם ביחד עם טנא בריאות הגיעו נציגים שלהם, גם ד"ר ספפה ועוד אחרים שהגיעו והסבירו בשפתם לעולים והגיעו אחיות עם טדי - - -

אברהם נגוסה: טדי הוא הרופא.

אבי מספין: לא, הוא עובד משרד הבריאות.

אבי מספין: מה שכן, ימי בריאות זה חד יומיים פעם בשנה, זה לא מחליף את היום יום שהם זקוקים.

רויטל לוי רונן: אנחנו עובדים ברמה השוטפת של היום יום.

אברהם נגוסה: אז אתם עובדים בשיתוף פעולה עם הרופאים, עם עמותת טבקה?

רויטל לוי רונן: ברמה המקומית כן.

רויטל לוי רונן: ברמה הארצית להביא רופא, עדיין רק בימי עיון שהזמנו את, גם ד"ר ספפה נתן וגם ענת נתנה הרצאה מאוד גדולה לעובדים שלנו ואין ספק שצריך להרחיב את זה.

רויטל לוי רונן: אני מסכימה.

רויטל לוי רונן: אני חושבת שאנחנו עושים את כל הדברים באיגום משאבים מקומיים שלנו יחד עם הגופים בקהילה.

רויטל לוי רונן: שאלת על משאבים ייעודיים, אין משאבים ייעודיים אבל אנחנו רואים את זה כמספיק חשוב כי זו תופעה שאנחנו רואים אותה בשטח.

אברהם נגוסה: האם משרד הקליטה מעביר לכם תקציב לצורך הזה?

רויטל לוי רונן: משרד הקליטה בעצם מממן את כל פעילות הקליטה שאנחנו אמונים עליה ובעצם המשאבים שמיועדים לנו לפעילות הכוללת, אנחנו משתמשים ועושים סדרי עדיפויות והנושא של הבריאות היה מאוד מרכזי ובגלל זה פיתחנו את התכנית הזאת.

רויטל לוי רונן: אני חושבת שכן צריך לשים לב לחומרים מוסברים יותר ויזואליים, יותר אטרקטיביים, פחות רבי מלל כי רבי המלל האלה הם פחות, אנחנו נעזרנו בסטודנטים לרפואה שיעשו לנו מצגות יותר אטרקטיביות כדי שיהיה אפשר להסביר את זה לעולים.

שלומית אבינח: את מראה גם לילדים, ולנוער?

רויטל לוי רונן: בוודאי.

רויטל לוי רונן: גם ילדים ונוער.

אברהם נגוסה: רויטל, להגיד לך את האמת, כמי שמכיר את השטח, אני חושב שלא עושים מספיק בתחום הזה.

אברהם נגוסה: אני אומר לך, אם אתם לא מנצלים את הנכס הקיים של רופאים דוברי אמהרית ובתדירות, ואם אתם לא עושים את זה, אז פשוט אנחנו לא יכולים למנוע מהאנשים שמגיעים ומיד נכנסים לאותו מעגל.

רויטל לוי רונן: אני מניחה שצריך משאבים לסיפור הזה, כדי שיגיעו אלינו הרצאות.

אברהם נגוסה: לכן שאלתי האם משרד הקליטה נותן לכם תקציב ואת אומרת - - -

רויטל לוי רונן: ייעודי, אמרתי שלא.

רויטל לוי רונן: יש תקציב כולל לקליטה.

רויטל לוי רונן: לא תקציב ייעודי לבריאות.

רויטל לוי רונן: את זה אנחנו עושים ביוזמה פרטית שלנו.

אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שיהיה ברור.

אברהם נגוסה: נציגי משרד הקליטה תרשמו ותענו לנו כי בוועדת השרים נאמר באופן ברור שעד 15 שנים הטיפול בעולים הוא במשרד הקליטה ומעל 15 שנים עובר למשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת למה משרד הקליטה הפסיק לעשות את זה, כפי ששמענו מה - - -

רויטל לוי רונן: כן.

רויטל לוי רונן: הוא מימן את עמותת טנא בריאות - - -

אברהם נגוסה: זה אומר שגם אצלכם אין הגדרה של סכום מסוים לבריאות.

רויטל לוי רונן: לא.

רויטל לוי רונן: אין סכום ייעודי לזה.

רויטל לוי רונן: וכשנסגרו הברזים בטנא בריאות בעצם עברו - - - משאב מאוד משמעותי, גם של החומרים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, אני מברך על הדיון שהוא דיון חשוב.

יואל רזבוזוב: אני גם יו"ר שדולת הספורט ואורח חיים בריא בכנסת לכן אני נחשף הרבה פעמים לנתונים ועכשיו אני בפעם הראשונה נחשף לזה שיש 17% מכלל יוצאי אתיופיה שחולים במחלת הסוכרת, זה פי 3 מכלל האוכלוסייה, יש פה קבוצה בסיכון אגב, נוער מהפרויקט מצטרף.

יואל רזבוזוב: יש פה קבוצה ואני כן חושב שיש פה בעיה לגבי ה-15 שנים בין משרד העלייה והקליטה ומשרד הבריאות, אני כן יודע שמשרד הבריאות מוציא בערך 2 מיליארד שקלים בשנה לטיפול בסוכרת, אלה נתונים שאני קיבלתי, ואם אנחנו יודעים שיש קבוצת סיכון, והרי סוכרת אפשר למנוע, הרבה פעמים זה תזונה נכונה ופעילות גופנית.

יואל רזבוזוב: הצעתי לשר החינוך להתחיל עכשיו, כי אם אתם לא יודעים, 11% מתלמידי מערכת החינוך הישראלית סובלים מהשמנת יתר.

יואל רזבוזוב: זאת אומרת שיש להם גם פוטנציאל לחלות בסוכרת, דהיינו כל תלמיד תשיעי בגלל תזונה לא נכונה וחוסר פעילות גופנית.

יואל רזבוזוב: במדינות מפותחות הוסיפו עוד שני שיעורי ספורט בשבוע, ל-4 פעמים, זה עולה כ-180 מיליון ₪ בשנה.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו נחסוך, הרי בסוף המדינה מוציאה 2 מיליארד שקלים על טיפול בסוכרת.

יואל רזבוזוב: אפשר היום לעשות מניעה.

יואל רזבוזוב: אותו דבר כאן, אם משרד הבריאות ומשרד הקליטה, למרות שאני חושב שזה יותר שייך למשרד הבריאות, זה שאנשים שנמצאים כאן 15 ומוגדרים כעולים זה עדיין עניין של משרד הבריאות, כי הם מוציאים את ה-2 מיליארד ₪.

יואל רזבוזוב: אם הם ישקיעו פה, כמה עולים התזונאים, האנשים שיבואו ויעשו הסב רה, הרי בסוף זה גרושים ואנחנו נחסוך כסף.

יואל רזבוזוב: אני חושב שיש פה באמת חוסר הבנה של המערכת ופשוט חוסר אקטיביות.

יואל רזבוזוב: אפשר כאן לפעול ולמנוע.

יואל רזבוזוב: אז אני מברך על הדיון הזה, חשוב מאוד שנפעיל לחץ וכן צריך להשקיע בנקודות הללו כדי לחסוך.

יואל רזבוזוב: אנחנו בסוף מדברים גם על הבריאות של אזרחי ישראל אבל גם על הכלכלה של אזרחי ישראל.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר שעניין הטיפול בתחום הבריאות זה באחריות משרד הבריאות, כי לא משנה אם זה עולה חדש או ותיק, אבל אמרנו שיוצאי אתיופיה מקבלים כמו כל אזרח במדינה, אבל בנוסף כדי להתמודד מול התופעה, בנוסף פשוט ועדת השרים הקציבה תקציב של 19.6 מיליון למשרד הבריאות כדי שהוא יעסוק במניעה בהסברה וגם בהתמודדות.

יואל רזבוזוב: וזה קורה?

אברהם נגוסה: לצערי לא כל כך.

אברהם נגוסה: אם מתוך 19.6 מיליון נוצלו עד עכשיו רק 1.5 מיליון, כשההחלטה התקבלה והתקציב אושר ב-2016, כלומר אחרי שנתיים, זה לא כל כך מעודד.

אברהם נגוסה: בבקשה.

איתי גוטלר: אני מעמותת "מהיום".

איתי גוטלר: הפורום לאורח חיים בריא.

איתי גוטלר: אנחנו יזמנו את יום הסוכרת הבינלאומי, אנחנו נעים פה בין כל הוועדות, יש לנו היום ארבע ועדות ואתמול הייתה עוד ועדה.

איתי גוטלר: היינו גם בקשר עם חבר הכנסת רזבוזוב.

איתי גוטלר: רק רציתי לציין תודה רבה על כך שהוועדה הצטרפה לדיון ואנחנו רואים מאוד בחומרה את זה שבסופו של דבר אין יישום של התכניות הלאומיות בתוך משרד הבריאות שקשורות לקהילה האתיופית, ואנחנו רואים הידרדרות מאוד מאוד משמעותית בתוך הקהילה בכל מה שקשור לסוכרת.

איתי גוטלר: הדיון הזה הוא אולי דיון שאמנם הוא בין ארבעה דיונים אבל בעיני הוא אחד הדיונים הכי חשובים כי בסופו של דבר אנחנו נמצאים במצב חירום בקהילה הזאת, וצריך לקרוא מפה בעיקר בעיני למשרד הבריאות, לממש את התכנית שלו, להקצות את המשאבים, ולגבי ה- - - שהועלו על ידי חבר הכנסת רזבוזוב, אז יש דיון היום בוועדת החינוך שיעסוק בדיוק בנושא הזה.

איתי גוטלר: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה על היוזמה.

אברהם נגוסה: כל הכבוד.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע ממשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: מי נציג המשרד?

אברהם נגוסה: תסבירי לנו בדיוק למה משרד הקליטה, שהייתם מעורבים ועשיתם כפי שאבי מספין אמר, בזמן האחרון אתם "ברחתם" מהנושא?

אידה בן שטרית: לא, זה לא בזמן האחרון.

אידה בן שטרית: אולי בכל זאת אני אגיד כמה מילים.

אידה בן שטרית: משרד העלייה והקליטה כפי שאמר הנציג של טנא, באמת תמך בפרויקט הזה מ-2007 עד 2017.

אבי מספין: זה היה משרד שהיה מאוד משמעותי להעלות את המודעות, ובמשך המון שנים, למעלה מעשר שנים.

אידה בן שטרית: נכון.

אידה בן שטרית: ומאז שהוחלט להקים את התכנית הלאומית הזאת של דרך חדשה, באמת הממשלה הקצתה תקציבים גדולים לכל התחומים כדי לקדם את הקליטה בכל ההיבטים, לא רק בנושא בריאות.

אידה בן שטרית: משרד העלייה והקליטה לא אחראי על נושא בריאות הציבור, נקודה.

אידה בן שטרית: זאת אומרת שאי אפשר לבוא למשרד הקליטה ולדרוש ממנו את מה שאמור משרד הבריאות לבצע.

אידה בן שטרית: אני מצפה לשמוע ממשרד הבריאות את התשובות שלו לעניין הזה.

אברהם נגוסה: אז בואי תפרידי את העניין.

אברהם נגוסה: לפני התכנית כן הייתם מעורבים.

אידה בן שטרית: אוקיי, אבל מאז שהממשלה החליטה - - -

אברהם נגוסה: ההחלטה אמרה עד 15 שנים משרד הקליטה, בשיתוף פעולה כמובן עם משרד הבריאות.

אידה בן שטרית: יכול להיות שזה נכון להרבה תחומים אבל לא לתחום הבריאות.

אידה בן שטרית: בתחום הבריאות מהרגע הראשון משרד הבריאות אחראי לבריאות הציבור לרבות העולים החדשים.

אידה בן שטרית: הדבר היחיד שמשרד העלייה הבטיח זה להעניק ביטוח בריאות מהרגע שהעולה נוחת במדינה.

אידה בן שטרית: הוא מקבל ביטוח בריאות והוא מופנה לרשויות הבריאות על מנת לקבל את הטיפול.

אידה בן שטרית: התייחסת למרכזי הקליטה.

אידה בן שטרית: משרד העלייה והקליטה מממן את הפעילות במרכזי הקליטה בכל התחומים.

אידה בן שטרית: אנשי מרכז הקליטה מייצרים את סדר העדיפויות שלהם ונותנים את המענה.

אידה בן שטרית: אני חושבת ששמענו שיש מענים ,זה לא שלא מתייחסים לעניין הזה.

אידה בן שטרית: מה שכן, אנחנו בגלל שיש לנו נגישות לאוכלוסיית העולים, אנחנו יכולים לסייע אולי בהנגשת חומרים שמשרד הבריאות מכין, אנחנו יכולים להפיץ פליירים, ברושורים לעולים החדשים, יכולים לסייע בעניין הזה.

אידה בן שטרית: אם יש צורך בתרגום של חומרי הסברה אנחנו יכולים לסייע, אפשר לפנות אלינו, לבקש את העזרה שלנו.

אידה בן שטרית: אבל שוב, צריך להגדיר פה את גבולות האחריות, כבוד היושב ראש, אני חושבת שזה מאוד ברור.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: נעבור לקופות החולים, לפני שאני פונה למשרד הבריאות כמובן כי כל האחריות מוליכה אותנו למשרד הבריאות, אבל לפני כן אני רוצה לשמוע מנציגי קופות החולים.

אברהם נגוסה: בבקשה, ד"ר יבגני מנהל מחלקה בחטיבת הרפואה בקופת חולים לאומית.

יבגני מרזון: שלום כבוד היושב ראש, חבר הכנסת רזבוזוב.

יבגני מרזון: אני רופא משפחה, אני אחראי על תחום סוכרת בלאומית שירותי בריאות ומנהל מחלקה ברפואה ברפואה מנוהלת בחטיבת הרפואה.

יבגני מרזון: גילוי נאות, אני אישית מאוד קשור לכל הטיפולים הקשורים לעולים חדשים, אני לפני 20 שנה הייתי רופא בכפר וטיפלתי באתר קליטה של עולים חדשים מאתיופיה, היו לנו שם מעל 300 עולים חדשים מאתיופיה ואני יודע שהנוכחות של מתורגמן מאוד חשובה בחדר רופא, כי באמת יכול להיות, במיוחד אם המדובר בעולה חדש שהוא לא יודע את השפה, לא מכיר את המנטליות, טעות רפואית מאוד חשובה.

יבגני מרזון: לכן אני באמת מאוד שמח שהוקצו תקציבים וגם בלאומית שירותי בריאות הוסיפו תקנים של מתורגמנים במיוחד בשפה האמהרית, וזה באמת חשוב מאוד.

יבגני מרזון: לגבי הסוכרת אנחנו יודעים שהמחלה בראש ובראשונה קשורה לאיך המטופל יכול לנהל את היום שלו וזה באמת מאוד חשוב ל-מי אני, העמדות שלי, העמדות התרבותיות שלי, העמדות הפסיכולוגיות שלי, התובנה שלי, נושא מצב מנטלי, דיכאון, חרדה, אם אנחנו מדברים על ילדים זה בטח הפרעת קשב ודברים אחרים, זה באמת מאוד חשוב.

יבגני מרזון: לצערי הרב עדיין, אני לא מדבר רק על קופות חולים אלא המערכת הרפואית לא תמיד נותנת מענה.

יבגני מרזון: במיוחד משרד הבריאות בודק אותנו לפי ההמוגלובין המסוכרר, שזה מדד, ואני חושב שהרבה יותר חשוב מהמדד, מרמת הסוכר, חשוב להסתכל על החולה כי האני המאמין שלי הוא שאנחנו לא מטפלים בסוכר, אנחנו מטפלים באנשים ואנשים זה באמת "מי אני".

יבגני מרזון: אנחנו בלאומית מנסים לעשות את זה, מנסים לתת את ההנגשה וההכשרה בנושא של תרבות.

יבגני מרזון: אני חושב שאני ומרים השותפה שלי, התחלנו את זה לפני 15 שנה עוד כשעבדנו במרפאה באריאל ואנחנו עושים את זה כרגע בכל הקופה.

יבגני מרזון: לפני שבועיים העברתי סדנה לסטודנטים באוניברסיטת תל אביב בנושא של הקשר בין תרבות ורפואה וזה מאוד חשוב.

יבגני מרזון: זה מאוד חשוב בהסברה.

אברהם נגוסה: מה העניין של הנגשה לשונית ותרבותית.

אברהם נגוסה: האם יש לכם מגשרים או מתורגמנים?

יבגני מרזון: אני אשאיר את זה למרים שיודעת את זה טוב יותר.

יבגני מרזון: האמת שכן, יש לנו.

יבגני מרזון: התשובה הקצרה היא כן.

יבגני מרזון: אבל מה שאני כן חושב, אני באמת חושב שמאוד חשוב ואני כאן מצפה לשיתוף פעולה גם עם משרד הבריאות גם עם משרד החינוך ומשרד העלייה והקליטה וגם עם קופות אחרות, בעריכת מחקר.

יבגני מרזון: אנחנו מעט מאוד יודעים עד כמה שתרבות משפיעה, חוץ מהמספרים שגם זה לא תמיד נכון.

יבגני מרזון: ושוב, אני לא מדבר רק על עולים חדשים מאתיופיה, אלא על עולים חדשים בכלל.

יבגני מרזון: אנחנו לא יודעים מי הוא עולה חדש מצרפת, מי הוא עולה חדש מארצות הברית, מי הוא עולה חדש מברית המועצות לשעבר, רוסיה, אוקראינה, אוזבקיסטן, כל אחד הוא שונה.

יבגני מרזון: חבר הכנסת רזבוזוב יכול להגיד באמת, כולם יודעים שאנחנו עולים חדשים מרוסיה אבל יש הבדל עצום בין מי שעלה מקייב למי שעלה מסמרקנד.

יבגני מרזון: צריך מחקר ותובנה והמחקר צריך תקציב והתקציב צריך להגיע מהגופים הממשלתיים, שאנחנו נדע עד כמה שזה משפיע בכלל על בריאות המטופל ועל סוכרת בראש ובראשונה כי אנחנו יודעים שהנושא של למשל מצב הרוח, דמנציה, הפרעת קשב, מאוד חשוב לאיזון הסוכרת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש לך מה להוסיף?

אברהם נגוסה: תעדכני אותנו.

אברהם נגוסה: הקראתי לכם את המכתב של סגן שר הבריאות מר יעקב ליצמן, את העבודה של משרד הבריאות בקופת חולים לאומית, היכן שיש ריכוז גבוה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדעת כמה מגשרים יש, כמה מתורגמנים, לכמה שפות תרגמתם את החומר, האם לרוסית, לצרפתית, ספרדית, אנגלית, אמהרית?

מרים שפיגלמן: לא להגזים.

אברהם נגוסה: אז תסבירי לנו מה זה ההנגשה.

מרים שפיגלמן: אני אחות מומחית קלינית בלאומית שירותי בריאות.

מרים שפיגלמן: אני רוצה לספר שאנחנו בשנה משמעותית עשינו עבודה מאוד משמעותית בתחום טיפול בחולי סוכרת מהעדה האתיופית.

מרים שפיגלמן: יש לנו שש מגשרות חדשות שעובדים במרכזים גדולים אצלנו במחוז בחדרה ובנתניה, הן עושות עבודת קודש, הן מזמנות את המטופלים ובשיתוף עם טנא בריאות מעבירות סדנאות כל הזמן, ממש בלי סוף, סדנה מסתיימת וסדנה מתחילה.

מרים שפיגלמן: הן עושות תרגום רפואי בין רופא, אחות ועבודה מאוד מבורכת בתחום הזה.

מרים שפיגלמן: אם יורשה לי לומר, אני חושבת שהתקציבים צריכים ללכת אליכם כי אתם באמת עושים את רוב העבודה המאוד חשובה.

מרים שפיגלמן: למשל השנה רצינו להקים יום בישול.

אברהם נגוסה: אז למה זה לא קורה?

מרים שפיגלמן: אני לא אחראית על התקציבים, אני אחות.

מרים שפיגלמן: אני אחראית על הפעולה.

אבי מספין: כך זה היה כשהתקציב היה במשרד העלייה והקליטה.

מרים שפיגלמן: אני למשל חושבת, המטופלים שלנו הם לא מחלה, הם אנשים עם מחלה.

מרים שפיגלמן: והשנה מאוד רציתי להקים פעילות בישול לעדה האמהרית, והפעילויות האלה הן באמת עם תקציבים מאוד גבוהים והייתי שמחה אם זה היה יותר נגיש לאוכלוסייה שלנו.

מרים שפיגלמן: זה דבר אחד, ותודה על שיתוף הפעולה שאני גם באזור שלי מרכזת, דבר מאוד משמעותי וחשוב.

מרים שפיגלמן: דבר שני, רציתי, מכיוון שאני יוצאת ברית המועצות לשעבר ובעצמי ערכתי מחקר לגבי אוכלוסייה דוברת רוסית, משום מה בארץ באמת אין מחקר משמעותי בקרב האוכלוסייה הרוסית שהיא כל כך גדולה ואין אף מחקר שמייצג את תחום הבריאות ומקושר לאוכלוסיית דוברי הרוסית.

מרים שפיגלמן: יש לנו המון דוברי רוסית, המון אחיות דוברות רוסית - - -

שלומית אבינח: מחקר בנושא סוכרת?

מרים שפיגלמן: גם בנושא סוכרת ובהתנהגות בריאותית.

מרים שפיגלמן: מצאתי מחקרים מארצות הברית, בעיקר בניו יורק, שעשו עבודה מחקרית ממש משמעותית על התנהלות בריאותית של חולי סוכרת דוברי רוסית ואני רואה דמיון מאוד משמעותי.

מרים שפיגלמן: חוסר ההיענות לטיפול, ההתנהלות הבריאותית הלקויה, הם שומעים המון לתכנים שבאים מערוצי טלוויזיה ברוסית שלא כל כך תואמים את ההמלצות שלנו, אורח החיים שלהם יושבני, במיוחד אנשים בגילאי 50 או 60 פלוס, ואני חושבת שמאוד חשוב להשקיע מאמץ בלהעצים אותם, לתת גם להם הנגשה תרבותית, להתאים את התכנים בשפה הרוסית, לבנות אותם בכלל בשפה הרוסית.

מרים שפיגלמן: אני לא יודעת לגבי קופות אחרות אבל אצלנו בקופה התכנים האלה לא נגישים, אין מחקר משמעותי הזה.

מרים שפיגלמן: אני הייתי מאוד שמחה לעשות את זה ואני חושבת שזה ממש מתבקש, כי ברור שבאחוזים האוכלוסייה האתיופית היא הרבה יותר חולה, יש 17%.

מרים שפיגלמן: אנחנו באמת לא יודעים, אבל נעשה מחקר בבת ים וראו שהאוכלוסייה הרוסית דווקא בבת ים היא האוכלוסייה שהכי חולה במחלת הסוכרת, אחוז חולים מאוד גבוה, כמובן בריכוז אוכלוסייה עם מעמד סוציו אקונומי נמוך וכן הלאה.

מרים שפיגלמן: אני חושבת שיש מקום להשקיע גם בזה.

יואל רזבוזוב: מי עשה את המחקר בבת ים?

מרים שפיגלמן: - - -

שלומית אבינח: את ממאוחדת, נכון?

רוחמה כהן: כן.

רוחמה כהן: אני אסביר.

אברהם נגוסה: את הדוברת הבאה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

רוחמה כהן: תודה רבה על ההזמנה.

רוחמה כהן: לכבוד לי.

רוחמה כהן: אני אחות מומחית לסוכרת, בתפקידי אני אחות סוכרת מחוזית במאוחדת וכמובן פה בוועדה נציגת הקופה.

רוחמה כהן: מאוחדת שמה לה למטרה להעניק טיפול איכותי לכלל חולי הסוכרת בקופה, תוך הנגשה תרבותית ושפתית ונעשות מגוון פעילויות גם בשוטף וגם פעילויות של קידום בריאות למען מטרה זו, אני אפרט מספר פעילויות: קבוצות תמיכה ומידע בסוכרת שמופעלות בשלוש שפות, בעברית בערבית וברוסית.

רוחמה כהן: כל עלון הדרכה שאנחנו מוציאים כמובן מתורגם לרוסית ולערבית.

רוחמה כהן: יש לנו מרפאת סוכרת על גלגלים שזו מרפאת סוכרת ניידת, זו פעילות ייחודית שמגיעה אל קהלים שונים תוך התאמה של הצוות.

שלומית אבינח: למה אין לכם הסברה באמהרית?

רוחמה כהן: במאוחדת מספר המבוטחים האתיופים לא גדול באופן יחסי.

רוחמה כהן: יש לנו מספר מאות של מטופלים.

רוחמה כהן: היכן שיש ריכוזים, אנחנו בהחלט עושים פעילויות, למשל עושים יום מרוכז של זימון יזום, קבלה וטיפול של חולי סוכרת דוברי אמהרית ואז באותו יום תעבוד אחות דוברת השפה והיא זו שתטפל במטופלים.

רוחמה כהן: זה באופן שוטף וקידום בריאות.

רוחמה כהן: אני רוצה לציין את נושא מוקד התרגום שאנחנו בהחלט משתמשים בו להנגשה שפתית.

רוחמה כהן: המוקד הזה נותן תרגום בחמש שפות: ערבית, רוסית, צרפתית, אמהרית ותיגריט.

רוחמה כהן: השימוש במוקד תרגום לא מאוד גדול.

רוחמה כהן: אם אני יכולה לציין מספר, אז לחודש בערך בפרישה ארצית במאוחדת יש כ-250 שיחות למוקד תרגום, יש איזה שהוא קושי גם בסירבול, בשימוש במוקד תרגום, זה יוצר הרבה עומס על המפגש הטיפולי, זה מחייב שני טלפונים בחדר וזה לא מאפשר תקשורת ישירה.

רוחמה כהן: בכלל בכל הנושא של ההנגשה השפתית והתרבותית זה יוצר עומס מאוד גדול על הצוות המקצועי, על האחיות, על הצוות הרב מקצועי ומה שאנחנו חושבים שבאמת מה שנדרש זה התאמה של תקציבים בשלושה מוקדים מרכזיים: הנושא הראשון הוא תכנון מובנה של התאמת צוותים מונגשים מבחינה שפתית ותרבותית, ממש לתכנן את זה בצורה מסודרת והתאמה של כוח אדם.

רוחמה כהן: אז נושא ראשון זה כוח אדם, נושא שני, במקומות שיש ריכוז עולים להציב מתורגמנים באופן זמין לשימוש הצוות הרב מקצועי, זה דבר שלא קיים היום במאוחדת, והנושא השלישי זה תקציבים בנושא של חומרי הדרכה.

רוחמה כהן: כי באמת לתרגם את חומרי ההדרכה לכל השפות הנדרשות ולהתאים אותם גם מבחינה חזותית, האמצעים צריכים להיות מכוונים ומאוד דיגיטליים, זה דבר שדורש תקציבים גדולים ואנחנו חושבים שצריך לתכנן את זה בצורה מובנית ולהתאים לזה תקציבים.

רוחמה כהן: מרים סיפרה על המחקר, זה באמת מחקר שמנוהל במאוחדת.

רוחמה כהן: זה מחקר בנושא משפחה הגירה ואיכות טיפול.

רוחמה כהן: זה בודק את ההשפעות התורשתיות והסביבתיות על סיבוכי מחלת הסוכרת.

רוחמה כהן: המחקר פורסם בגיליון "רפואה, ביוני 2018.

רוחמה כהן: זה מחקר רטרוספקטיבי ופרוספקטיבי בחולי סוכרת, השוואה בין ילידי הארץ ומהגרים.

רוחמה כהן: המחקר הוצג גם בכינוס רופאי משפחה בקופנהאגן, הוא מובל על ידי רופאה בשם ד"ר מרגריטה פריימוביץ' ואחיות סוכרת וד"ר חוליו ויינשטיין.

רוחמה כהן: התקיים פיילוט ב-200 חולי סוכרת.

רוחמה כהן: הממצאים הראו שיש עליה של פי 3 בסיבוכי סוכרת מקרו וסקולאריים בין ילידי הארץ ומהגרים, וכעת יש מחקר המשך על אוכלוסיית מחקר הרבה יותר גדולה לש כ-1,000 חולי סוכרת.

רוחמה כהן: המחקר הזה קיבל מימון מהאגודה לרפואת המשפחה וזה מחקר שהתוצאות שלו באמת יתפרסמו בהמשך.

רוחמה כהן: אבל כמובן אני מצטרפת לקריאה שצריך מחקר יותר מעמיק ויותר מקיף, גם בשאר קבוצות העולים בשביל לבחון את הפרקטיות.

רוחמה כהן: מטרת המחקר היא מאוד פרקטית, באמת להוסיף אספקטים של התמודדות גם במניעה וגם בטיפול במחלה ונדרש להרחיב לעוד תחומים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: פרופ' דיאן לוין משירותי בריאות כללית.

אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי רוב העולים יוצאי אתיופיה נרשמו לקופה הזאת באופן אוטומטי כשהגיעו למרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: אז תעדכני אותנו מה אתם עושים כדי למנוע.

דיאן לוין: תודה רבה.

דיאן לוין: קודם כל אני מצטרפת לברכה הפותחת של יו"ר הוועדה לגבי זה שכולנו מאחלים לשלום ושיהיה יום יותר טוב מאשר אתמול, ושנמצא את הרגיעה הנדרשת.

דיאן לוין: אני גם מצטרפת לברכה על עצם קיום הדיון.

דיאן לוין: זה דיון שדורש הרבה חשיבה, ואני חושבת, בתור אחת שמלווה את הקהילה האתיופית, כמעט מהרגע שאני עליתי ארצה ואתם שומעים את המבטא שלי, מ-1982 יש לי את הזכות לעבוד מקרוב עם קהילת יוצאי אתיופיה במסגרת קופת חולים כללית ובכלל.

דיאן לוין: אני מנהלת את המחלקה לחינוך וקידום הבריאות בכללית, אני פרופסור לבריאות הציבור באוניברסיטת חיפה, אני יושבת ראש עולמית לקבוצה גלובלית בנושא אורייניות בריאותית ולאחרונה יש לי הזכות להתמנות כיושבת ראש המועצה העולמית לקידום הבריאות של משרד הבריאות.

דיאן לוין: אני מציינת את כל הדברים האלה כי באמת צריך לאגד כוחות מכל כך הרבה זוויות, המקצוע הראשוני שלי זה אנתרופולוגיה רפואית.

דיאן לוין: אז אתם מבינים שמבחינתי באופן אישי ומקצועי אני מקדישה הרבה מאוד לנושא שבדיון היום.

דיאן לוין: הכללית הייתה הגוף הראשון להעסיק מגשרים שהם חלק אינהרנטי של הטיפול במרפאות בריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה מ-1998.

דיאן לוין: וכשחוזר מנכ"ל משרד הבריאות יצא בנושא, חלק מהסעיפים שם התבססו על עבודה שהייתה כבר בכללית וראו שאלה דברים שצריכים להיות באופן ארצי.

דיאן לוין: כיום יש בכללית 22 מגשרים יוצאי אתיופיה שנותנים טיפול ביותר מ-30 מרפאות עם ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה, כולל כמובן בנושא הסוכרת, שזה אחד הנושאים המרכזיים.

דיאן לוין: המגשרים עוסקים בעבודה אישית, עבודה קבוצתית, גם עבודה של שיתופי פעולה עם הגורמים בקהילה וגם בגיבוי ובהעצמת הצוות המטפל, כי כשיש מישהו יוצא אתיופיה שבא עם העוצמה ועם התובנות וחלק אינהרנטי מהצוות, כל הצוות מרוויח.

דיאן לוין: זה כרקע ואין ספק שנושא הסוכרת הוא אחד הנושאים המרכזיים.

דיאן לוין: אז יש סדנאות בשוטף.

דיאן לוין: באשר לנושא המחקרים, ואני רוצה להתייחס לקולגות, הכללית עסקה ועוסקת במחקרים בנושא, גם מחקרים איכותניים.

דיאן לוין: אחד הדברים שעשינו לפני מספר שנים זה לבדוק את עצמנו מול מטופלים יוצאי אתיופיה עם סוכרת.

דיאן לוין: קיימנו קבוצות מיקוד כדי לשאול האם מה שקורה עכשיו הוא מספיק טוב, מה עוד היו רוצים לקבל, ממי רוצים לקבל, מה המשמעות של מה שמקבלים ואת התוצאות יישמנו בעשייה היום יומית.

דיאן לוין: התרגום הטלפוני נעשה 24/7 באמצעות טנא בריאות, זאת אומרת שאנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים לגבי תרגום טלפוני לקהילה יוצאת אתיופיה.

דיאן לוין: אתם יכולים לשאול למה 24/7, כי המרפאות נסגרות בשעה מסוימת, אבל לכללית יש גם בתי חולים אז אנחנו במקרים מאוד בודדים מבקשים תרגום באמצע הלילה וזה בעיקר ללידות, ואנחנו מברכים, אני חושבת שזה תרגום במצב חיובי.

דיאן לוין: אני גם יכולה להגיד שאחד הדברים שלפי דעתי אנחנו צריכים לשים לב אליו בדיון משמעותי כמו שהיום, ואני חושבת שיש כאן אחרים שיסכימו איתי שקהילת יוצאי אתיופיה היא קהילה הטרוגנית כיום.

דיאן לוין: אני אישית דור אחרי אלה שעבדנו איתם ב-1982 ואנחנו צריכים להכיר בעובדה הזאת.

דיאן לוין: אני חושבת שהצרכים הם מאוד מגוונים ואנחנו בכללית מתייחסים לזה.

דיאן לוין: גם לצעירים וגם למבוגרים, אני חושבת שעיקר ההתאמה התרבותית נעשית, עיקר הצרכים זה לקהל המבוגר יותר, אבל לא רק.

דיאן לוין: זה אחת הנקודות שאנחנו מתייחסים אליה במחקר ולומדים עליה.

דיאן לוין: בנוסף, לגבי 609 שהתייחסת אליו, מאוד חשוב, כי שם התייחסתם לנושא התקציבים, בכללית התווספו ארבעה מגשרים, כלומר המספר שנתתי הוא כולל ארבעה שהתווספו הודות לתקציב של החלטת הממשלה 609.

דיאן לוין: כללית משתתפת בחלק מהתקציב ומשרד הבריאות משתתף.

דיאן לוין: רוב המגשרים בכללית, אנחנו עם תקציב משותף למשרד הבריאות, חשוב לציין, כמעט לכל אורך השנים, בהתחלה לא אבל אחר כך כן, ואנחנו עובדים בשותפות מלאה עם משרד הבריאות בנושא המגשרים.

דיאן לוין: לגבי הסוכרת, הכללית השנה עשתה עבודה עוד יותר גדולה ממה שהיה בעבר, קיימנו סדנאות הכשרה וכשירות תרבותית לצוותים שעובדים עם יוצאי אתיופיה, רופאים, אחיות, דיאטנים, עובדים סוציאליים, רוקחים, מקדמי בריאות ועוד, ואפילו העבודה האדמיניסטרטיבית, כדי להבין יותר לעומק את משמעות הסוכרת, דרכי טיפול מעבר למה שידעו ותקשורת, כולל סימולציות.

דיאן לוין: עשינו את זה לפי הגדרה של מבחן התמיכה, 12 שעות לפחות בכל סדנה, אנחנו ממשיכים לעבוד במה שהוגדר במבחן התמיכה, אבל לגבי התקציב, הכללית ממשיכה בתוך התקציב שלה מסיבות שקשורות לאיך שמבחן התמיכה מנוסח, כי יש בעיה שהיא עולה לנו יותר ממה שניתן.

דיאן לוין: הקולגות הזכירו עולים מברית המועצות לשעבר ועולים מרוסיה, אנחנו גם מתייחסים אליהם בנושא הסוכרת, יש לנו ערכת סוכרת ברוסית עם כל ההיבטים השונים של הטיפול בסוכרת, אם זה פעילות גופנית, תזונה, טיפול בתרופות, הזרקת אינסולין, מהי סוכרת בכלל עם כרטיס סוכרת, ובאמצעות המחקרים שלנו אנחנו בודקים עד כמה, גם חומר כתוב באמהרית יוביל ויועיל ואנחנו בודקים את עצמנו כל הזמן.

דיאן לוין: אלה הנקודות שרציתי לציין.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אנחנו מאחלים לך הצלחה ומזל טוב על המינוי.

דיאן לוין: המינוי הוא בהתנדבות.

דיאן לוין: כך כתוב בכתב המינוי.

אברהם נגוסה: אנחנו מצפים שתובילי למחקר עם הידע והניסיון שלך.

דיאן לוין: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים לשמוע את נציגת משרד החינוך גברת עירית ליבנה, מפקחת על תחום הבריאות במשרד החינוך.

עירית ליבנה: אנחנו לא מדברים, במתכוון אפילו אנחנו לא עושים החרגה של ילד עולה שחולה אלא להיפך, ואנחנו עוסקים בנושא של קידום בריאות ומניעת השמנה בקרב כל הילדים.

עירית ליבנה: אנחנו טוענים שאם אנחנו משנים את התזונה צריך לשנות לכולם.

עירית ליבנה: אנחנו עובדים על זה חזק מאוד כי המניעה היא חשובה, הנתונים עוד יותר גרועים לצערי הרב ממה שאתה אמרת.

עירית ליבנה: אנחנו יודעים את זה ואנחנו מדברים על שני מיקודים, יש תכנית לאומית "אפשרי בריא" שאנחנו עובדים נורא טוב עם כולם, אנחנו גם בנינו משהו בתזונה שעכשיו חותך את כל – שוב, לא שיעור – אלא שצריך להיות בהתנהלות היום יומית בגני ילדים ובבתי הספר, בתוספת של פעילות גופנית.

עירית ליבנה: קודם כל שהשעתיים שיש, יעבדו בהן יותר, אחר כך נדבר על תוספות.

עירית ליבנה: מודעות, אנחנו עובדים על מודעות מאוד גבוהה, גם עם עובדי ההוראה, גם ביום יום בבית הספר ובגן, גם מנסים להגיע הביתה.

עירית ליבנה: נכון שבדיוק עכשיו ישבנו אצלנו עם מאיה שרייר, עם האחראית על העולים ועכשיו - - - מטעם בתי הספר, חומר הסברה בשפה המותאמת להורים על הפעילות הרגילה שאנחנו עושים כדי לעשות את סגירת הפער הזאת.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, כשאת אומרת שהנתונים יותר - - -

עירית ליבנה: גרועים לגבי מה שחבר הכנסת אמר, לגבי עודף משקל אצל ילדים.

עירית ליבנה: 30% עד כיתה ו' עם עודף משקל, 12 או 13 עם השמנת יתר.

עירית ליבנה: בכלל.

עירית ליבנה: אנחנו לא מדברים רק על - - -, מדברים בכלל, הנתונים הם של שירותי הבריאות, של משרד הבריאות והם נתונים מדאיגים, בכלל.

אברהם נגוסה: זה בקרב ילדים?

עירית ליבנה: ילדים במערכת החינוך.

יואל רזבוזוב: 12% השמנת יתר ו-30% מה?

עירית ליבנה: 30% עודף משקל כי 12 או 13 אחוזים האלה זה מתוך זה.

עירית ליבנה: זה מטריד, זה מדאיג, וזה מדאיג לכולם.

עירית ליבנה: ברור.

עירית ליבנה: לכן כשאנחנו אומרים, רואים את כולם, לאו דווקא - - - מוטה, אנחנו כן נשפר את הקטע, בדיוק ישבנו על זה, כן נכין משהו שבית הספר עושה, מותאם בשפה, למשפחה שעדיין לא יכולה לשתף פעולה מהבחינה הזאת בעברית.

עירית ליבנה: ילדים סוכרתיים מקבלים סייעות רפואיות ויש בקרב עולי אתיופיה ילדים סוכרתיים, שמקבלים את הזכויות שלהם בצורה מלאה במערכת החינוך.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ אז אני מזרז אתכם .

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את נציג קופת חולים מכבי.

אברהם נגוסה: לא חובה, רק אם יש לך מה להוסיף.

אברהם נגוסה: שלא תגיד שלא נתנו לך את זכות הדיבור.

פניאל רוזנטל: אני אגיד שמכבי פועלת המון שנים לצמצום פערי הבריאות בקופה, ובמסגרת זו אנחנו משקיעים מאמצים מרובים בהנגשת השירות.

פניאל רוזנטל: אנחנו גם פועלים עם המוקד הטלפוני בפיקוח משרד הבריאות, יש לנו כ-1,000 פניות בחודש.

פניאל רוזנטל: אנחנו מקדמים העסקת תמהיל עובדים בכל השפות שאנחנו רוצים לקדם כדי שהם יהיו שותפים לשירות.

פניאל רוזנטל: אנחנו מפעילים קבוצות קידום בריאות, גמילה מעישון, קבוצה לסוכרת כמו בנושא הדיון בשפות רוסית ערבית ולמגזר החרדי, אנחנו מנפיקים דפי מידע שונים, אני כמובן מצטרף לקריאה של קופת חולים מאוחדת שאנחנו צריכים תקציב לתרגום.

פניאל רוזנטל: יש לנו תקציב ייעודי שוטף לכך אבל זו עבודה מרובה ואנחנו צריכים עוד.

פניאל רוזנטל: אנחנו מקיימים הדרכות להתאמה והנגשה תרבותית לעובדים שלנו בערך 250-300 עובדים בשנה, יש לנו כ-20 עובדים שהם מובילי כשירות תרבותית, הם מוצבים במרחבים שלנו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע ממשרד הבריאות בטרם אפנה לנציג משרד ראש הממשלה לגבי התכנית.

אברהם נגוסה: בבקשה ד"ר אמה אברבוך.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתתייחסי ראשית לגבי כלל העולם וגם בעניין יישום תכנית הממשלה, לגבי יוצאי אתיופיה

אמה אברבוך: לגבי כלל העולים, באופן כללי אנחנו - - - על מחקר, כמו שנאמר, שלהגירה ועליה יש השפעה ישירה על בריאות העולים.

אמה אברבוך: יש נתונים אולי לא מעודכנים ביותר, יש לנו מעט נתונים על יוצאי אתיופיה, דרך אגב יש קושי לבדוק את יוצאי אתיופיה בגלל שהקבוצה יחסית קטנה ואז כשעושים סקר בריאות לאומי, אין מספיק ייצוג לקבוצה הזאת.

אמה אברבוך: כאן אני מתחברת לקריאות, גם אני הייתי מעוניינת שיותר תקציבים יעברו למחקר.

אמה אברבוך: דווקא בנושא יוצאי אתיופיה, אני יודעת שיש מחקר ייעודי שנעשה במכון גרטנר, אבל אין לי יותר מדי מידע על זה.

אמה אברבוך: מה שאני כן יודעת זה שליוצאי ברית המועצות יש סיכון יתר לפתח סוכרת ושיעורי החולים בסוכרת מאוד גבוה.

אמה אברבוך: אנחנו גם יודעים שיש קבוצות שיש להן גם בסיס גנטי לפתח סוכרת כמו אצל יוצאי אתיופיה ששם יש גם נטייה גנטית וביולוגית, ואנחנו גם יודעים למשל שבקרב יוצאי בוכרה יש יותר מקרי סוכרת.

אמה אברבוך: דרך אגב, כל הדברים האלה חשוב שהרופאים ידעו אותם, חשוב ללמד את הרופאים אפילו בשלב של הכשרת מקצועות הבריאות, שידעו גם את העקרונות של הנגשה תרבותית ולשונית וגם את כל הנושא של תחלואה בקרב עדות וקבוצות שונות והגירה, חשוב להכניס את זה כבר בשלבים המוקדמים של הכשרת רופאים ומקצועות בריאות אחרים.

אמה אברבוך: לגבי מה המערכת עושה עבור העולים, אני רוצה להזכיר שכרגע, דיברתי על כך מקודם שאנחנו כמשרד נכנסנו לתחום צמצום הפערים, אנחנו מבצעים בקרה בתחום הנגשה תרבותית לשונית שהיא ייעודית לנושא זה, היא מורחבת, היא מתבצעת בכלל בתי החולים בישראל, או נגיד הרוב הגדול של בתי החולים בישראל ובמדגם של מרפאות בקהילה, כאשר כחלק מהבקרה הכנסנו גם שאלות ספציפיות בנושא עולים, מתן שירות לעולים, כולל רווחה ודברים שקשורים, ואנחנו כרגע נמצאים בשלב עיבוד הנתונים.

אמה אברבוך: לגבי פעילות המשרד, אני רוצה להזכיר שהתפקיד המרכזי של המשרד הוא רגולציה וכאן בעצם חוזר מנכ"ל בנושא הנגשה תרבותית ולשונית הוא זה שקובע סטנדרט ודרישות מארגוני כלל המערכת.

אמה אברבוך: מעבר לזה, התפקיד שלנו הוא לתמוך בארגוני בריאות, למשל בתהליך של הנגשה תרבותית ולשונית של שירותי בריאות.

אמה אברבוך: אני רוצה להזכיר שאנחנו כמשרד הוצאנו מבחני תמיכה שכוללים מימון סדנאות לצוותים בתחום הכשרה וגם ביחד עם קידום בריאות סדנאות ייעודיות לנושא סוכרת עם דגש על יוצאי אתיופיה.

אמה אברבוך: מעבר לזה אנחנו כמובן מממנים את מוקד התרגום הארצי שהוא מאפשר את האינטראקציה בשפות שונות כולל השפה האמהרית בין אנשי המקצוע למטופלים.

אמה אברבוך: יש פעילות ענפה של המחלקה לקידום הבריאות ורוב שיתופי הפעולה עד כמה שאני מבינה, לא כולם, מתבצעים דרך המחלקה לקידום הבריאות.

אמה אברבוך: אם יש צורך נוכל לספק סטטוס או תיאור פעילות.

אברהם נגוסה: מה אתם עושים למשל במרכזי קליטה?

אברהם נגוסה: יש לכם פרויקטים בשיתוף פעולה?

אברהם נגוסה: שמענו ממנהלת אזור צפון שהיא מקבלת תקציב כללי ממשרד הקליטה ומשם היא עושה הסברה, הכשרה וכדומה.

אברהם נגוסה: האם משרד הבריאות מעביר תקציב גם למרכזי קליטה או רק למי שנמצא במגורי קבע?

אמה אברבוך: אני לא בקיאה בנושא הזה, אני יודעת שלשכת בריאות צפון מאוד חזקה בתחום קידום בריאות עם המון שיתופי פעולה, כנראה שיש תקציב שמנוצל יחד - - -

רויטל לוי רונן: את כל התכנית אנחנו עשינו איתם יחד, כל ההכשרה עם הצוותים שלכם בצפון.

אברהם נגוסה: עשיתם ביחד, אז יש לכם תקציב ממשרד הבריאות.

רויטל לוי רונן: עשינו איגום משאבים.

רויטל לוי רונן: לקחנו מהם, מטנא בריאות, את כולם, הבאנו למרכזי הקליטה ועשינו תכנית.

רויטל לוי רונן: שלחתי לוועדה גם - - -

אברהם נגוסה: טוב.

אמה אברבוך: אני רוצה לתת דוגמה של פעילות בתחום אחר, תחום תזונה שהוא תחום קריטי למניעה של תחלואה בסוכרת.

אמה אברבוך: יש פעילות גם של משרד הבריאות וגם פעילות חשובה של קופות החולים בתחום הזה.

אמה אברבוך: אני רוצה לתת דוגמה של עבודה ייעודית עם דיאטניות יוצאות אתיופיה שבעצם משרד הבריאות מכשיר אותן ומחבר, עושה כל מיני פעילויות בשיתוף עם אותן דיאטניות.

אבי מספין: כמה דיאטניות יש?

אמה אברבוך: אין לי מידע על זה.

אמה אברבוך: שוב, אם יש צורך במידע ספציפי אני יכולה לבקש ממחלקת תזונה.

אברהם נגוסה: כפי שציינתי בפתיחה, שלחנו לכם שאלות מראש כדי שתגיעו מוכנים, לא שאלנו אמנם כמה עובדים אבל שאלנו לגבי העשייה של המשרד.

אברהם נגוסה: רצינו שלפחות תבואי מוכנה לדברים הבסיסיים האלה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך, אנחנו שמענו שבנוסף לתקציב הקיים שקיבל משרד הבריאות כדי לתת שירות בריאות לכל אזרחי ישראל, בהתרשמות על מצב הסוכרת בין יוצאי אתיופיה, קיבל משרד הבריאות 19.6 מיליון שקל שאושרו ב-2016.

אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים בסוף 2018 ואתם ניצלתם רק 1.5 מיליון ₪.

אברהם נגוסה: מדוע זה קורה?

אברהם נגוסה: אם אתם לא מנצלים את התקציב מדוע ביקשתם אותו?

אמה אברבוך: הערה קטנה.

אמה אברבוך: הייתה כאן נציגת מחלקת תזונה של משרד הבריאות שעזבה לדיון אחר.

יואל רזבוזוב: זה החינוך.

אמה אברבוך: לא, סליחה, הייתה כאן נציגה של מחלקת תזונה של משרד הבריאות שרצתה להציג את הדברים.

שלומית אבינח: למה היא לא ביקשה?

אברהם נגוסה: היא הייתה יכולה לבקש ממני ולומר שהיא צריכה ללכת, והייתי נותן לה לדבר.

אברהם נגוסה: אני משאיר אתכם לסוף כדי שתהיה לכם את כל האינפורמציה, כי אתם הכתובת בתחום הבריאות.

אמה אברבוך: אני אוסיף משהו שהיא ביקשה להציג, גם את הנושא של דיאטניות יוצאות אתיופיה וגם נושא של סימון תזונתי, שינוי שנכנס לחקיקה ב-2020.

אמה אברבוך: סימון תזונתי, אני מזכירה - - -

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל זה לא קשור לניצול התקציב.

אברהם נגוסה: לא משנה מגשרת, רופא, אחות.

אברהם נגוסה: אני טוען פה שלא ניצלתם את התקציב.

אמה אברבוך: אני לא יכולה לתת כרגע סטטוס של ניצול תכנית.

אמה אברבוך: בישיבה הקודמת של הוועדה התבקשנו להעביר אליכם סטטוס, והעברנו.

יואל רזבוזוב: תעבירי את זה למשרד הבריאות.

יואל רזבוזוב: בסוף אנחנו לא באים אליך בטענות, אנחנו באים בטענות חמורות למשרד הבריאות.

יואל רזבוזוב: העברנו כסף.

יואל רזבוזוב: תמיד הבעיה היא הכסף אבל לא ניצלתם את הכסף ואנחנו מזהים שיש בעיה.

אמה אברבוך: אין לי לגבי מידת הניצול, אני יודעת שיש כסף - - -

יואל רזבוזוב: לנו יש.

אמה אברבוך: כן, אבל יש תקציב, התכנית היא רב שנתית, גם את זה צריך לקחת בחשבון, שהתקציב רב שנתי ולא לשנה אחת.

אמה אברבוך: אני מבקשת להעביר סטטוס ניצול התקציב ופעולות, סטטוס מסודר באקסל לראש הוועדה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש לך מה להוסיף?

יבגני מרזון: כן.

יבגני מרזון: אני רוצה להגיד משהו אישי לא כנציג של קופת חולים.

יבגני מרזון: אני מקווה שאם זה נרשם קופת חולים לא תפטר אותי בעקבות מה שאני אומר כרגע.

יבגני מרזון: אני אומר את זה כרופא, עם כל הכבוד לכל הסדנאות, עם כל הכבוד לכל ה- - - ההסברה העיקרית מתבצעת בחדר הרופא מול מטופל, כשאני יושב מול אפטהון או מול נגוסה, או קונסטנטין שקלאר או מישהו כזה, אני יושב עם המטופל ומסביר לו, ופה הבעיה העיקרית כי אי אפשר לטפל בחולה סוכרת או בכלל בחולה כרוני בעשר דקות, וזה ממוצע זמן הטיפול, גם כרופא סוכרת.

יבגני מרזון: אני פה מצפה גם ממשרד הבריאות כרגולטור, ואולי גם מהמחוקק שתהיה קריאה, ואני מבין גם את המצוקה של קופות החולים, אנחנו חייבים להיות שירותיים, אנחנו רוצים להיות כאלה שהשירות אצלם הוא דבר ראשון וגיוס זה דבר ראשון כי כך אנחנו מתוגמלים, אנחנו מתוגמלים בעיקר על כמות המטופלים ולא על האיכות שאנחנו נותנים להם, לכן אנחנו מנסים לדחוף עד כמה שיותר חולים בשעה, כדי להעלות זמינות ומאוד חשוב, חולה סוכרת זה חולה מורכב, במיוחד אם הוא מתרבות אחרת והוא צריך לקבל את כל הזמן, הוא צריך לקבל 20 דקות או 30 דקות לטפול.

יבגני מרזון: אני חושב שזה מאד חשוב וזה צריך לבוא מכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו קצר.

דיאן לוין: משהו קצר מאד, רק לגבות את זה מכיוון אחר, והתכוונתי לומר את זה בדבריי.

דיאן לוין: אני מאוד מעודדת את משרד הבריאות והגורמים המתקצבים לעודד כמה שיותר יוצאי אתיופיה ועולים בכלל ללמוד את מקצועות הבריאות.

דיאן לוין: אם זה באמצעות מלגות או בכל אמצעי, לכללית יש שתי דיאטניות מוסמכות ואני לא חושבת שיש הרבה יותר מזה בארץ, שהן יוצאות אתיופיה, ויש סיבות כלכליות שקשורות לזה.

דיאן לוין: יש רק כמה רופאים וצריך לעודד כמה שיותר.

אברהם נגוסה: סיבות כלכליות.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על כך שלא נוצל תקציב שאושר.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל.

אברהם נגוסה: אני פונה לנציג משרד ראש הממשלה, שהוא המשרד שמתכלל את יישום התכנית הממשלתית בראשות ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: אני כל הזמן שומע על אי ניצול התקציב ותפקידכם הוא לפקח וליישם את זה.

אברהם נגוסה: היה לי ויכוח קשה בעניין הצוות הזה, שאני רוצה שהתקציב ילך לתכניות ולא למשכורות של האנשים שעוקבים אחרי היישום, זה נעשה, אבל בכל זאת אני רואה בשטח שאתם לא עושים עבודה.

אברהם נגוסה: יש פה כישלון ביישום התכנית.

אברהם נגוסה: איך יכול להיות שתקציב שאושר 19.6 מיליון ב-2016 ואנחנו נמצאים בסוף 2018 כשנוצלו רק 1.5 מיליון.

אברהם נגוסה: מה הצוות שלך עושה כדי לעקוב אחרי יישום התכנית הזאת?

אברהם נגוסה: תסביר לנו איפה הכישלון?

איתמר בן-ישראל: בוקר טוב.

איתמר בן-ישראל: אני מהמטה לשילוב יוצאי אתיופיה.

איתמר בן-ישראל: אדוני יושב הראש, התייחסת ל-19.6 מיליון, איפה הם בעצם ולמה הם מחולקים, אז אתחיל בכמה מספרים שתבינו לאן הולך התקציב.

איתמר בן-ישראל: בסופו של דבר אם אנחנו זוכרים, החלטת 609 שמתייחסת לשילוב יוצאי אתיופיה במשרד הבריאות, פרושה על ארבע שנים, היא התחילה ב-2016.

איתמר בן-ישראל: כמו הרבה תכניות, בגלל שזה רק התניע ב-2016, למעשה ביצוע כמו שצריך או שהגלגלים יתחילו לעבוד, זה נעשה כבר ב-2017, כלומר חלק מהנתונים שאציג פה מן הסתם מדברים על הביצוע של 2017 ואנחנו יודעים איפה אנחנו נמצאים בנובמבר 2018, כלומר בקרוב אנחנו הולכים להתחיל להראות את דו"ח הפעילות של 2018.

איתמר בן-ישראל: זה לגבי איפה אנחנו נמצאים.

איתמר בן-ישראל: אז איפה בעצם מתחלקים ה-19.6 מיליון בעצם?

איתמר בן-ישראל: אם אני מסתכל על הסכומים הגדולים, אני רואה ש-8 מיליון מתוך 19.6 זה בעצם הולך למבחני התמיכה לקופות לנושא מניעת סוכרת, כלומר 8, לחלק לארבע שנים זה 2 מיליון בשנה.

איתמר בן-ישראל: כמה מומש ב-2017?

איתמר בן-ישראל: 1 מיליון ₪ מתוך ה-2 מיליון ₪.

איתמר בן-ישראל: למה?

איתמר בן-ישראל: פרופ' דיאן התייחסה לזה, אולי מבחני התמיכה נוקשים מדי, אולי צריך לבחון את זה, אבל 8 מתוך ה-19 בעצם הולכים למבחני התמיכה לארבע שנים.

איתמר בן-ישראל: תקציבים נוספים, סכומים גדולים אנחנו מדברים על 7.6 מיליון ₪ בארבע שנים שהולכים להגדלת כמות המשרות של המגשרים בשיתוף של 50%-50%, כלומר 1.9 מיליון בשנה.

איתמר בן-ישראל: אם אני מתייחס ל-2017, אני רואה שבעצם נקבע שמתוך 33 המשרות האלה, הייעוד ל-2017 היה 12.5 תקנים שמתוכם התמלאו 12 תקנים.

איתמר בן-ישראל: כלומר אם אנחנו מדברים על מה שהוצב כיעד מבחינת הוספת התקנים לארבע השנים מתוך ה-33, מה שנקבע ל-2017 מולא.

איתמר בן-ישראל: אם אתם שואלים אותי הנתונים של 2018 יהיו גם נתונים טובים כמובן, וכמובן נשאר לנו 2019 למלא את 33 המשרות הנותרות.

איתמר בן-ישראל: אז מבחינת הוספת המגשרים אנחנו נמצאים במקום טוב.

קריאה: איפה המגשרים?

איתמר בן-ישראל: יש לנו נתונים על איפה נמצאים המגשרים, אני יכול להעביר את זה, מבחינת האם זה מגשרים שהם נטו רק במימון של הקופה או מגשרים שהם במימון של 50%-50%, אנחנו נוכל להגיש את זה לוועדה מבחינת איפה הם נמצאים, יש לנו את הנתונים מול כל הקופות.

איתמר בן-ישראל: מבחינת עוד תקציבים שקשורים במניעת סוכרת, אנחנו מדברים על הסדנאות שדיברתם עליהם, סדנאות לקהילה, מתוך 19.5 המיליון אנחנו מדברים על כ-800 סך הכל לארבע שנים שמוקדשים לקידום בריאות בקהילה.

איתמר בן-ישראל: אם אנחנו מדברים, זה 203,000 שקל לשנה.

אבי מספין: כמה נוצל?

איתמר בן-ישראל: אין לי את הנתונים של כמה נוצל ב-2017 מהבחינה הזאת שאני רואה, ממה שדיברתי עם התקציבן שלנו - - -

אבי מספין: הם יצאו למכרז באוקטובר אז עד היום זה לא נוצל.

איתמר בן-ישראל: אני יכול להחזיר תשובה לוועדה לגבי מה הסטטוס של זה, אני רואה באמת שכתוב פה שנעשו סדנאות.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתשלח לנו בכתב את הנתונים שאתה לא זוכר עכשיו.

אברהם נגוסה: אתם צריכים להגיע לוועדה מצוידים בנתונים.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על נתונים, לא מדברים בסיסמאות.

אברהם נגוסה: בסיסמאות לא פותרים בעיות.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדעת בדיוק את הנתונים.

אברהם נגוסה: ואם אתם אומרים שאתם לא מתמצאים בזה וזה לא התחום שאתם מטפלים בו, מדוע באתם, מדוע אתם מייצגים כאן את המשרד אם אתם לא בקיאים בנושא ואתם לא מוכנים עם נתונים?

אברהם נגוסה: אני אוהב לדבר במספרים.

אברהם נגוסה: אם לא, אנחנו לא נגיע לשום מקום.

איתמר בן-ישראל: אוקיי.

איתמר בן-ישראל: יש לי עוד מספרים.

איתמר בן-ישראל: אם אנחנו מדברים על איפה ה-19 מיליון האלה, כנסי הסברה לכשירות תרבותית לצוותי הרפואה, אנחנו מדברים על 340,000 שקל לארבע שנים, כלומר 85,000 שקל בשנה.

איתמר בן-ישראל: סכום מעניין שאנחנו עכשיו ממש מתעסקים איתו שהוקדש נטו לקמפיין הסברה שהוא גם קמפיין הסברה שקשור לאורח חיים, שבין היתר יש מניעת סוכרת, וקמפיין הסברה שקשור לזה שמגיעה הזכות לשירות בשפתך.

אברהם נגוסה: איתמר, אני שואל אותך בתחום ההסברה, הקצבתם 800,000 שקל לארבע שנים.

איתמר בן-ישראל: להסברה ספציפית 300,000.

אברהם נגוסה: רגע, תן לי לשאול את השאלה.

אברהם נגוסה: הקצבתם לארבע שנים 800,000 מתוך 19.6 מיליון לארבע שנים, דהיינו 200,000 שקל כל שנה.

אברהם נגוסה: שאלתי בכוונה בהתחלה, המכרז הראשון הסתיים.

אברהם נגוסה: אפילו לא יודעים מי הזוכה.

אברהם נגוסה: לא התחילו לעסוק בנושא, אז לא ניצלתם אפילו אגורה מה-800,000 שקל.

אברהם נגוסה: נכון או לא נכון?

איתמר בן-ישראל: ממה שאני מבין מהדיון כאן, כנראה שזה המצב, אבל שוב, אני לא יכול למסור את הפרטים המדויקים.

איתמר בן-ישראל: ספציפית לגבי הנושא הזה אתה צודק באמת, אין לי, אני יכול להחזיר את זה לוועדה.

איתמר בן-ישראל: אבל אני יכול לספר על קמפיין שאנחנו עכשיו יוצאים איתו עם לשכת הפרסום הממשלתית שזה דווקא יכול להיות מעניין, קמפיין שמטרתו בעצם היא לכך שלחולה מגיע שירות בשפה שלו, אנחנו יוצאים עכשיו עם הקמפיין הזה, כלומר מהתקציב של 2018 אנחנו מתכוונים ללכת על קמפיין של זכויות בשפה שלך, שזה גם יבוא לידי ביטוי ברדיו רק"ע באמהרית וכמובן בפליירים ומודעות בקופות החולים, ובשאיפה אנחנו רוצים לעשות גם סרטוני וידאו על אורח חיים בריא שאחד מחמשת הפרקים יעסוק במניעת סוכרת.

איתמר בן-ישראל: זה בשיתוף - - -

אברהם נגוסה: אני אומר לך, אני בקיא בתכניות האחרות ולפחות שם התחילו והזיזו דברים.

אברהם נגוסה: לא בקצב שאנחנו ציפינו, אבל לפחות קורה משהו.

אברהם נגוסה: בתחום הבריאות, אני אומר לך שמדשדשים.

אברהם נגוסה: זה לא ממש עשיה נכונה, ממה שהם התחייבו בוועדת השרים ואני הייתי שם והתווכחתי, אמרתי "למה אתם צריכים 19.6 מיליון כי ליוצאי אתיופיה כמו כל אזרחי ישראל יש להם ביטוח רפואי ממלכתי, למה אתם צריכים את זה" הדבר היחיד ששיכנע אותי הוא העניין של הסברה למניעה ולהתמודדות, הסברה בשפת האם שלהם.

אברהם נגוסה: וזה הדבר הזה, דווקא הנושא העיקרי שלמענו הוקצה התקציב ואושרה התכנית, לא נעשה.

אברהם נגוסה: אז זה לא כישלון של המטרה?

איתמר בן-ישראל: באמת אם אנחנו מדברים על סכומים גדולים, צריך להבין מה החסמים במבחני התמיכה.

אברהם נגוסה: יש כאן את העניין, אתה לא מבצע את זה אבל הצוות, יש לכם אחריות להתריע ולעשות מעקב על היישום, ולכן יש פה גם כישלון של משרד הבריאות וגם כישלון של צוות המעקב על יישום החלטות הממשלה.

איתמר בן-ישראל: עם זאת יש פה הרבה סעיפים שבוצעו ומולאו.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל בתחום הבריאות, אולי הצטרפת מאוחר יותר לצוות, אבל בתחום הבריאות הוויכוח שם היה למה, ואני דווקא שכנעתי והלכתי עם משרד הבריאות על הצורך של ההסברה.

אברהם נגוסה: ליוצא אתיופיה יש ביטוח רפואי, הוא מקבל טיפול רפואי כמו כל אזרח.

אברהם נגוסה: למה צריך 20 מיליון שקל תוספת?

אברהם נגוסה: אז זה הנקודה של ההסברה, וזה לא נעשה מ-2016 עד עכשיו וזה מה שמרגיז אותי ממש.

אברהם נגוסה: אנחנו נעשה ישיבה, ואני אביא את הנושא הזה לוועדת השרים במעקב, וזה פשוט לא יאומן מה שקורה.

איתמר בן-ישראל: כל מה שקשור להחלטה 609, אני רק רוצה לציין שבגלל שהתכנית נמצאת עכשיו בשלב של מעבר, בעצם מעבר להבין איך אנחנו משפרים את היישום שלה במשרד הבריאות ואנחנו נפגשים בעוד שבועיים כדי לדבר באמת על כל הסעיפים ומה עובד ומה לא עובד, אני מקווה שבישיבה הבאה נוכל להביא כיוונים חדשים לגמרי.

אברהם נגוסה: תעביר לנו בכתב.

אברהם נגוסה: אנחנו נקיים בעוד - - -

שלומית אבינח: מתי מתקיימת הישיבה?

איתמר בן-ישראל: היא מתקיימת בעוד חודש לדעתי.

איתמר בן-ישראל: לקראת 2019.

אברהם נגוסה: אני אקיים דיון בנושא הזה בעוד חודש וחצי.

אברהם נגוסה: רק בנושא יישום התכנית הממשלתית בתחום הבריאות.

אברהם נגוסה: אני אומר לכם שאני לא אוותר על זה.

אברהם נגוסה: או שתחזירו את הכסף שילך לתכניות אחרות, או שתנצלו את זה.

רוחמה כהן: אם אפשר להוסיף כנציגת השטח, נציגת מאוחדת, שבאמת בסופו של דבר אנחנו רואים שאין תכנית מובנית או תקציבים ייעודיים לתחום הזה ברמת הקופה בשביל למקד תכניות בנושא של הנגשה שפתית והתאמה של צוות, גם במבחני התמיכה שזו תכנית מאוד יפה אבל אין בה איזו שהיא הקצאה מיוחדת לנושא של עולים חדשים, התאמה שפתית, הכשרת מנחים.

רוחמה כהן: צריכה להיות התייחסות ממוקדמת בתוך התכנית הזאת.

איתמר בן-ישראל: אני חושב שזה מוגדר במבחני התמיכה.

דיאן לוין: במבחני תמיכה יש, הבעיה היא החסמים שיש בתכנית.

רוחמה כהן: אז אני אומרת שצריך לעשות התאמה בין התכנית הזאת שיש, גם כדי שבשטח בסוף זה יבוא לידי ביטוי.

רוחמה כהן: בכל מקרה גם בנושא של חומרי הדרכה, פרסום שיווק, עוד פעם אני אומרת כנציגת מאוחדת, צריך להיות תקצוב ייעודי בשביל להרים את הכפפה הזאת באופן מאד מאד מותאם וברמה של איכות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: חרגנו מהזמן שלנו.

אברהם נגוסה: הנושא מאוד חשוב ואנחנו כמובן נקיים דיון נוסף בהמשך.

אברהם נגוסה: הוועדה קוראת לסוכנות היהודית ולמשרד הקליטה בעניין ההסברה במרכזי קליטה בעיקר, להשתמש בנכס, ההון האנושי שקיים בקהילה כדי לקדם את ההנגשה הלשונית והתרבותית ולהשתמש באנשי המקצוע מקרב הקהילה ולהתמקד בהסברה ודרכי ההתמודדות.

אברהם נגוסה: הוועדה פונה גם למשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: את כל מה שאני אומר כרגע נעביר לכתב, כרגע אני מסכם בעל פה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשלח את הסיכום לכל המשרדים הרלבנטיים.

אברהם נגוסה: למשרד הבריאות, מאוד חשוב לבצע מחקר, אני מדבר על כלל העולים החדשים, מחקר בעניין התנהגות בריאותית לאוכלוסיות שונות.

אברהם נגוסה: עולי רוסיה, צרפת, אתיופיה, ארצות הברית.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב, הדגש על ההגירה או תקופת המעבר היא אחת הסיבות לגידול במספר החולים בקרב העולים החדשים.

אברהם נגוסה: המחקר הזה חשוב לנו על מנת לטפל בנושא.

אברהם נגוסה: כמובן להקצות תקציב לתרגום בשפת האם של העולים החדשים, ולתקצב מתורגמנים גם כדי שתהיה הנגשה לשונית ותרבותית.

אברהם נגוסה: אנחנו פונים גם למשרד החינוך בעניין ההסברה במערכת החינוך להורים עולים חדשים, בשפתם.

אברהם נגוסה: למשרד הבריאות ביחס ליישום התכנית הממשלתית שמשרד הבריאות קיבל תקציב נוסף, אני מדגיש את המילה נוסף, כי זה לא במקום.

אברהם נגוסה: אין בריחת תקציבים כאן.

אברהם נגוסה: זה בנוסף, כדי להתמודד עם המצב.

אברהם נגוסה: סכום של 19.6 מיליון שקל שלא נוצלו מתוכו אלא 1.5 מיליון שקל, אנחנו יודעים שזו תכנית רב שנתית לארבע שנים אבל בפרופורציה כשאנחנו מסתכלים, זה לא נוצל.

אברהם נגוסה: אנחנו פונים למשרד ראש הממשלה, לצוות ביצוע מעקב יישום התכנית הממשלתית בתחום הבריאות, שלא נוצלו 800,000 שהוקצבו לתחום ההסברה, אפילו אגורה אחת מהסכום הזה.

אברהם נגוסה: אם מישהו אמר "ניצלנו" זה לא מסתדר עם התנהגות המשרד שרק עכשיו הסתיים המכרז הראשון.

אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים לקבל את הנתונים בכתב גם ממשרד הבריאות וגם ממשרד ראש הממשלה בהקדם האפשרי.

אברהם נגוסה: אנחנו קובעים דיון המשך בעוד חודש וחצי.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכולם.