ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 851, 2018-11-12 12:00

איתן כבל: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

איתן כבל: על סדר היום: בחינת ההצעות לטיפול בכשלים בפרויקט קו הרכבת ירושלים-תל אביב והפגיעה בנוסעים בקווים אחרים, והצעה לסדר היום בנושא: פתיחת קו הרכבת החדש מתל אביב לירושלים עלול להוות פגיעה בקווי הרכבת בצפון הארץ, של ח"כ יפעת שאשא ביטון, לאה פדידה (מס' 626).

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה לומר – אנחנו עוסקים היום בקו הרכבת תל אביב-ירושלים, אבל אם למדתי משהו מהעיסוק האינטנסיבי של הוועדה בקו הזה, שקיימה כבר למעלה מחמישה דיונים, הוא שלצערי המקרה הזה הוא רק סימפטום של מערכת חולה, הוא לגמרי רק קצה הקרחון.

איתן כבל: כמו בתמונה המפורסמת, הוא הקצה שבולט מעל פני הים אבל מתחתיו מסתתר קרחון עצום ומסיבי שאזרחי ישראל עדיין לא מודעים לקיומו.

איתן כבל: אני לא אוהב להיות נביא זעם, אבל אני נבחרתי על ידי אזרחי ישראל כדי לייצג אותם בנאמנות ומסירות.

איתן כבל: מול כל הניסיונות לסמא את עיניה9ם של האזרחים אני מתייצב כאן להגיד לכם את האמת גם היא לא נוחה, למשרד או לשר כלשהו.

איתן כבל: אזרחי ישראל, אנחנו בדרך לכאוס תחבורתי.

איתן כבל: אין שום שיפור ושום בשורה, לא בזמן הקרוב ולא ב-10 שנים הקרובות.

איתן כבל: המצב רק הולך ומתדרדר.

איתן כבל: הצפיפות על הכבישים והתפוסה ברכבות רק תלך ותגבר, ואין למשרדי הממשלה שום פתרון ממשי או ודאי באופק.

איתן כבל: בזמן שראש הממשלה ושר התחבורה מרימים הצגה שלמה של קו הרכבת החדש והנוצץ, מתרוצצים פקידים באוצר, בחשכ"ל ומשרד התחבורה, תופסים את הראש ולא מבינים איך הם הגיעו למצב הזה, כי עבור ראש הממשלה ושר התחבורה הציבור ייסע ברכבת חצי ריקה שעושה חצי דרך ויהיה מבסוט, כאשר מאחורי הקלעים כל העתיד התחבורתי של ישראל עולה באש.

איתן כבל: חברות וחברים יקרים.

איתן כבל: אם למדתי משהו מהפרויקט הבאמת מביך הזה – שלא תטעו, שהוא חשוב, הוא פרויקט לאומי מהמדרגה העליונה, זו אותה מסקנה שהתרענו עליה בשימוע בנושא התחבורה הציבורית.

איתן כבל: אין תוכנית אסטרטגית סדורה להשקעה בתשתיות בתחבורה ציבורית במדינת ישראל, לא לפחות כזו שאנחנו יודעים שעובדים על פיה.

איתן כבל: העבודה מתבצעת לפי – הייתי אומר, כמעט גחמות.

איתן כבל: השר רוצה רכבת חדשה?

איתן כבל: אין קרונות?

איתן כבל: ניקח קרון משם ונעביר מכאן.

איתן כבל: מתעורר לחץ ציבורי?

איתן כבל: נחזיר את הקרון.

איתן כבל: נרחיב את הכביש הזה, נסלול את המנהרה הזו – אין שום תפיסה שבאה ומוצגת כאן לפנינו, תפיסה שיודעת לבוא ולומר מעבר למילים כאלה ואחרות, ואני אומר זאת כיוון שאנחנו לא בדיון הראשון על התחבורה הציבורית.

איתן כבל: זה גם לא הדיון השני, וכשאני התחלתי את העניין הזה אנחנו, חברי וחברותי חברי הכנסת – גיחכו.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר.

איתן כבל: כולל כלי תקשורת שניסינו לגייס ועכשיו עושים תוכניות המשך, סדרה.

איתן כבל: אתמול שודרה בחדשות ערוץ 2 כתבה בנושא התחבורה הציבורית.

איתן כבל: התראיין בה פרופ' מאפקה שאמר שהרחבה של כביש ירושלים-תל אביב שהושקעו בה מיליארדים קיצרה בסך הכל את זמן ההגעה מתל אביב לירושלים בשש דקות, ובכיוון ההפוך – בארבע דקות.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם שמראש העין זה האריך לי את הדרך בעוד רבה שעה.

איתן כבל: ושוב – הפרויקט הזה הוא מדהים, הוא חשוב, שאף אחד לא ינסה לחשוב פה שאני מנסה לגמד איזה פרויקט או עבודה של מאן דהוא.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: אבל העובדה היא שאם היה לוקח לי להגיע שעה ורבע מראש העין לשערי הכנסת, היום, לא משנה מה – שעה וחצי לפחות, העולם מתהפך.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: לא פחות משעה וחצי.

איתן כבל: ושלא לדבר על כך שאוטובוס מירושלים לקח לי שעה וארבעים.

איתן כבל: אני מדבר אתכם על מה שכמעט אנחנו עוברים וחווים כל יום.

איתן כבל: אוטובוס מראש העין לירושלים לקח לי למעלה משעתיים וחצי, שזה דיון בפני עצמו.

איתן כבל: מיליארדים של כספים של אזרחי ישראל עבור 4 דקות – האם לא היה ניתן לדעת זאת לפני ההשקעה?

איתן כבל: בוודאי שכן.

איתן כבל: אומת הסטארטאפ וטובי המוחות נמצאים אצלנו והם ידעו להעריך את זה, ובכל זאת, הפרויקט יצא לדרך על חשבון השקעה בנת"צים, בפרויקט מסילה רביעית, ועוד.

איתן כבל: היום פורסמה ב "כלכליסט" תוכניתו של החשכ"ל מר רוני חזקיהו, שראיתי שלא הגיע.

איתן כבל: אתה הגעת, אדוני היושב-ראש?

איתן כבל: אני מכבד.

איתן כבל: אתה והמנכ"ל.

איתן כבל: עשיתם את הכבוד לוועדה.

איתן כבל: יש כאלה שכנראה יש להם סיבות לא להגיע.

איתן כבל: אני ציפיתי שבדיון כזה בכל הכבוד – גם תבעתי, שלדיון על הרכבת צריך היה להגיע החשכ"ל בכבודו ובעצמו כמו שלפחות הגיע לדיון על ועדת החקירה על הבנקים הממונה על שוק ההון, גם אם הוא לא היה בתוך התהליך.

איתן כבל: יש רגעים שגם מפקד במובן הזה של גם כשקשה – הוא יודע לבוא ולתת גיבוי כזה או אחר, ואני מעריך את זה שבאת.

איתן כבל: כפי שאמרתי, שהחליט לא לכבד את הוועדה בנוכחותו מר רוני חזקיהו – הצוות בראשותו מצא שישראל צריכה להכפיל את ההשקעה בתשתיות ל-60 מיליארד שקל לשנה.

איתן כבל: ואני אומר לכם פה: כל הכסף בעולם לא יכסה על חוסר התכנון, הרשלנות, ותרבות החאפר.

איתן כבל: מי שראה אתמול את הכתבה בערוץ 2 – בונים עשרות אלפי יחידות דיור שתחבורה ציבורית אינה יכולה להיכנס אליהן.

איתן כבל: כבישים צרים.

איתן כבל: כדי להגיע לאוטובוס אתה צריך אוטובוס.

איתן כבל: כדי להגיע לרכבת אתה צריך רכבת.

איתן כבל: זה לא דבר שעכשיו אני פה פותח דיון חדש.

איתן כבל: עברנו נושא-נושא.

איתן כבל: אני מודיע לכם כבר עתה, אני מתכוון לכנס פה מדי חודש ישיבת דיווח של כל הנציגים כדי שוועדת הכלכלה ובאמצעותה אזרחי ישראל יוכלו לדעת בדיוק מה קורה ולהיות בטוחים שהדברים נעשים כמו שצריך, לטובתם ולא על חשבונם, כמו שהיה צריך להיות באמת.

איתן כבל: אני פונה כאן היום אל שר התחבורה ישראל כץ שאני לא רוצה להמעיט ולו כהוא זה – האיש עשה והוביל מהפכת תשתיות שלא היתה כדוגמתה.

איתן כבל: אוקיי, הבנו.

איתן כבל: אחרי שכבר אמרתי והתכוונתי לכל הדברים האלה נדרשת מהפכה בתחום התחבורה הציבורית – לא תיקון, לא טיפול – מהפכה.

איתן כבל: שינוי מגמה.

איתן כבל: לאסוף את כולם, חברותי וחברי חברי הכנסת, ולהגיד – אנחנו עוצרים פה, וחייבים לראות את התמונה כולה.

איתן כבל: כולה.

איתן כבל: אני מדבר אתכם על ראש העין – אדוני היושב-ראש, אדוני המנכ"ל.

איתן כבל: אם פרויקט סירקין יוצא אל הדרך, תושבי ראש העין יצאו לעבודה שבוע-שבוע עם סירקין.

איתן כבל: כבר היום זה בלתי אפשרי.

איתן כבל: זה סיוט.

איתן כבל: פשוט זה סיוט.

איתן כבל: ואני מאלה שאומר לכם שאין מצב שבו מישהו חושב שאנשים יפסיקו לנסוע ברכבים הפרטיים שלהם אם אין אלטרנטיבה ראויה.

איתן כבל: כל עוד אנחנו למרות כל הפקקים יכולים להגיע ברכבים הפרטיים שלנו למקום העבודה שלנו לפני האוטובוס, זה לא יקרה.

איתן כבל: צריך להפוך את התחבורה הציבורית לכלי המרכזי – כן, ולהסתכל לציבור בעיניים בצורה מאוד ברורה, ולהגיד – גם תהיה תקופת מעבר יהיה אולי יותר קשה אבל הנה לוחות הזמנים שבהם אנחנו משנים את המצב.

איתן כבל: אז הבחירות לרשויות המקומיות שהיו סוג של חסם בפני פרויקטים כי ראשי רשויות לא רצו לבוא בהתנגשות אל מול המצביעים שלהם, יש להם עכשיו חמש שנים.

איתן כבל: ואני גם אומר את זה ולא בפעם הראשונה: מי שביישובו לא יוביל מהפכה של תחבורה ציבורית לא יהיה ראש עיר בפעם הבאה.

איתן כבל: זה הסיפור המרכזי של הבחירות הבאות.

איתן כבל: ראינו ניצנים של זה כבר בבחירות האלה.

איתן כבל: בחירות הבאות – כפי שאתה, דן הראל, אמרת – ובדין, אמרת, שמשבר התחבורה הוא לאין שיעור גדול יותר ממשבר הדיור, וישראל אם היא עומדת היום, בשנים הקרובות היא כבר לא תצליח לצאת מהבית.

איתן כבל: ואני מסכם, ברשותכם, שאין לי ספק ששר התחבורה צריך להכריז על - - -

לאה פדידה: הוא לא היה צריך להיות פה היום?

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אני אומר לכם שמנקודת המבט שלי צריך להכריז על מצב חירום, מצב חירום שיוביל לשינוי דרמטי בנושא של התחבורה הציבורית.

איתן כבל: זו כבר לא נקודה שאתה אומר – רק תל אביב, או חולון.

איתן כבל: אין פינה בארץ מקרית שמונה, ואני אומר לכם – גם מי שחוצה את הקו הירוק היום הפקקים שם בחלק מהמקומות – ואתה יודע את זה, הם לאין שיעור - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: פקקים וגם פחות בטוח.

שולי מועלם-רפאלי: ומה שאמור לקחת 15 דקות – שעה אתה - - -

איתן כבל: כיוון שהנתיבים שם הם צרים ופחות בטוח שם, המצב שם הרבה יותר קשה.

איתן כבל: לכן אני אומר: זה המנדט הציבורי שקיבל שר התחבורה, להוביל ולעשות את המהפכה.

איתן כבל: נמצא כאן האוצר, נמצא כאן החשב הכללי.

איתן כבל: אנחנו היום מתמקדים בנושא הרכבת, רכבת ירושלים-תל אביב.

לאה פדידה: אבל הנפגעים זה אנחנו, תושבי הצפון.

איתן כבל: כן, אני אאפשר לך את רשות הדיבור.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: כפי שבאמת ציינת יש פה מהפכה תחבורתית מצד אחד, מבחינת תשתיות וכו', אבל אני כאן בעיקר בגלל התפיסה שכולנו נחשפנו אליה במשרד התחבורה לאחר שיצאה לדרך הרכבת לירושלים.

יפעת שאשא ביטון: כתבתי ואני אומר שוב: הרכבת לירושלים היא דבר חשוב, הוא נכון ומבורך.

יפעת שאשא ביטון: כל מה שתרצו מבחינתי נכון, אבל לא ייתכן שבשביל שוב להפעיל רכבת במרכז הארץ גורעים מרכבות בצפון שרק לפני רגע הלכו, חנכו אותם, התפארו בהם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כממשלה שבאה ואמרה – אנחנו עם הפנים לצפון, עם הפנים לפריפריה, הוציאה את תוכנית הצפון והגליל, עשתה כל כך הרבה דברים, ובסוף, בשעת השי"ן, כשאנחנו נדרשים לבחור בין מרכז ופריפריה אנחנו בוחרים במרכז.

יפעת שאשא ביטון: האבסורד הוא, כבוד היושב-ראש, שדווקא הרכבת במרכז היא לא בתפוסה מלאה, וברכבות בצפון הם נוסעים כמו סרדינים במספר מצומצם של פעמים שמגיעה הרכבת.

יפעת שאשא ביטון: כלומר, כל היוצרות התהפכו כאן.

יפעת שאשא ביטון: ואני כאן קודם כל כדי לזעוק את זעקתם של תושבי הפריפריה שחיכו ונהנים – אני מוכרחה לומר לך, דיברתי עם הרבה מאוד תושבים בכל הגזרה – בית שאן, כרמיאל, בכל הגזרה שם נהנים מהרכבת.

יפעת שאשא ביטון: הם בירכו על הרכבת ופתאום ביום בהיר אחד פתחו קו חדש והחליטו שמקצצים להם.

יפעת שאשא ביטון: פניתי למשרד התחבורה ומשרד התחבורה אמר – נכון, אבל יש לנו מספר מצומצם של תשתיות, יש לנו עומס על התשתיות הקיימות, יש לנו חוסר בקרונות.

יפעת שאשא ביטון: ולי יש שאלה אחת: לא ידעתם את זה כל השנים?

יפעת שאשא ביטון: כלומר, מישהו פה תכנן את הרכבת.

יפעת שאשא ביטון: לא ידעתם מה הולך לקרות פה עוד כמה שנים?

יפעת שאשא ביטון: לא נערכתם לדבר הזה?

יפעת שאשא ביטון: הרכבת נולדה אתמול בלילה ולמחרת צריך למצוא פתרון?

יפעת שאשא ביטון: לכן היה חשוב לי שנקיים את הדיון הזה.

יפעת שאשא ביטון: פעם אחת כדי להגיד: חברים, הצפון ז לא החצר האחורית של מדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים לקצץ?

יפעת שאשא ביטון: אין שום בעיה.

יפעת שאשא ביטון: לקחתם במרכז קו רכבת?

יפעת שאשא ביטון: – תתמודדו עם קווי רכבת אחרים במרכז.

יפעת שאשא ביטון: לא חלילה שיש לי איזשהו משהו נגד אנשי המרכז אבל התפיסה במדינת ישראל חייבת להשתנות.

יפעת שאשא ביטון: אנשי הפריפריה לא ישלמו לנצח בשביל כל הדברים האלה.

לאה פדידה: קודם כל האמירה הזו שמשתמשים בה השכם והערב בממשלה – אנחנו נחבר את הפריפריה למרכז, צריכה להפסיק.

לאה פדידה: אולי הגיע הזמן לחשיבה הפוכה – תחברו את המרכז אלינו, לצפון.

לאה פדידה: כי אצלנו יש הרבה יותר מקום, הרבה יותר עובדים ויותר מה להתאים.

לאה פדידה: אבל זה שבכזאת קלות דעת אם נפתח מסלול חדש של רכבת מורידים קרונות, מורידים שעות של נסיעה מהצפון למרכז – זה מראה את ההתייחסות של הממשלה הזו לתושבי הפריפריה.

לאה פדידה: לצעוק "פריפריה", לצעוד "צדק חברתי" זה דבר אחד, וברגע שאנחנו צריכים להוכיח את זה הלכה למעשה, הפריפריה היא – איך אמרת?

לאה פדידה: חצר אחורית או סוג ב'.

לאה פדידה: ומאוד בקלות אפשר לאנשי הפריפריה – תדחפו כסרדינים.

לאה פדידה: לא יגיעו רכבות.

לאה פדידה: אנחנו גם סובלים מזה.

לאה פדידה: אנחנו עדים לכך שמכוניות רבות עולות לכביש כי אנשים לא יכולים להמתין לרכבות.

לאה פדידה: אם היו שלוש רכבות, עכשיו יש רכבת אחת ליום.

לאה פדידה: אדוני, מנכ"ל הרכבת – כמי שאבא שלה יצא פנסיה מהרכבת, איך אתה מרשה למחדל הזה לקרות?

לאה פדידה: תהיה תאונה שאנחנו נבכה.

לאה פדידה: אנשים דוחפים.

לאה פדידה: הגיע סיפור בפייסבוק של אישה שאומרת – הפילו אותי על מדרגות הרכבת כדי להיכנס.

לאה פדידה: אף אחד לא עזר לי לעבור, כולם ממהרים לעבודה.

לאה פדידה: זה עורק ראשי להם לחיי העבודה.

לאה פדידה: הרכבת היתה נחשבת בעיניי מקום בטוח, מקום נוח.

לאה פדידה: ראית את הזוועות?

לאה פדידה: ראית את המראות?

לאה פדידה: ומי ישלם את המחיר?

לאה פדידה: הפריפריה, כי הממשלה הזאת יודעת רק לדבר פריפריה, להשתמש בביטוי הזה כסיכת קישוט בנאום ובטח ובטח לא לדאוג לנו.

לאה פדידה: אני מבקשת שיוחזרו לאלתר הקרונות של הצפון.

לאה פדידה: אנחנו לא צריכים לשלם את המחיר של פוטו-אופ כזה או אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל מזה שדיברת על ראש העין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני, שמגיע מטייבה – לפחות שעתיים וחצי בבוקר למרות שאם אני חוזר הביתה מאוחר מהכנסת, תוך שעה אני בבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר "לפחות" כי לפעמים לוקח לי שעה כדי שאני אוכל לעבור 8 ק"מ מטייבה עד המחלף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מפתחים את הכבישים אבל יש שיטה אחרת שכמות הרכבים החדשים שעולים לכביש כל שנה – כי כנראה יש חשיבות להכנסה של מכסים, להכנסה מדלק של המדינה ואז הולכים ומפתחים גם כבישים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה שדיבר על זה שקיצרו 6 או 4 דקות, אני אומר – לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קיצרו יותר כי כמות הרכבים שהתווספה היתה מאריכה עוד יותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אם אתה עושה השוואה ללפני שנתיים-שלוש, ההשוואה הזו היא לא במקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש נושא אחר שמתכננים כבישים וגם רכבות –אין את הראייה הרחבה, ואני בא ועוד פעם מדבר – אני בא מהמקצוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מהנדס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שהרכבת מגיעה מתל אביב לירושלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מישהו תכנן איך האנשים מתפזרים שם, כמה זמן ייקח להם להגיע ליעדים שלהם אחרי שהם ירדו בתחנת הרכבת?

איתן כבל: למה לך לנסוע לשם?

איתן כבל: תבוא לרכבת פה, מול בנייני האומה, כשמונית שירות אתה לא יכול לשים שם.

איתן כבל: תחנה עם מונית שירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגעתי מתל אביב לירושלים ברכבת שהושקעו בה מיליארדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגעתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך מתפזרים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה בא ומרכיב כביש במקום מסוים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה אתה עושה, אתה מעביר את הפקק לעוד 2 ק"מ, 5 ק"מ?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אם אתה לא עושה את הראייה המרחבית – והראייה המרחבית צריכה להיות: תחבורה ציבורית, כי בלי תחבורה ציבורית – בדקתי בעצמי באזור המרכז, אני מסתכל על הרכבים שמסביבי, לפני ומצדדי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכולם או נהג לבד, או נהג ועוד אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תחבורה ציבורית יכולה לפתור את הבעיה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: חברי מהרכבת, המנכ"ל והיושב-ראש, אני לא רוצה להכביר מילים נוספות על מה שכולנו רואים וחווים מדי יום.

שולי מועלם-רפאלי: אני אציג כמה שאלות שלדעתי כבר נשאלנו או שאלנו אותן, נשאלו גם במקומות אחרים ואני אשמח לתשובות יותר ממוקדות.

שולי מועלם-רפאלי: הראשונה – אני אתחיל דווקא מהתוכנית האם ממשיך השיח על התוכנית להאריך את קו הרכבת גם לגוש עציון?

שולי מועלם-רפאלי: כבר ישבו על זה, אני יודעת שישנה תוכנית על זה.

שולי מועלם-רפאלי: המציאות שבה תושבי גוש עציון, תושבי בית"ר, עיר ואם בישראל שמונה 50 אלף תושבים ועוד היד נטויה, עומדים בכביש שאמור לקחת לנו בין 15 ל-17 דקות עד ירושלים – לוקח לנו לפחות שעה אם לא יותר, האם התוכנית הזאת עוד בשיח בתוך המשרד, בתוך רכבת ישראל?

שולי מועלם-רפאלי: הדבר השני הוא השאלה הגדולה שהעלה גם השופט מלצר, והיא שאלת הראייה האסטרטגית.

שולי מועלם-רפאלי: היא נוגעת לרכבת, היא נוגעת גם למשרדי הממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: כמובן שאני חלק מהקואליציה שממנה מורכבת הממשלה הזו.

שולי מועלם-רפאלי: אמר השופט מלצר כבר ב-2016 שבעולם מקובל שכשיש פרויקט כל כך גדול מחלקים אותו בין מספר קבלנים.

שולי מועלם-רפאלי: האם הדבר הזה מונח על השולחן של רכבת ישראל, של משרד התחבורה, של החשכ"ל?

שולי מועלם-רפאלי: או שאנחנו ממשיכים באותה דרך שאנחנו רואים שהחשמול הוא תהליכי ולא נעשה לרוחב כמו שבעצם היה אמור להיעשות, כשדובר על זה שהרכבת לירושלים תיפתח באוקטובר 2017.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר הנוסף – הכשלים שהיום חווים אותם, אני אשמח לשמוע תשובה האם הדבר האחרון שפורסם הוא אכן נכון – שהמוסך שנועד לטפל בקרונות החשמליים שנבנה בפריפריה הדרומית לא מותאם היום להגעה של הקרונות אליהם?

שולי מועלם-רפאלי: זה פורסם בתקשורת, היה על זה הרבה גוועלד.

שולי מועלם-רפאלי: לא שמענו אמירה לא של הרכבת ולא של משרד התחבורה בתשובה לדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: דבר אחרון – ברור לחלוטין שחלק מעתידה של ירושלים הוא על הרכבת.

שולי מועלם-רפאלי: הוא על הרכבת שברוך ה' נבנית והיתה אמורה לתת מענה גדול.

שולי מועלם-רפאלי: איך יוצרים מציאת שבה הרכבת לירושלים לא פוגעת בקווי רכבת אחרים שהם בשימוש לעניות דעתי של יותר מ-150%, שכמובן הדבר המרכזי הוא ביחס לפריפריה הצפונית, וזה כבר נאמר.

דב חנין: אני רוצה להצטרף לדברים שאמרת, היושב-ראש, ולהתחיל את דברי בנקודה שבה סיימת.

דב חנין: אנחנו נמצאים במצב חירום וצריך להתייחס למצב שאנחנו נמצאים בו כמצב חירום.

דב חנין: אני רוצה להגיד כמה מילים על העבר, לא בכדי לעסוק בעבר אלא כדי לדבר על ההווה.

דב חנין: הממשלה במשך שנים רבות הזניחה בצורה פושעת את התחבורה הציבורית, ובין היתר הזניחה את הרכבת.

דב חנין: משרד האוצר בלם בגופו את הקידום של הרכבת, נלחם על כל קו נוסף, על ציוד נוסף, מתוך תפיסת עולם שגויה, הרסנית, מסוכנת – שאומרת:

דב חנין: כיוון שרכבת ישראל היא חברה ממשלתית אנחנו צריכים לצמצם אותה.

דב חנין: חברות ממשלתיות הן לא יעילות, לכן נטיל עליהן גזירות, נטיל עליהן הצטמצמות, כדי שהן יצטמצמו ויצטמקו ויצטמקו ואז הן יהיו יעילות.

דב חנין: מרוב יעילות כמעט הרגו את הרכבת.

דב חנין: אתם יצרתם מצב שרכבת ישראל – זה כמעט נס שהיא מתפקדת ברמת שימוש בציוד של 98%, אני חושב שרמות יעילות שאין בשום כוכב בגלקסיה שלנו.

דב חנין: אתם צריכים לשנות לגמרי את התפיסה שלכם ולאפשר רכישה של ציוד עודף.

דב חנין: לא את הציוד שצריך היום, את הציוד שאולי נצטרך מחרתיים.

דב חנין: נקודה שנייה, משרד התחבורה.

דב חנין: צריך להגיד לזכותו של השר שהוא נלחם על קווי רכבת נוספים.

דב חנין: אני אומר את זה לזכותו, אבל משרד התחבורה לא מספיק נלחם על ציוד.

דב חנין: לא מספיק להוסיף קווים, צריך להוסיף תשתיות וצריך להוסיף ציוד.

איתן כבל: אני רוצה רק לחדד – התפיסה.

איתן כבל: דיברנו על זה.

דב חנין: אין תפיסת יסוד.

דב חנין: אני הצטרפתי לכל דבריך.

איתן כבל: ברגע שאין תפיסה אז אתה קונה מה שאתה לא צריך ו - --

עליזה לביא: זו התחושה של השנים האחרונות.

עליזה לביא: יד ימין לא יודעת מיד שמאל.

דב חנין: אני גם רוצה להעיר הערה ביקורתית לרכבת.

דב חנין: ההערה הביקורתית שלי אליכם היא שאתם מנומסים ונחמדים מדי.

דב חנין: אתם אומרים – אנחנו חברה ממשלתית, אנחנו כפופים לממשלה.

דב חנין: אני תופס את זה אחרת.

דב חנין: אתם חברה ציבורית, אתם מייצגים את האינטרס הציבורי, גם אם הממשלה לא מבינה – אתם צריכים לדפוק על השולחן ולהגיד לממשלה: אנחנו צריכים, כי אחרת לא יהיה.

דב חנין: מה עושים עכשיו, אדוני?

דב חנין: אמרתי – צריך ציוד עודף, אבל גם אם נקבל את הציוד העודף אנחנו בבעיה קטסטרופלית כי התשתיות לא מספיקות.

דב חנין: כל עוד לא תהיה מסילה רביעית באיילון אנחנו נהיה המדינה שמובילה את כל העולם בפקקי תנועה של רכבות, וזו מציאות בלתי נסבלת.

דב חנין: אז אם אנחנו במצב חירום, אי אפשר להשלים עם זה שהמסילה הרביעית תיכנס לפעולה עוד חמש שנים.

דב חנין: אי אפשר להשלים עם זה.

דב חנין: דרשו מאתנו בכנסת לקדם חקיקה במהירות של לוחות זמנים - -

איתן כבל: עשינו את זה בטירוף של לוחות זמנים.

דב חנין: - - אנחנו יצאנו מגדרנו.

דב חנין: אני חושב שהקצב שאנחנו עשינו בו את החקיקה צריך לחייב גם את הממשלה.

דב חנין: אותו קצב.

דב חנין: אתם רוצים מאתנו שנעביר תוך יום חוקים?

דב חנין: העברנו תוך יום.

דב חנין: איפה הממשלה?

דב חנין: איפה הקידום של המסילה הרביעית בות"ל?

דב חנין: איפה קידום התשתיות של הדבר הזה?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שבחלק מהמקרים אפילו העברנו דברים שלא השתגענו עליהם מבחינה תכנונית.

דב חנין: לגמרי.

דב חנין: אז או שמצב החירום מחייב את כולם, ואז גם הכנסת מתגייסת וגם הממשלה, או שאין מצב חירום.

דב חנין: יש עוד בעיות שנמצאות לפתחו של משרד התחבורה.

דב חנין: אני לא רואה פה את המנכ"לית או את נציג משרד התחבורה.

דב חנין: יש לי טענות גם אליכם.

דב חנין: אני כתבתי לשר התחבורה מכתב מאוד מאוד ענייני ומאוד ברור לגבי עיכוב שאתם עושים ברגולציה, תקנות שאתם בעצם משאירים את הרכבת תלויה בין שמים וארץ.

דב חנין: שוב – לא ייתכן.

דב חנין: הכנסת מחוקקת חוקים.

דב חנין: אתם דורשים מאתנו לעמוד בלוחות זמנים ואז אצל שר התחבורה התקנות האלה שוכבות יותר משנה וחצי.

דב חנין: איך אתם רוצים שהרכבת תתנהל?

דב חנין: מה אתם מצפים?

יורם ישראלי: אני באמת, כבוד היושב-ראש, לא באתי הנה לעזור לפתור את בעיות התחבורה הציבורית במדינת ישראל.

יורם ישראלי: אני אישית נוסע בסובארו שהוא 4 על 4 כי מרבית שעות הבוקר מגעתון למשרד שלי ברגבה – מי שמכיר את צומת כברי כביש 89, אני נוסע דרך השדות.

יורם ישראלי: על הכביש זה למעלה מ-45 דקות, קטע שלוקח בשעות רגילות 15 דקות.

יורם ישראלי: אני באתי לדבר פה על תחבורה ציבורית פנטסטית שקיימת, שאפשר להפעיל אותה כסדרה, ומאיזו שהיא תפיסה שאני לא מבין אותה שצריך קטר כזה של לגו לעשות הרצה לאיזה קו חדש, מורידים רכבת שעבדה כמו שצריך מנהריה לכל קצוות תבל, במיוחד לתל אביב, של 40 אלף נוסעים ביום, במקום שיהיו 3 רכבות בשעה מורידים את זה ל-2 רכבות בשעה.

יורם ישראלי: אני לא רוצה לתאר על עצמי ועל אנשים אחרים שמחליטים לקפוץ לאיזו ישיבה בתל אביב ועושים בינגו לאן ללכת, לנהריה או לעכו, מגיעים לרכבת, הדלתות נפתחות ואי אפשר לחדור פנימה.

דב חנין: עד כדי סכנה.

דב חנין: עד כדי ממש סכנה.

יורם ישראלי: ואתה לא מצליח להבין מה קרה פה.

יורם ישראלי: היתה תחבורה ציבורית נהדרת של רכבת.

יורם ישראלי: האנשים היום, בגלל חוסר היכולת להיכנס לרכבת ולנסוע כמו בני אדם מעדיפים לנסוע ברכבים שלהם.

יורם ישראלי: ואתה רואה שפתאום, במקום שיעמדו משמרת דרומה, מתחילים עכשיו לעמוד מנהריה דרומה.

יורם ישראלי: אנשים שעלו על הרכבת בנהריה מעדיפים עכשיו לנסוע לחיפה באוטו.

יורם ישראלי: אנחנו לא מצליחים לקבל תשובות.

יורם ישראלי: התשובה היחידה שקיבלנו היא שהזמינו קרונות, הקרונות בדרך, הקרונות יגיעו.

יורם ישראלי: אני רוצה להשחיל בהזדמנות זו עוד שאילתה ששאלנו את שר התחבורה לגבי תעריפי כביש 6.

יורם ישראלי: אתם יודעים שהצפון עכשיו שוב פעם - - - מה התשובה?

יורם ישראלי: התשובה היא שהקטע עכשיו שפותחים הוא יקר מאוד, הקטע הבא כשיפתחו הוא קצת פחות יקר, ו "אל תדאגו, הקטע מצומת סומך עד שלומי יהיה בחינם".

יורם ישראלי: רבותי, אני מת לנסוע בחינם בקטע הזה אבל אני לא מעריך שזה יהיה בשנות חיי, לפי תוחלת החיים של אדם ממוצע בישראל.

איתן כבל: קודם כל הוגשה אלי שאילתה על ידי עיתונאי ואמרתי – אני לא זוכר שבתקופתי אישרנו דבר כזה.

איתן כבל: אכן היה אישור, לא בתקופתי.

איתן כבל: ב-2012 התקנות האלה אושרו.

איתן כבל: אני יכול לומר לך שאני מתכוון להוציא פנייה.

איתן כבל: אני שוקל לבקש לפתוח את ההחלטה הזו מחדש.

איתן כבל: זה כמובן נתון לפתחו של משרד התחבורה והאוצר.

איתן כבל: עוד תשמע ממני בעניין הזה.

עליזה לביא: אדוני, אתה יודע שאנחנו כבר כמה שנים בסיפור הזה אבל אני לא מצליחה להבין – כל הדחייה של הקו לירושלים, הדחייה האומללה וכל התקנות שנמצאו בדרך והעלות המאוד גבוהה שנוספה לדחייה הזו.

עליזה לביא: איך הגענו לשוקת כל כך שבורה?

עליזה לביא: הרי אמרתם לנו שהדחייה תאפשר לכם להיערך מבעוד מועד.

עליזה לביא: דיברנו אז, ושאלנו אתכם והיו דיונים ולקחתם אותנו לסיורים.

עליזה לביא: במו אוזנינו שמענו שהדחייה הזו תאפשר להיערך ויגיעו הקרונות המובטחים, ועוד ועוד.

עליזה לביא: והנה אנחנו רואים גם דחייה, גם עלויות – אני לא יודעת מי יישא בהם, כל המאבקים משפטיים שקיימים, גם הקו לא מושלם וגם העליבות הזו של תושבי הצפון.

עליזה לביא: חבר'ה שעולים בבנימינה, בנתניה, ואין להם איפה לעמוד.

עליזה לביא: אנשים כותבים לי, אני יכולה לקרוא לכם עדויות שנכנסים לשירותים, הם לא יוצאים מהשירותים כי זה המקום היחידי שהם יכולים לחכות בו בבטחה ולא לקבל מכות.

עליזה לביא: לכאן הגענו.

עליזה לביא: אנשים פוחדים לצאת מהשירותים כי אי אפשר לפתוח את הדלת לצאת החוצה.

עליזה לביא: אני רוצה להבין איך הגענו למקום הזה.

עליזה לביא: הרי היינו צריכים להיות מזמן בפתיחה של הקו הזה, המקום היה צריך להיות טוב יותר מזמן – הוא לא.

עליזה לביא: הקו הזה עוד לא מושלם.

עליזה לביא: הרכבת נעצרת, חוזרת, אנחנו שומעים חדשות לבקרים שומעים ואנשים שולחים לי תמונות – וגם, בדיון הקודם שאלתי" למה אי אפשר לעדכן את האנשים?

עליזה לביא: למה?

עליזה לביא: ההתייחסות היא כאל קהל שבוי.

עליזה לביא: בבוז.

עליזה לביא: לקיחת הקרונות מהקו של תושבי הצפון היא החלטה אומללה.

עליזה לביא: ויותר מזה, גם בעניין של הקרונות למודיעין – מה קורה שם, בקו למודיעין?

עליזה לביא: למה יש שם קרונות שהם קרונות סגורים ולא משתמשים בהם, לא נותנים לאנשים לעלות?

עליזה לביא: מה צריך להיות?

עליזה לביא: לא קיבלתי על זה תשובה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נא להקרין את הסרטון.

איתן כבל: (מוקרן סרטון)

אלה שפר רוזן: שלום לכולם, כבוד היושב-ראש, אני נציגת אשכול גליל מערבי, אני מייצגת 12 ראשי רשויות של תושבים בגליל המערבי, כ-250 אלף תושבים.

אלה שפר רוזן: רכבת ישראל בשביל תושבי הגליל המערבי היא עורק תחבורה מרכזי.

אלה שפר רוזן: לנו אין קווי אוטובוסים ישירים מהגליל המערבי לתל אביב, אנחנו חסרים במוניות שירות שיכולות לתת לנו את השירות הזה, ותושבי הגליל המערבי, שאני מצטרפת למה שאמר יורם ישראל לפני – למדו שאפשר לסמוך על רכבת ישראל בגלל ששירותי הרכבת עד ספטמבר האחרון באמת היו שירותים שניתן לצרוך אותם, ותרמו הרבה לאיכות החיים שלנו.

אלה שפר רוזן: מאז, גם אנשים שעובדים במרכז לא מצליחים להגיע למקום העבודה שלהם.

אלה שפר רוזן: בתחנת רכבת נהריה יש כבר בשעות הבוקר אנשים שעולים, וכבר על הרכבת הזו אין להם מקום לשבת כי היא רכבת חד קומתית, לא דו קומתית.

אלה שפר רוזן: בנוסף לזה, שירותי בריאות ורפואה שלא קיימים באזור שלנו ואנחנו צריכים לצרוך במרכז, אנשים שהם בעלי מוגבלויות – נכים וקשישים, לא יכולים להסתמך עכשיו על הרכבת.

אלה שפר רוזן: בשבילנו זו מצוקה יום יומית אמיתית.

אלה שפר רוזן: אם אמרתם שהגיעו קרונות חדשים, אוקיי, אנחנו מברכים על זה.

אלה שפר רוזן: אנחנו מבקשים לקבל לוח זמנים מתי הקרונות יעלו ויוכלו לשרת גם את תושבי הפריפריה.

אלה שפר רוזן: לא יכול להיות שכל זמן צועקים "פריפריה" פריפריה", חיברו אותנו למרכז, נתנו לנו את השירות ועכשיו לוקחים אותו חזרה.

מיכל בירן: יש את המשפט המפורסם שאומר – זה נהנה וזה לא חסר?

מיכל בירן: אז כאן זה הפוך: זה סובל ולזה לא מתווסף.

מיכל בירן: זאת אומרת – גם פגעו בתושבי הצפון וגם לא היתה לזה כל תועלת.

מיכל בירן: הקו הזה בינתיים נטוש מרוב זה שהוא לא יעיל, וגם עוד שאלה שאני שואלת:

מיכל בירן: הבנתי שלא נותנים להעלות אופניים וכל מיני אינסטרומנטים לקו הנטוש.

מיכל בירן: באמת הלוגיקה כאן לא ברורה.

מיכל בירן: האצבע המאשימה המרכזית, מבחינתי, היא משרד האוצר.

מיכל בירן: אני מבינה שהרכבת התריעה בזמן שצריך עוד קרונות.

מיכל בירן: השיטה הזו שבה קוראים לנו לאשר כל מיני שטויות כמו עוד 60 מיליון שקלים לאסתטיקה הפנימית של המטוס של ראש הממשלה - - -

יפעת שאשא ביטון: - - -פוליטיקה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אל תיקחי דיון מהותי לדיון פוליטי.

מיכל בירן: לא צריכה את עזרתכם, לא צריכה את עזרתכם, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: יש מסמך רשמי של משרד התחבורה שאומר דברים אחרים לגמרי.

מיכל בירן: שמה הוא אומר?

יפעת שאשא ביטון: שמדבר על זה שהם בתהליך רכישה - - -

איתן כבל: יפעת, את יודעת איך זה.

איתן כבל: אנחנו נבחרנו להגיד את דעתנו על חשבוננו.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני לא יכולה - - -

מיכל בירן: את עכשיו מפריעה לי בתורי, ואני מצטערת לא העלית פה איזשהו נתון שסתר את זה.

מיכל בירן: בפרסומים בתקשורת, כפי שראיתי אותם, הרכבת כבר התריעה מזמן שהיא צריכה את הקרונות הנוספים כדי להיערך בזמן.

מיכל בירן: האוצר שיחק את המשחקים של הורדת ידיים בתקווה שיורידו את הצעת המחיר.

מיכל בירן: זה לא קרה, ובסוף התושבים משלמים את המחיר, וכן – אי אפשר להתעלם מזה שעל כל מיני שטויות שבעיניי הן לא חשובות אנחנו כן מגיעים ומאשרים סכומים גדולים של כסף ועל הדבר הזה שהוא מהותי וקריטי לאיכות החיים של אנשים ואפילו לחיים של אנשים, במובנים מסוימים, בשביל זה משחקים משחקים משחקים קטנוניים של תקציבים.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר עם הסיבובים ה - - - האלה - - -

יעל גרמן: היה כאן כשל, ללא ספק, ולדעתי מישהו צריך לעשות פה בדק בית.

יעל גרמן: זה לא אנחנו.

יעל גרמן: זה גם משרד התחבורה וגם הרכבת – שצריכים לשבת ולראות איך קרה שכל מה שהיה ידוע וכל הכתובות היו על הקיר ובכל זאת אנחנו נמצאים היום במצב העגום הזה ולמיטב ידיעתי הוא יימשך עוד 5-4 שנים עד שתיסלל המסילה הרביעית.

יעל גרמן: זאת אומרת, גם אם יביאו את כל הקרונות ואת כל הקטרים, עדיין אי אפשר יהיה באמת לתת את המענה הנכון.

יעל גרמן: אז זה דבר אחד שאני רוצה לומר.

יעל גרמן: דבר שני, הוועדה צריכה לדרוש מרכבת ישראל וממשרד התחבורה להגיש לנו תוכנית שמתארת איך היא פותרת את הבעיות ששמענו היום וגם בפעם הבאה.

יעל גרמן: אנחנו כולנו יודעים מה הבעיות, אנחנו לא יודעים מה הפתרונות.

יעל גרמן: אני לא מוכנה יותר לשמוע מה ששמעתי בפעם הקודמת – לא משנים שום דבר, זה מה שיש.

יעל גרמן: אין דבר כזה.

יעל גרמן: כשיש מצוקה כפי שאנחנו שומעים, כשיש בעיה שאנחנו יודעים וזה חירום ושאנחנו יודעים שהיא תימשך – צריך לשבת ולתת לנו פתרונות, ובין השאר לראות מאיפה מורידים, איך מקצצים, איך אולי עוברים לאוטובוסים – לא דבר כל כך נורא – כל הפתרונות שישנם, ובלבד שתהיה לנו כאן תוכנית.

יוסי סעידוב: הבעיות של הרכבת ילוו אותנו לא רק 5-4 שנים אלא לפחות 15 שנה.

יוסי סעידוב: אנחנו לא רק מדברים על קרונות.

יוסי סעידוב: גם אם יהיו מספיק קרונות – אין את המסילה הנוספת באיילון, שתהיה רק בשנת 2025 לפי התכנונים של הרכבת, ויכולות הביצוע ועבודות התשתית אינן גבוהות.

יוסי סעידוב: צריך לומר על המסילה הרביעית באילון שהיו צריכים לשנות חוק.

יוסי סעידוב: משנים את איתני הטבע – מסיטים אזור אגן ניקוז של נחל כדי לאפשר עוד מסלול של תחבורה ציבורית.

יוסי סעידוב: למה לא ללכת קצת שמאלה, יש שם נתיב של כביש?

יוסי סעידוב: מה קרה, למה הרכב הפרטי כל כך קדוש?

יוסי סעידוב: ועוד דבר – אנחנו מדברים על חישמול של הרכבת, שילווה אותנו לפחות עשור.

יוסי סעידוב: הפתרון של משרד התחבורה כפי שאנחנו רואים אותו, ואנחנו רואים אותו בשנתיים האחרונות, הוא להסית קבוצות אחת נגד השנייה.

יוסי סעידוב: עכשיו זה הצפון נגד המרכז וירושלים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נגד אף אחד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בעד כולם.

יוסי סעידוב: לפני כן זה היה הדרום נגד בת ים וחולון, ראשון לציון נגד מודיעין.

יוסי סעידוב: זאת לא דרך.

יוסי סעידוב: נוסעי התחבורה הציבורית לא צריכים לריב ביניהם מי יקבל יותר שירות ובוודאי שזה לא הפתרון לריב.

יוסי סעידוב: הפתרון הוא כפול: 1.

יוסי סעידוב: ליצור קריטריונים ברורים כיצד מחלקים את משאבי הרכבות בין האוכלוסיות בישראל.

יוסי סעידוב: מנכ"לית משרד התחבורה קרן טרנר קראה לזה "צדק חלוקתי" אלא שהצדק הזה אבל הצדק הזה צריך לא רק להיעשות - -

איתן כבל: זו לא היא.

איתן כבל: זה סמנכ"ל רגולציה של הרכבת.

יוסי סעידוב: - - אדרבא.

יוסי סעידוב: צריך לפרסם את הקריטריונים מה הוא צדק חלוקתי.

יוסי סעידוב: צריך להכניס פנימה את המרחק, את המצב הסוציו-אקונומי, צריך להכניס פנימה את זמני הנסיעה.

יעל גרמן: ואת הכמות.

יוסי סעידוב: כמובן, כמות הנוסעים.

יוסי סעידוב: והפתרון השני – הוא מי שמקבל פחות רכבת, איך אומר שר התחבורה?

יוסי סעידוב: – בתחבורה הכל מתחבר?

יוסי סעידוב: – צריך לספק חלופה.

יוסי סעידוב: נת"צים, גם אם הם זמניים, קווים מהירים לאזורי הביקוש.

איתן כבל: נתייחס.

איתן כבל: זו כל התוכנית שהכנו בזמנו והגשנו אותה.

ערן זפוליו: אני מנהל עבודה לשעבר בחברת SEMI.

ערן זפוליו: הועסקתי על ידי חברת SEMI במשך חודשיים.

ערן זפוליו: אני רוצה לציין שהשכר היה שכר יפה, שילמו כל מה שצריך, אבל בתחום הבטיחות כשאני חותם ערב ערב על יומן עבודה ויש לי אחריות לחיי אדם, אני לא מוכן לשתוק.

ערן זפוליו: בחברת "SEMI שמו אותי לשתוק, הממונים מעלי.

ערן זפוליו: יש חברת פיקוח של הרכבת שנקראת WSP.

ערן זפוליו: חברה זו כל ערב – אני חותם אצל ממונה הבטיחות על הליקויים.

ערן זפוליו: הייתי רוצה לציין מה הליקויים שאני מצאתי באותו תאריך שפניתי, לפני חודש בערך.

ערן זפוליו: כלי הצמ"ה המסילתיים ללא אישור עבודה או פסולים לעבודה.

ערן זפוליו: כלומר, כשאני חותם אני רוצה שמישהו יאשר את הכלי כשהוא עולה על המסילה.

ערן זפוליו: אני לא מהנדס שאחראי על אותם כלים, אני לא בודק מוסמך.

ערן זפוליו: כשתקרה התאונה ישאלו את המנהל הקטן – למה נתת לו לעלות ללא אישור.

ערן זפוליו: היתה שריפה ברכבת של כלי מסילתי במנהרה מס' 3.

ערן זפוליו: יש לי פה את התמונה.

ערן זפוליו: אף אחד לא רצה להציג אותה כי הכלי הוא פה שרוף, הנה.

ערן זפוליו: מישהו יכול להכחיש את זה?

ערן זפוליו: האחראי על הפיקוד וההצלה, האחראי על כיבוי האש יכול לאשר את זה.

ערן זפוליו: אתה מאשר את זה?

ערן זפוליו: תענה בקול, לא בהנהון ראש.

לאה פדידה: אני לא מצליחה להבין.

קריאות: - - -

איתן כבל: חברות יקרות, סליחה.

איתן כבל: האיש ביקש לבוא ולדבר.

איתן כבל: אני מאפשר לו לדבר.

ערן זפוליו: אני מדבר מדם ליבי.

איתן כבל: הבן אדם בא, הוא עבד ברכבת ירושלים- תל אביב, הוא מעלה טענות.

איתן כבל: אני גם אציע לו להעביר את זה למבקר המדינה, את כל הטענות שהוא מעלה.

יפעת שאשא ביטון: הכל לגיטימי.

יפעת שאשא ביטון: אני רק שואלת שאלת תם.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהוא יחבר אותי רגע למה שאנחנו - - -

איתן כבל: הנושא הוא רכבת ירושלים.

איתן כבל: זה הכל שלוב זה בזה, אז אני מאפשר לו.

ערן זפוליו: הנקודה היא פה ברורה.

ערן זפוליו: יש לי פה עוד תקלות שהיו שם – עובדים שהגיעו ללא תעודת זהות.

ערן זפוליו: קטינים.

ערן זפוליו: אני מקבל אותם, זורק אותם מהאתר.

ערן זפוליו: פונה לממונה מעלי ואומרים לי: תעצום עין.

ערן זפוליו: אל תדבר.

איתן כבל: אתה מבין את המשמעות של הדברים שאתה אומר?

ערן זפוליו: אני מבין, בגלל זה אני פה.

ערן זפוליו: הנה, האדון הנכבד אישר לי שהיתה שריפה של כלי.

ערן זפוליו: היו שם עוד מקרים.

ערן זפוליו: הנה, פועלים שעובדים בגבהים לא נורמליים.

ערן זפוליו: עם תמונות, הולכים על כבלים של חשמל, אולי לא מחושמל, אבל אם מישהו ימות, מי ישלם את המחיר?

ערן זפוליו: היה לכם מקרה לפני חודשיים, לא שהיתה טעות של SEMI, היתה טעות של הרכבת.

ערן זפוליו: כלי של SEMI ברח מהמסילה מרחק של 20 ס"מ מרכבת נוסעים.

ערן זפוליו: אם זה היה 25 ס"מ אז היו כותבים בעיתונות שהיתה תאונה קשה בצומת הולץ בגלל שהכלי המסילתי ירד.

ערן זפוליו: יש כלים מסילתיים שהגיעו מרוסיה ביבוא אישי של SEMI, משנות ה-90.

ערן זפוליו: האם זה נכון?

ערן זפוליו: יש פה נציגים של SEMI.

ערן זפוליו: אני רוצה תשובה מהם.

ערן זפוליו: האם יש כלי רכב שהוסבו מכלי רכב תחבורתיים לא בצורה תקנית אלא החליפו להם את הגלגלים בג'נטים של גלגלי רכבת?

ערן זפוליו: דרישות החוק הן לא ברורות.

ערן זפוליו: דרישות החוק אומרות דבר כזה: שכלי מסילתי לעבודה שעולה על המסילה, אסור לו לנסוע במהירות יותר גבוהה מ-15 קמ"ש לשעה.

לאה פדידה: אני חייבת לשאול שאלה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: כשהוא יסיים.

איתן כבל: יש כאן סדרה של כשלים.

איתן כבל: זה לא בא משום מקום.

איתן כבל: אם הוא מדבר דברים שהם חמורים והם לא נכונים, מישהו יצטרך לתת את הדעת על זה.

יפעת שאשא ביטון: זה על הקו של ירושלים - - -

ערן זפוליו: על הקו של ירושלים.

ערן זפוליו: עכשיו אני רוצה לדעת.

ערן זפוליו: יש פה נציגים של SEMI.

ערן זפוליו: אני רוצה שיתנו תשובה: האם יש כלי שקוראים לו 208 - -

איתן כבל: יש פה נציג של SEMI?

לאה פדידה: לא.

לאה פדידה: בגלל זה זה- - -

איתן כבל: מה זה חשוב?

איתן כבל: תקשיבו.

איתן כבל: אתה אומר כאן דברים שיש להם משמעויות פליליות.

איתן כבל: אף אחד לא יסתום לו את הפה, ואף אחד לא יגיד לו לא להגיד את הדברים האלה.

איתן כבל: יש כאן דברים חמורים ביותר.

איתן כבל: אתה, את כל החומר הזה אני אבקש להעביר בצורה מסודרת גם אלינו וגם למבקר ולהנהלת הרכבת.

ערן זפוליו: הועבר להנהלת הרכבת.

ערן זפוליו: תקשיב טוב.

ערן זפוליו: כבוד המנכ"ל של הרכבת, פניתי אליו לא פעם.

ערן זפוליו: עשרות פעמים פניתי לרכבת וביקשתי ממנו פגישה.

ערן זפוליו: אני יכול להראות לך גם את המכתב ששלחתי.

ערן זפוליו: ציינתי את הליקויים, פניתי לאחראי בטיחות של הרכבת.

ערן זפוליו: הוא אמר – זה לא באחריותי.

ערן זפוליו: אמרו לי – פנה לאבי שטרית.

ערן זפוליו: כבר עבר חודש, אבי שטרית לא פנה אלי.

ערן זפוליו: אתה יודע למה?

ערן זפוליו: כי יש פה איזו בעיה וכשל מערכתי כולל.

איתן כבל: אני כבר אומר לך מה אני רוצה ממך – מכתב אלי שמפרט את כל הדברים שאמרת, או שאתה רוצה להוסיף בצורה מסודרת.

איתן כבל: אני אעביר את זה, בנוסף לחומר ששלחת לוועדה.

איתן כבל: אני רוצה מכתב ממוקד שתוכל לשבת עם עצמך ולכתוב.

איתן כבל: אבל תמיד תזכור את מה שאמרת כאן אין לי כלים לבחון את הדברים אבל על פניו אלה דברים חמורים ביותר.

ערן זפוליו: הבעיה היא שכבוד מנכ"ל הרכבת היה יכול לבחון את זה ולא בחן.

ערן זפוליו: זו הבעיה שלי אתו.

איתן כבל: אני מודה לך מאוד.

איתן כבל: אני לא יודע להתייחס מעבר לנקודה, אבל אני מבטיח לך שאני אתבע בדיקה של כל הדברים שאדוני מעלה.

איתן כבל: אני גם מצפה שאדוני ישתף פעולה לאחר מכן עם כל מי שיזמן אותו לדיון בעניין הזה, כי אי אפשר.

איתן כבל: גם כדי לסתור את הדברים שלך - - -

ערן זפוליו: זה מה שביקשתי.

ערן זפוליו: שיוכיחו לי שאני טועה.

שי וקסמן: אני מנהל פרויקטים בכיר, נגעתי וגם ניהלתי את הפרויקטים הלאומיים הכי כבדים בישראל.

שי וקסמן: הכי כבדים בישראל.

שי וקסמן: אני מלווה את הפרויקט הזה מיום היווסדו.

יעל כהן-פארן: מטעם מי?

שי וקסמן: להערכתי, מכל הקהל הזה אני הכי ותיק בפרויקט, מהיום שהוחלט על בדיקת ההיתכנות שלו ב-99.

איתן כבל: מי העסיק אותך?

שי וקסמן: הייתי מנכ"ל בקבוצת "ברן", באחת מ - - -ומי שהעסיק אותי זה משרד התחבורה באמצעות רכבת ישראל, לבדיקת ההיתכנות שיש דבר כזה, חישמול.

שי וקסמן: עבדתי עם קבוצת סיסרא מצרפת כיועצת, מומחית לחישמול רכבת.

שי וקסמן: חישמול רכבת זה דבר חדש בעולם, מ-1879, רכבת ראשונה.

שי וקסמן: רק שאנחנו כיהודים ממציאים את הכל מחדש.

שי וקסמן: אני קודם כל לא לקקן ולא בטיח – אבל הנאום שלך היושב-ראש בתחילת הדיון הוא נאום בסלע.

שי וקסמן: אף אחד לא מקשיב, לא בממשלה, לא ברכבת.

איתן כבל: דבר, תציג את העניינים שאתה מבקש.

שי וקסמן: אני מאוד אהבתי את מה שהוא אמר, לצערי הרב שזה קורה, כי ההצעה של SEMI היתה על הפנים, לקויה לחלוטין, ובכל זאת העבירו אותה בוועדה הטכנית כשלוועדה הטכנית שהעבירה אותה לא היו אפילו נהלים איך ל - - -

איתן כבל: אני רוצה לשאול את השאלה הבאה: אני צריך ממך את הדבר הבא.

איתן כבל: או שאדוני מציג לי את הדברים כפי שהוא רואה אותם, את הכשלים שהוא זיהה, ויש מצב שאני אחתוך אותך באמצע ואני אבקש גם לקבל את זה בכתב, אני כבר אומר לך, כי נאמרים כאן דברים.

איתן כבל: אני לא יכול להרשות לעצמי מצד אחד לעבור על זה לסדר היום כי מישהו לא מוצא חן בעיניו שדברים נאמרים.

איתן כבל: ובכל מקרה, גם הדברים האלה חייבים להיות מועברים לגורמים שיבדקו אותם, שיש להם את הכלים לבצע את הבדיקה.

שי וקסמן: אני נוהג כאיש ותיק ומנוסה.

שי וקסמן: דני מכיר אותי היטב, כאלוף משנה במילואים, כמפקד מערך הבינוי בצה"ל, הוא יודע בדיוק מה שאני עושה.

איתן כבל: אתה מכדרר ברחבה כבר שלוש דקות.

איתן כבל: אני צריך ממך – שים את ידך על כל הסיפור.

שי וקסמן: פרויקט רכבת – תקרא לו, מתחנת ההגנה, in the middle of nowhere הוא המצאה שהומצאה ברגע האחרון.

שי וקסמן: לא קיים פרויקט כזה של חישמול רכבת ישראל מתחנת ההגנה לתחנת בנייני האומה, יצחק נבון.

שי וקסמן: לא קיים פרויקט כזה.

שי וקסמן: מעולם לא היה כזה.

שי וקסמן: אני מעריך שלוועדה המכובדת הזו מעולם לא הציגו את פרויקט חישמול רכבת ישראל.

שי וקסמן: מילא הצגת פרויקט, סדר עדיפויות, המקצוענות, השלבים ומה שצריך לעשות, אבל לפרויקט הזה יש חתימה על חוזה בינלאומי.

שי וקסמן: זה עבר את מבקר המדינה פעמיים, זה עבר את בג"ץ.

שי וקסמן: כלומר, יש לזה ביסוס יסוד מקצועי ומשפטי, יש בו 16 חבילות ביצוע מקצועיות מוכתבות בשפה האנגלית.

שי וקסמן: המצאת המושג הזה middle of nowhere, כי תחנת ההגנה היא middle of nowhere, ועכשיו זה בכלל נתב"ג שזה אמצע ה-middle of nowhere, עם תחנות ההשנאה הניידות, גנרטורים ניידים מאולתרים שמעולם לא הופיעו לירושלים רק כדי לעשות רוח לציבור, זה אלתור מוחלט.

שי וקסמן: אני לא רוצה לפרט כי אין לנו זמן.

שי וקסמן: פירטתי, העברתי לך שני מסמכים, אחד מפורט מאוד ואחד מקוצר, רק עם נקודות.

שי וקסמן: ואני יכול לפרט.

שי וקסמן: קודם דיברו ואני שמחתי לשמוע את חברות וחברי הכנסת שדיברו ממש לעניין – תמיכת ממשלה?

שי וקסמן: הממשלה מדברת בערך ב-17 קולות.

שי וקסמן: ות"ל?

שי וקסמן: ועדה לתשתיות לאומיות, מה תפקידה?

שי וקסמן: לקדם פרויקטים לאומיים.

שי וקסמן: הות"ל עשה כמעט כל מכשול אפשרי.

שי וקסמן: המשרד להגנת הסביבה המציא קרינה שלא קיימת בתבל.

שי וקסמן: היועצים הגרמניים שקצת מתמצאים ברכבת חשמלית אמרו – בלתי ניתן להשגה.

שי וקסמן: אגב, היו צריכים למדוד קרינה לפחות 4-3 חודשים כדי לוודא שאין קרינה שפוגעת בציבור לכאורה, כי זו המצאה.

שי וקסמן: אף אחד לא מדד.

שי וקסמן: הפעילו רכבת.

שי וקסמן: ראש הממשלה נסע בה.

שי וקסמן: הוא הסתכן, לפחות לפי המומחה לקרינה במשרד להגנת הסביבה שקוראים לו פרופ' סטליאן והוא רק דוקטור.

שי וקסמן: משרד הבריאות תמך בהם בלי שום ידע, בלי שום מחקר.

שי וקסמן: המציאו המצאות ישראליות טהורות.

שי וקסמן: אנשים אחרים בממשלה – אף אחד לא הקשיב.

שי וקסמן: אני ממליץ – תמצא זמן, אני יודע שאתה עסוק, שיציגו לך את הפרויקט.

שי וקסמן: מה הוא הפרויקט במקור?

שי וקסמן: מה היה סדר העדיפויות?

שי וקסמן: אתה יודע מה היתה העדיפות הראשונה בפרויקט?

שי וקסמן: מסילה מכרמיאל דרך מנהרות גילון , 9 ק"מ, לתל אביב כשקו הפיילוט היה אמור היה להיות בכלל עד סוף נעמן.

שי וקסמן: מה פתאום הגנה-ירושלים?

שי וקסמן: לא היה דבר כזה.

שי וקסמן: למה עשו מההגנה ירושלים?

שי וקסמן: כי - - - חדשה לחלוטין, קל לעבוד, קל לתפוס חישמול, קל להביא את ליאת מערוץ 10, להסיע אותה ולהראות לה – הצלחנו.

שי וקסמן: זה קשקוש מוחלט.

שי וקסמן: זה לא ניסוי אמיתי.

שי וקסמן: על מסילה עמוסה צריך לעבוד תוך כדי, וזה, אגב פרויקט עם כל 420 ק"מ עם אופציה של אופקים –שדרות עד צומת גורל זה פרויקט שהגרמנים, הספרדים והצרפתים אמרו – שנה וחצי, אם עובדים נכון.

שי וקסמן: הבעיה היא שאף אחד לא מקשיב.

שי וקסמן: משרד התחבורה לא הקשיב, מנכ"ל הרכבת לא מכיר אותו.

שי וקסמן: שמעתי שהוא אדם מכובד ודני, יש לי כבוד אישי אליו – זה דיון אחר.

שי וקסמן: מנכ"ל הרכבת הקודם – אפילו לדיון מעקב אחד אצל מנכ"ל משרד התחבורה לא הגיע.

שי וקסמן: הוא שלח את סגנו.

שי וקסמן: זו התנהלות - - -

איתן כבל: אני לא איש מקצוע, אבל אני מוכרח לומר לך שאתה מרתק.

איתן כבל: אני מודיע לך שאם 10% מהדברים או 5% מהדברים נכונים – זה סיפור מטורף.

איתן כבל: אם אני מחבר אותך עם קודמך, אין לי - - - אני רק רוצה שיהיה קו רכבת, שאנשים יוכלו לעלות ולהגיע.

יעל כהן-פארן: מדבריו עולה שהרכבת לירושלים לא היתה חייבת להיות חשמלית?

קריאות: - - -

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: זה לא מה שהוא אמר.

ישראל אבן זהב: אני רכז תחום נגישות של פורום הנכים.

ישראל אבן זהב: אל"ף, רציתי לדעת אם הקרונות החדשים שהזמינו יהיו קרונות נגישים כמו בכל מקום בעולם, ולא נצטרך להזמין 12 שעות מראש מישהו שיבוא, יעשה טובה ויעלה אותנו על הקרון או יוריד אותנו.

ישראל אבן זהב: הטכנולוגיה הזו קיימת בעולם כבר עשרות שנים, רק בישראל לא שמעו עליה עדיין, כרגיל.

ישראל אבן זהב: אולי תחליפו את היועצים.

ישראל אבן זהב: דבר שני – מה קורה בשעת חירום, כמו שהיתה בקרון במנהרה?

ישראל אבן זהב: מישהו דאג לפינוי של נכים, לאיך מוציאים נכים מהרכבת?

ישראל אבן זהב: איך משנעים אותם מהרכבת והלאה?

ישראל אבן זהב: אני יודע שלא עשו שום תרגול כזה במשרד התחבורה.

ישראל אבן זהב: דבר שלישי, כל הרציפים לפחות של הרכבת הקלה, מבחינת הבנייה, כשמגיע קרון תמיד יש מרווחים, יש הפרשי גובה כך שמאוד מסוכן להגיע עם כסא גלגלים ולהיכנס לקרונות.

ישראל אבן זהב: אני רוצה תשובות לדברים האלה אם ברכבות החדשות מישהו דאג לדברים האלה שהרציפים יתאימו לקרונות או הקרונות לרציפים, שיחליטו.

ישראל אבן זהב: כי אני יודע שהזמינו קרונות מספקים שונים וכל קרון הוא בגובה שונה, מרחקים שונים מהרציפים, ואז עוד פעם נשארת הבעיה של נגישות שאי אפשר לעלות לרכבות.

ישראל אבן זהב: זו בדיוק הסיבה שאנחנו ממעטים להשתמש בתחבורה הציבורית.

ישראל אבן זהב: יודעים איך עולים, לא יודעים איך יורדים ממנה.

עיסאווי פריג': בתחילת 2016 לקחו אותנו לסיור ברכבת.

עיסאווי פריג': אותנו, את חברי ועדת הכלכלה.

עיסאווי פריג': הלבישו לנו קסדות – דבר דרמטי.

עיסאווי פריג': נותן לך תחושה שאתה הראשון.

איתן כבל: מי ששרד את התקופה הזו היה דן כי המנכ"ל והיושב-ראש - - -

עיסאווי פריג': לקחו אותנו, באמת היה סיור מעניין.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך שזה היה בעקבות אירוע לא נעים שהוא לא היה היחיד, חדירת מים שחלק מהמנהרות - - -

עיסאווי פריג': פיצוצים במנהרות.

עיסאווי פריג': ראינו את זה.

עיסאווי פריג': אחרי שעשינו את הסיור התחלתי להתעניין, לקרוא, לראות, ואז השתכנעתי והגשתי במליאה ב-10.2.2016 – ועדת חקירה פרלמנטרית על התנהלות פרויקט קו ירושלים-תל אביב.

עיסאווי פריג': הלכתי והוצאתי את הנאום שלי מאז ועכשיו אני שומע דברים מזעזעים מפי בעלי מקצוע, ואני חוזר על הדברים שאמרתי, מהידע המצומצם שלי בתחום.

עיסאווי פריג': רכבת ישראל זו פיקציה אחת גדולה.

עיסאווי פריג': אני אז אמרתי ולמדתי שרכבת ישראל תפקידה לתחזק ולהפעיל קווי רכבת, אבל לא להקים, להזמין, לנהל – היא לא מבינה בזה.

עיסאווי פריג': אלה שני עולמות – לתחזק זה עולם, ולהקים ולנהל זה עולם אחר, ואתה חדש בתחום.

עיסאווי פריג': ואז, קו תל אביב שהתחיל ברעיון ב-2008 והתחיל בתקציב של 3.2 מיליארד שקל והבטיחו שיגמרו את זה ב-2018 וזה נגמר שזה חרג מה-7 מיליארד דולר, הם רוצים לעמוד בהבטחה.

עיסאווי פריג': איך הם עומדים בהבטחה?

עיסאווי פריג': נפתח את הקו כי שנת בחירת ונגזור את הסרט ונעשה את הסיור של ראש הממשלה.

עיסאווי פריג': מי ישלם את המחיר?

עיסאווי פריג': רכבות בצפון.

עיסאווי פריג': כפרה.

עיסאווי פריג': אני עמדתי באבטחה.

עיסאווי פריג': פרויקט שעלה מ-3.2 ל-7 מיליון.

עיסאווי פריג': הכריחו את המערכת לעמוד בזמן.

עיסאווי פריג': הכריחו אותה והיא לא מוכנה.

עיסאווי פריג': הכריחו אותה לעמוד בזמן בשביל כותרת פוליטית.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': כי אני זוכר טוב שנימקתי את ועדת החקירה – ישראל כץ שר התחבורה שהיה אמור לעונת לי ישב במזנון עם עסקני ליכוד ולא נכנס לענות לי תשובה.

עיסאווי פריג': אני זוכר את זה כמו היום.

עיסאווי פריג': ועדת חקירה, ונימקנו את זה מכל הזוויות.

עיסאווי פריג': וזאת התוצאה.

עיסאווי פריג': אני שומע אתכם, ואני אומר: מה, המצאתם את הגלגל?

עיסאווי פריג': אנחנו דיברנו על זה בכנסת ב-10.2.2016 והזכרתי את כל הדברים שאני שומע אותם.

עיסאווי פריג': פאטה מורגנה.

יעל כהן-פארן: אני - - -

דן הראל: אני אנסה לענות בקצרה, כי לא ברור לי איך הרכבת מצורה של פתרון הפכה לצורה של בעיה.

דן הראל: אני מציע שנדבר על זה.

דן הראל: אני אתחיל בכלל לא ברכבת.

דן הראל: למדינת ישראל נכנסו בשנה שעברה 348 אלף מכוניות חדשות.

דן הראל: נגרטו – אני לא יודע כמה.

דן הראל: כשאני הייתי ב-2011 מנכ"ל משרד התחבורה היינו גורטים 21 אלף מכוניות כי היינו נותנים 3,000 שקל לכל אחד שבא לגרוט.

דן הראל: נניח שגרטו 50 אלף מכוניות השנה, זה הישג בלתי רגיל.

דן הראל: זאת אומרת, נוספו לכבישי ישראל 300 אלף מכוניות כל שנה.

דן הראל: 3 שנים – מיליון מכוניות.

דן הראל: נניח שהאורך שמכונית עומדת לוקחת 5 מ' על האספלט, אז אנחנו מדברים על מיליון וחצי מ' אספלט כל שנה שצריך להוסיף.

דן הראל: מיליון וחצי מ' אספלט זה 1,500 ק"מ כביש בשביל לעמוד.

דן הראל: אני לא מבין על מה מדברים פה.

דן הראל: אנחנו לא סוללים אפילו עשירית.

דן הראל: אז למה אנחנו מתפלאים ממשבר התחבורה שיש לנו?

דן הראל: האנשים האלה שלא מצליחים לנסוע לעבודה עוברים לרכבת, כי זו האופציה היחידה של אמצעי תחבורה שלא עובר דרך כביש סלול.

דן הראל: מה שקורה ברכבת בשנים האחרונות הוא חסר תקדים, לא לחברה ממשלתית, לכל דבר.

דן הראל: בשנת 2014 לרכבת היו 98 מערכים – מערך זה קטר, קרונות וקרון ניהוג.

דן הראל: בלי זה אי אפשר לנסוע.

דן הראל: בתוך הקרונות יש קרון נכים, תמיד אחרון או ראשון – תלוי מאיזה כיוון היא נוסעת.

דן הראל: היו 98 מערכים ונסעו בה 181 אלף איש.

דן הראל: בשנת 2018 לרכבת יש 94 מערכים ונסעו בה ביום חמישי האחרון 291 אלף איש.

דן הראל: זאת אומרת שעל אותה כמות בסיסית של קרונות, מערכים וציוד נייד – כמעט הכפילו את כמות האנשים.

דן הראל: מה מתפלאים שיש כאלה עומסים?

דן הראל: וזה ילך ויחמיר ככל שהמצב בכבישים יחמיר.

דן הראל: אז בבקשה לא לחבוט ברכבת.

דן הראל: לרכבת יש 4,000 עובדים, חבר הכנסת פריג', 4,000 עובדים שעובדים כמו - - - אני לא יודע איך להגיד את זה.

דן הראל: אנחנו מוציאים כל יום את כל הקרונות, את כל הקטרים שיש לנו.

דן הראל: 4 בבוקר העובדים קמים, 4 וחצי יוצאים לעבודה, 5 בודקים את הרכבת, 5 וחצי, כמו במלחמה – כל הרכבות יוצאות למסילות.

דן הראל: אתה יודע מתי הם גומרים לעבוד?

דן הראל: אנחנו פותחים את המוסכים שלנו כדי להכין את הרכבות ב-10 בלילה כי הם עובדים ברצף עד 4 בבוקר.

לאה פדידה: למה לא - - -

עיסאווי פריג': - -

דן הראל: אני מבקש לדבר.

דן הראל: לא הפרעתי ליאש.

לאה פדידה: שאלה, שאלה עניינית.

איתן כבל: תנו לו, אני אאפשר לכם.

איתן כבל: א להתפרץ לדברים שלו.

דן הראל: ולכן – אנחנו עובדים על קרום קצה המעטפת של היכולת שלנו.

דן הראל: עובדים שם אנשים ששומעים את מה שאתם אומרים בטלוויזיה, וזה פוגע בהם.

דן הראל: ואין שום סיבה לפגוע בהם, אם מישהו לא מבין.

דן הראל: זה לא ארגון לא מקצועי, זה ארגון מקצועי.

יפעת שאשא ביטון: מה זה קשור למה שנאמר?

יפעת שאשא ביטון: שלא ילביש עלינו - - -

לאה פדידה: אחד מהח"כים לא אמר את זה.

דן הראל: אחד מהח"כים אמר את זה.

דן הראל: לכן, אל"ף, אין לנו מספיק ציוד נייד.

דן הראל: הממשלה ואנחנו לא נערכנו מספיק טוב, אני לא מכניס את כל הוויכוחים הפנימיים לתוך האירוע.

דן הראל: זה לא העניין שלי להכניס את זה לפה.

דן הראל: יש לנו קרונות וקרונות ניהוג שיאפשרו לנו לפתוח עוד מערכים שצריכים להגיע בשנה-שנתיים הקרובות.

דן הראל: אל תתלו בהם תקוות.

דן הראל: אני אומר לכם, אני חדש ברכבת.

דן הראל: אל תתלו בהם תקוות.

דן הראל: אתם יודעים למה?

דן הראל: כמה שנשים ליד הרציף יתמלא, וזה ייראה בדיוק כמו בסרטון, כי אין אופציות.

דן הראל: לכן כשנגמור ונניע על המסילות את כל כמות המערכים האפשרית – והרכבת עשתה הכל.

דן הראל: היא קנתה קטרים בשביל 4 קרונות, הגדילה ל-5 קרונות, הגדילה ל-6 קרונות, הגדילה ל-7 קרונות.

דן הראל: יותר מזה הקטרים לא סוחבים והרציפים לא מספיק ארוכים.

איתן כבל: אז מי יתנצל, אנחנו?

דן הראל: לא.

דן הראל: אני לא מבקש מכם להתנצל.

דן הראל: אני מתאר מצב.

דן הראל: הפתיחה שלך, דרך אגב – אני מסכים עם כל מילה שם, אין לי בעיה.

יורם ישראלי: מה היה באוגוסט?

יורם ישראלי: באוגוסט לא היתה את הבעיה הזאת.

לאה פדידה: רק אחרי שפתחתם את הקו לירושלים.

דן הראל: אני תכף אגיד על הרכבת לירושלים.

דן הראל: לכן, סגירת הפערים בציוד נייד שניתנת בקלות, יחסית, ובתוך שלוש שנים להביא עוד קרונות, קטרים, וכל הדברים כי זה עניין של מכרזים, או לקנות ישירות – לא תפתור את הבעיה, כי אז נגיע לבעיית כמות הפסים ופה הבעיה הרבה יותר חריפה, כי לעשות פסים במדינת ישראל, לא בגלל הרכבת ויכולת הביצוע שלה, חבר הכנסת פריג', אלא בגלל שכדי לעבור את הות"ל ונושא התכנון במדינת ישראל לוקח בין 1-0 ל-15 שנה ליצור מסילות חדשות.

דן הראל: אם מישהו חושב שאני טועה – בבקשה.

דן הראל: לכן, הבעיה תישאר אתנו לאורך זמן.

דן הראל: עכשיו השאלה היא איך אנחנו מטפלים בה.

דן הראל: אני עובר לקו ירושלים.

דן הראל: ההחלטה על פתיחת הקו כמו פתיחת כל קו, כמו פתיחת תחנת יואב-קרית מלאכי, שעשינו לפני חודשיים – היא החלטה של הממשלה.

לאה פדידה: מה, אין לך say?

דן הראל: יש לי הרבה say, אני אומר להם מה אני חושב.

דן הראל: אני חברה ממשלתית שהבעלים שלה הם הממשלה, והקליינט שלה הוא הממשלה, ולכן החלטה על פתיחת הקו היא של המדינה, והרכבת מבצעת.

דן הראל: כאשר פתחנו את קו נתב"ג-ירושלים וחיברנו את ירושלים לשירות הרכבתי לכל הארץ, צריך להבין – זה לא עניין של חצי קו או רבע קו.

דן הראל: אנחנו מחברים את הרכבת לשירות הרכבתי הארצי, מאפשרים לכל ירושלמי – אני לא מדבר על המועצה המקומית מטה אשר אלא אני מדבר על הירושלמים, אני מאפשר להם לעלות על רכבת, לנסוע לנתב"ג, לעלות על רכבת ולעשות קונקשן ולנסוע לנהריה, לצורך העניין.

דן הראל: עמדה בפנינו האפשרות לא לפתוח, לפתוח רק עוד חצי שנה.

דן הראל: דרך אגב, המצב בעוד חצי שנה לא היה משתנה בכלום כי העומס עוד היה גדל, כי ככל שעובר הזמן העומס גדל לנו.

ערן זפוליו: אז למה לעשות - - -

דן הראל: רגע, אני לא עונה.

דן הראל: אני רוצה לתת תשובות ששמעתי פה, ואספתי גם את השאלות מהדיון הקודם.

דן הראל: לכן, חברים יקרים.

דן הראל: הורדנו תדירות של רכבת – לא אנחנו, המדינה החליטה להוריד תדירות של רכבת שלישית בכל שעה.

דן הראל: זה יצר אכן בעיה קשה בשעות העומס, אין ויכוח.

דן הראל: בשעות האחרות – לא כל כך בעיה.

דן הראל: לכן החזרנו שתי רכבות שבכלל הורדנו והוספנו על אחרוני הקרונות שלנו כדי שייסעו, ואכן העומס קצת הוקל.

דן הראל: זה לא יפתור את הבעיה.

דן הראל: כדי לעשות הרצה לקו ירושלים – כי כולם מבינים שהקו חשוב, זה לא עניין של פריפריה וליבה - - -

איתן כבל: אין ויכוח.

לאה פדידה: ברור, אבל לא על חשבוננו.

דן הראל: בסדר.

דן הראל: אנחנו מניעים רכבות ואנחנו כרגע בשלב הרצה.

דן הראל: כאשר אנחנו עושים הרצה אנחנו צריכים להריץ רכבות.

דן הראל: אנחנו לא יכולים להריץ קטר עם קרון אחד, כמו שמישהו הציע פה, כי הרכבת, כדי להריץ אותה על הקו הזה של הירידות מירושלים צריכה חמישה קרונות כדי בכלל לבלום למרחק העצירה המקובל שלה, כי אם היא תלחץ רק על הבלמים של הקטר הוא ימשיך לנסוע עוד הרבה.

דן הראל: זאת ירידה, הקו הוא בשיפוע של 2.9%, זה השיפוע המקסימלי שאפשר לעלות, ואת כל הדרך למטה הוא עושה בירידה.

דן הראל: ולכן היינו צריכים להסיע רכבות, לא להסיע קטרים.

דן הראל: ועכשיו עמדה בפנינו השאלה האם זה מספיק בטוח לשים עליו אנשים ולעשות עליו הרצה עם כמות מוגבלת של נוסעים והתשובה שנתנו לעצמנו היתה –כן.

דן הראל: הקו מספיק בטוח.

דן הראל: יש לו את כל אישורי הבטיחות.

דן הראל: לכן מסיעים אתו 400 איש, וכרגע אנחנו שוקלים מה אנחנו עושים בשלב הבא.

דן הראל: פשוט – כדי לייצב את כל המערכות, לנסות את הקו, וכו' וכו'.

דן הראל: דרך אגב, מי ששואל מה עושים כשמגיעים לירושלים אז אני רוצה פשוט להעמיד אתכם על העובדות.

דן הראל: תחנת הרכבת בירושלים נמצאת מול תחנה מרכזית ירושלים במרחק של 100 מ' הליכה, ובמרחק של 15 מ' מקו של רכבת קלה שמגיעה.

דן הראל: אם יש דוגמה טובה לתכנון טוב זאת הדוגמה.

דן הראל: הלוואי והיה ככה בכל מקום.

דן הראל: לגבי נוסעים ועדכונם, אם אנחנו מבטלים רכבת, כי זה קו בהרצה, אנחנו רק לומדים את כל נושא החישמול.

דן הראל: זה חדש לנו, למרות שזה משנת 1887 באירופה לנו זה חדש.

דן הראל: יש קטרים חשמליים.

דן הראל: הרכבת נערכה במשך השנים האחרונות, עשתה הסבות לכ-600 איש, כולל נהגים, חשמלאים, מכונאים וכו' וכו' – ועדיין יש לנו תקלות.

דן הראל: לכן קראנו לזה הרצה ולכן נוסעים בחינם.

דן הראל: ואנחנו מקבלים ציוד נייד כל חודש.

דן הראל: כל חודש מגיעים ממה שאנשים פני הזמינו, ממנות 5 ו-6.

דן הראל: יגיעו עד השנה הבאה עוד קרונות ועוד קרונות ניהוג שזה הכי חשוב, כי אנחנו לא מסוגלים להוסיף מערכים.

דן הראל: אנחנו נגיע למקסימום אורך.

לאה פדידה: מי עם לגובה?

לאה פדידה: דאבל דק?

דן הראל: אנחנו הכל דאבל דק.

לאה פדידה: מהצפון זה דאבל?

לאה פדידה: זה לא.

דן הראל: מהצפון הוספנו שתי רכבות, החזרנו שתי רכבות סינגלים כי לא היו לנו.

דן הראל: אנחנו משתמשים בכל דבר כולל קרונות מלפני 40 שנה.

דן הראל: זה בכלל לא משנה, אנחנו מוציאים החוצה הכל, את כל מה שיש.

דן הראל: ושיגיעו הקרונות נוציא את כל מה שיש.

יפעת שאשא ביטון: אתם עושים מיפוי צרכים?

דן הראל: בוודאי שאנחנו עושים מיפוי.

יפעת שאשא ביטון: כי בצפון הם - - -ובמקומות אחרים הם בחצי תפוסה.

דן הראל: שמעתי מה נאמר לוועדה.

דן הראל: אני רוצה להציע ליו"ר הוועדה למרות שזה לא מקומי וחברי ממשרד התחבורה בטח עלולים לכעוס עלי.

דן הראל: עושים תוכנית 2030.

דן הראל: היא צריכה להיות גמורה עד סוף שנה זו.

דן הראל: בבקשה, זה עוד חודשיים - - -

איתן כבל: תכף נתייחס לזה.

דן הראל: 100 אחוז.

דן הראל: תזמינו, תראו מה מתכננים ל-2030.

דן הראל: זה לגבי הנושא, ואני אומר לכם: לצערי, לא משנה כמה קרונות נוסיף – בלי לשמור ספייר בצד, כי הרכבת לא שומרת ספיירים.

דן הראל: זה תמיד יהיה עמוס.

דן הראל: אתם לא מבינים?

דן הראל: תסתכלו על הכבישים, אל תתפלאו מה קורה ברכבות.

דן הראל: אני רוצה רגע להגן על כבודם של אלה שבנו את הקו, כי שמעתי שפה אומרים שזה לא בסדר.

דן הראל: אני הייתי מנכ"ל משרד התחבורה ב-2011 עד שהתפטרתי, למען הגילוי הנאות.

דן הראל: התקציב של הפרויקט היה כמו התקציב היום.

דן הראל: מ-2011, אתה מוזמן לבדוק אותי – עד 2018 כשפתחנו את הקו – התקציב לא השתנה בכלום.

דן הראל: כרגע אנחנו מתחת לתקציב.

דן הראל: כשנעשה חשבון אחרון עם כל הקבלנים- - -

עיסאווי פריג': אתה בטוח במה שאתה אומר?

דן הראל: אני משוכנע, לא בטוח.

דן הראל: וכשאומרים 17 שנה לקח לפתוח את הקו?

דן הראל: 17 שנה מהחלטת הממשלה.

דן הראל: אני לא רוצה להגיד, אני מסתובב בסביבת הממשלה הרבה מאוד שנים - - -

איתן כבל: שניכם צודקים, כי כל אחד מתחיל לספור מתקופה אחרת.

איתן כבל: הוא מתחיל לספור את זה מ-2011.

איתן כבל: הפרויקט לא התחיל ב-2011.

דן הראל: הפרויקט – החליטו עליו ב-2001.

דן הראל: הממשלה החליטה עליו.

דן הראל: הקימו מנהלת וקיבלו את הכסף, התחילו לעשות תכנון שהוא קשה במדינה, עד 2005 –ואז, מה קרה?

דן הראל: בא ארגון הירוקים ותבע את תביעת נחל יתלה, בשל נימוקים ירוקים – שאין לי כלום נגדם ולא בעדם, ותקע את הפרויקט ל-3 שנים וביטלו את התקציב.

שי וקסמן: הדברים לא נכונים.

ערן זפוליו: זה לא נכון.

איתן כבל: חברות וחברים, זה לא רלבנטי.

ערן זפוליו: אבל זה לא נכון.

איתן כבל: אבל זה לא רלבנטי, עזוב עכשיו.

איתן כבל: אדוני, הסמנכ"ל.

איתן כבל: תודה.

דן הראל: אני רוצה להעמיד אתכם על המצב דהיום.

דן הראל: אנחנו הולכים להשלים בתוך חודש – כל הרכבות הן שביית קרונות, אין לנו יכולת להוסיף קרונות, אין לנו עוד קטרים ואין לנו עוד קרונות ניהוג, עד שלא נתחיל לקבל אותם בעוד 8 חודשים מהיום – אז הם יתחילו להגיע.

דן הראל: השיפור האמיתי יתחיל רק ביולי 2019, כאשר נתחיל להוסיף מערך כל חודש.

דן הראל: מערך זה אומר רכבת שמתרוצצת ועושה את הנסיעות של כל היום.

דן הראל: אני אומר לחברי מהצפון: גם אני במקור צפוני, זה לא היה משנה כי זה שהורדנו תדירות – התדירות של רכבת שלישית בשעה והחזרנו שתיים שהן פחות טובות, הן סינגלים – לא היה משנה.

דן הראל: היינו מגיעים לנקודת הפיק – אנחנו לא מצליחים להכניס יותר אנשים היום בשעות העומס.

דן הראל: הרכבות מלאות.

דן הראל: כל שבע וחצי שנים כמות הנוסעים ברכבת מוכפלת.

דן הראל: לכן, במצב בו לא מכפילים את כמות המסילות ולא מכפילים את כמות הציוד, בתוך 7 וחצי שנים, שבהיכרותי את מדינת ישראל אני מכיר אותה לא רע, זו משימה בין בלתי אפשרית אלא אם כן ייקחו את זה ויגידו בדיוק כמו שאמרת – זה לא משבר הדיור, זה משבר התחבורה.

דן הראל: אני אמרתי את זה- אנחנו בתוך משבר התחבורה.

דן הראל: אני לא יודע אם יהיה משבר דיור אבל אנחנו בטוח בתוך משבר תחבורה.

דן הראל: אם לא יעשו פה משהו חריג - - -

עיסאווי פריג': מה, למשל?

עיסאווי פריג': יפסיקו לקנות רכבים?

דן הראל: אם יש את הכוח הפוליטי לעשות את זה – בבקשה, אבל אם לא צריך לעשות פה תוכנית, מגה תוכנית בשביל לתת מענה, והמענה יהיה דרך מסילות נוספות.

דן הראל: חבר'ה, אני לא בוכה על המסילה הרביעית.

דן הראל: את המסילה הרביעית אני סיכמתי כמנכ"ל משרד התחבורה ב-2011.

דן הראל: אישרו אותה ב-2018.

דן הראל: מה אתם מצפים שיהיה?

דן הראל: אני מדבר על מסילות 5 ו-6.

דן הראל: איילון סתום.

דן הראל: אנחנו לא יכולים להכניס אף רכבת פנימה היום.

דן הראל: וכל רכבת שירצו להכניס יצטרכו להוציא מישהו שירגיש נפגע, ובצדק, אבל בסוף יש קיבולת.

דן הראל: אני רק דבר אחד רוצה שתדעו – ישבתי פה שעה ורבע ושמעתי אמירות פה, הרוב נכונות, אבל מאחורי זה יש בחברת הרכבת אנשים שעושים ימים כלילות, לילות כימים – לא כביטוי פיוטי.

דן הראל: גם בקו לירושלים, דרך אגב, שעד 20:00 בערב עושים הרצה, מ-21:00 בערב עד 4 בבוקר נכנסים עשרות ומאות אנשים לתוך הקו כדי לתקן, כי זה בהרצה.

יפעת שאשא ביטון: זה רק מחזק את מה שאמרתי וגם את ההתפרצות שלי קודם – הסיפור פה הוא תכנוני.

יפעת שאשא ביטון: הוא אומר: גם אם יהיו עוד רכבות אין פה עניין של תשתיות.

יפעת שאשא ביטון: הם נלחמים על מה שכבר היה צריך להילחם עליו, מעבר.

איתן כבל: אני רוצה לחדד את מה שאתם אומרים, בין היתר.

איתן כבל: אני אקרא את השאלות ואתם תצטרכו לתת יל את התשובות בכתב.

יורם ישראלי: א הצלחתי להבין מה הוא אומר.

יורם ישראלי: אם מחר בבוקר הוא מחזיר שלוש רכבות לצפון, נהריה-תל אביב, ממשיכה להיות הצפיפות הזאת?

איתן כבל: ברשותכם, אדוני היושב-ראש, נציגי הרכבת.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, קודם כל, ששניכם – ובעיקר אתה, זה מקרוב הגעתם.

איתן כבל: חלק ניכר מהדברים זה לא פועל יוצא, זו עבודה ארוכת טווח.

איתן כבל: אני רוצה לחדד: מה שאתה אומר, דן הראל, מחייב הקמת ועדת חקירה.

איתן כבל: אני לא יודע אם אדוני מבין את מה שהוא אמר לנו כאן בכמה רבדים.

איתן כבל: רובד אחד – שבעצם אין שום סיכוי בטווח הנראה לעין לאיזה סוג פתרון אמיתי, משמעותי, לכאוס שמתקיים בכבישי ישראל.

איתן כבל: זו האמירה.

איתן כבל: זו עובדה.

איתן כבל: גם אם יש מישהו שכן רוצה אין יכולת שאנחנו נראה את הדברים מטופלים בסדר גודל של לפחות בטווח של בין - - - אם אני עושה הנחות ואומר שכולם עובדים כמו בסין – בין 5 ל-10 שנים, לפחות, אם לא 20-15 שנה.

איתן כבל: שתבינו את הדברים.

איתן כבל: אתה ביושרך אומרים את הדברים נכוחה, שמשבר התחבורה יותר גדול ממשבר הדיור, ואני אומר לכם את זה – תוסיפו את זה על הדברים שנאמרו כאן על ידי שני המכובדים – הצוללות מחווירות ליד הסיפור הזה, ומישהו צריך לתת את הדעת.

איתן כבל: אני רוצה את הכל כתוב יותר.

איתן כבל: בהנחה שצודק היושב-ראש ובהנחה שההנהון של סמנכ"ל משרד התחבורה - - -אני רק רוצה שתדע פה – גם מימיקה היא התפרצות, וראיתי את כל ההתפרצויות שלך כאן

איתן כבל: גם אם לא דיברת.

איתן כבל: גם אם זה נכון – זה בקל וחומר.

איתן כבל: זאת אומרת שעם החשכ"ל בזמנו היה את הוויכוח השלם כן להזמין-לא להזמין, אם הנחת היסוד של כל 7 שנים יוכפל, וידענו את זה כבר מראש - - -

דן הראל: לא ידענו מראש.

דן הראל: לא ידענו ובגלל זה נקלענו למצוקה.

דן הראל: היום אנחנו יודעים.

איתן כבל: אני מקבל את ההערה, לא בהכרח מסכים אתה.

איתן כבל: אני מקבל את ההערה שלא ידעו – השאלה היא בכלל: ישראל לא המציאה את הרכבות, שלא לדבר על הרכבות הכבדות, מה מקומן ומה התמהיל שצריך להיות מול הרכבות הקלות בתוך הערים, לא רוצה לפתוח כאן את הדיון.

איתן כבל: אם אני מסכם את זה ואומר את הדבר הבא בעניין הזה – קודם כל מבקר המדינה הודיע שהוא פותח בחקירה, לבקשתי, והעברתי לו את זה.

איתן כבל: מעבר לכל הבדיקות שהוא עשה מישהו צריך כאן – ואני הולך לבקש ולהוציא לו גם פנייה לבחון את הדברים הרבה יותר מאשר את הכשל הנקודתי.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לכם, בעניין הזה, לגבי הרכבת ירושלים-תל אביב.

איתן כבל: הנקודות שמעלים כאן האנשים, אם הם צודקים – ואינני בעל יכולות כדי לבחון את הדברים, אבל ברור לי שכשאני שומע את הדברים האלה אני לא יכול להרשות לעצמי.

איתן כבל: או שאני אומר לו – אדוני, מקומך לא פה, לך ספר סיפורים במקום אחר, או שכל אמירה שלו, גם כמו שאמרתי אם 10% נכון שלא לדבר על קו ההגנה – מתי מחשמלים אותו, האם הוא בכלל בתכנון, האם הוא בכלל יכול לשאת את הכמויות של כל אלפי האנשים שאמורים לעלות ולרדת שם – יש כאן שאלות עצומות שרק מהדברים שלך, אדוני היושב-ראש - - - זאת אומרת, אם היתה לי נקוד מוצא העלית אותי עוד כמה מדרגות במחשבה אים בכלל ואם בכלל.

איתן כבל: לכן אני אומר לכם – האוצר, אתם חלק מהעניין.

איתן כבל: צדק חבר הכנסת דב חנין – אין ספק ששנים משרד האוצר היה מכשול מרכזי בהבנה של לאן מדינת ישראל הולכת מבחינה תחבורתית.

איתן כבל: אז עכשיו אתם מבינים את העניין הזה.

איתן כבל: אני מקווה שכולנו מבינים את העומק.

איתן כבל: מה צריך פה כן להגיד?

איתן כבל: שר התחבורה, ואני ביקשתי לזמן אותו שיבוא ויציג את תפיסתו.

יפעת שאשא ביטון: הוועדה הזו חטאה לצפון בדיוק כפי שעשה משרד התחבורה.

יפעת שאשא ביטון: הבאנו הצעה לסדר שנוגעת לצפון.

יפעת שאשא ביטון: היא הוכנסה על הדרך יחד עם דיון אחר.

יפעת שאשא ביטון: אני שומעת פה סביב לשולחן שכולם מדברים פה עוד פעם על הרכבת של תל אביב-ירושלים.

יפעת שאשא ביטון: זה חשוב.

יפעת שאשא ביטון: תדברו על זה כמה שאתם רוצים, אבל אני רציתי תשובות על הצפון.

יפעת שאשא ביטון: לא קיבלתי, וזה כואב לי.

איתן כבל: אין לך מושג כמה את טועה, כי כל הסיפור הוא קו ירושלים-תל אביב, זה לא בא מעצמו.

איתן כבל: ההחלטה לגרוע קרונות כי קמו בבוקר וכך רצו - - -

יפעת שאשא ביטון: שיעשו חלוקת נטל.

איתן כבל: אני לא מתווכח - - -

לאה פדידה: זה מזכיר בדיוק את החיסונים ומנכ"ל משרד הבריאות.

לאה פדידה: אין מספיק חיסונים?

לאה פדידה: רק תושבי מרכז, לא הצפון.

לאה פדידה: ככה זה גם הרכבת.

לאה פדידה: לא באנו בטענות לקטרים ולרכבת אלא לשיקול המוטעה ולהגיד – אנחנו רוצים רכבת תל אביב-ירושלים אבל לא על חשבון הצפון.

דן הראל: לא, לא.

איתן כבל: הרי בסוף בסוף המשבר הגדול – מבלי להמעיט כהוא זה מהסיפור של גריעת הקרונות, בסוף בסוף יש לזה בסיס שעליו הכל מונח.

איתן כבל: אני מבקש שתי תשובות לשאלות הבאות – האם אתם עוצרים את התהליך הזה של גריעת הרכבות מהקווים בצפון?

איתן כבל: ואם לא – לכמה זמן זה יהיה?

איתן כבל: איך בכוונתכם להתמודד עם העניין הזה?

איתן כבל: אני רוצה תשובה - - -

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: אני דורשת שתהיה חלוקת נטל.

יפעת שאשא ביטון: שפעם אלה ישלמו מחיר ופעם אלה ישלמו מחיר.

איתן כבל: אחר כך ניתן את התייחסת שלנו אבל לפני כן אני רוצה לשמוע ממנו לאן זה הולך.

יורם ישראלי: דן הראל ניסה להסביר שגם אם נחזיר את הרכבת השלישית מנהריה לתל אביב כל שעה זה לא יוריד את העומס.

יורם ישראלי: לפחות קטע אחד במדינת ישראל לא תהיה בעיה, או תהיה בעיה פחותה.

דן הראל: קודם כל, הקו של ירושלים לא פחות חשוב מכל קו אחר.

יפעת שאשא ביטון: - - -

לאה פדידה: אני חושבת ככה.

יפעת שאשא ביטון: לא, אתה - - -

לאה פדידה: אבל כן - - - המדיניות של הממשלה - - - בצפון.

דן הראל: אני חושב, ומחשבותיי, דרך אגב, לא כל כך חשובות כי מי שקובע איזה קווים נפתחים ואיפה לשים את הרכבות זה משרד התחבורה.

דן הראל: אבל אני חושב – קו תל אביב-ירושלים הוא לא פחות חשוב מהקו הזה.

דן הראל: ועכשיו צריך לעשות את החלוקה, כי ניסיתי להסביר קודם שהכמות היא מוגבלת, ואנחנו מוציאים כל יום את הכל החוצה, אני לא מחביא משהו באיזה מוסך.

דן הראל: כדי לתת לך תשובה קונקרטית – הבעיה היא בשעות השיא בבוקר, אני מסכים אתך.

דן הראל: הבעיה היתה שהורדנו מ-9 רכבות ל-6 רכבות – מסכים אתך, כי הורדנו אחד בכל שעה, אם שעות השיא הן שלוש שעות, ירדנו ל-6 רכבות, והוספנו 2 רכבות אחרי שראינו את הלחץ והמצוקה.

דן הראל: זאת אומרת שב-3 השעות האלה במקום 9 רכבות יש 8 רכבות, 2 מהן לוקחות פחות אנשים כי זה הקרונות שהיו לנו.

לאה פדידה: בחשבון גס, במקום 9 יש 5.

דן הראל: לא.

לאה פדידה: - - -דאבל.

דן הראל: אבל רכבת אחרת לא עולה לירושלים.

דן הראל: ולכן, בקו ירושלים בסך הכל יש שתי רכבות שעושות הרצות – אנחנו נגמור את ההרצה, ואז תעמוד הברירה המאוד קשה לפני מי שצריך להחליט איך הוא מחלק.

דן הראל: זה לא תענוג, כי צריך לעשות שינויים – איך לחלק - - -

יפעת שאשא ביטון: במחילה.

יפעת שאשא ביטון: אתה פוגע באינטליגנציה שלי מסיבה מאוד פשוטה.

יפעת שאשא ביטון: לא אמרתי שקו תל אביב-ירושלים הוא לא חשוב, אני רק אומרת, ומקבלת את זה שזה לא החלטה שלכם, זו החלטה של משרד התחבורה – כשהם באים לקבל את ההחלטה מאיזה אזור גורעים משום מה הכי קל היה לקבוע שגורעים מאזור הצפון.

יפעת שאשא ביטון: באותה מידה יכלו לגרוע גם מהמרכז ול - - -

קריאה: גרעו מהמרכז.

דן הראל: הקו הראשון שירד היה רכבת "ראשונים", זה הצנטרום של הליבה של המרכז.

יעקב בליטשטיין: והורדנו את התדירות מבית שמש - - -

יפעת שאשא ביטון: לא בהיקפים של - - -

דן הראל: אז אל"ף – הורידו.

דן הראל: אני רוצה להגיד משהו על תכנון כי אמרתי דברים חריפים ואני רוצה לאזן אותם, ברשותך, כבוד היושב-ראש.

דן הראל: זה לא שלא עשו עבודה.

דן הראל: היתה עבודה ב-2012 שנעשתה עבור המדינה.

דן הראל: זו עבודה של חברה חיצונית, שממה שאמרו לי היא מאוד רצינית.

דן הראל: היא הסתכלה על כל התחבורה הציבורית וקבעה איזה חלק יש לכל אחד – מה יש לאוטובוסים, מה יש לנתיבים המהירים, מה יש לרכבת.

דן הראל: אף אחד לא שיער לעצמו שהרכבת תעלה בקצב כזה ובעצמה כזו.

דן הראל: פשוט התפתחנו במהירות עצומה, והחל מ-2015 – אני צריך לעשות צדק גם עם משרד האוצר ועם החשב ועם כולם – התחלנו להזמין קרונות.

דן הראל: הם עוד לא הגיעו.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאמרתי - - -

דן הראל: אבל אני אומר עכשיו את חוות דעתי הפרטית.

דן הראל: אני עושה אתם צדק כי אנחנו הזמנו קרונות וקטרים גם בשנים האחרונות כאשר הבנו שקצב העלייה הוא הרבה יותר גדול.

דן הראל: אבל מה שאני אומר לכם, חברי הכנסת המכובדים והמכובדות - - -

לאה פדידה: בראיון, כששאלו את ישראל כץ, נאמר לו על ידי המרואיין שמנכ"ל הרכבת וגם היו"ר ביקשו ממנו לא לפתוח עכשיו אלא להתעכב, ואז הוא אמר – אני לא מכיר דעה כזו.

לאה פדידה: האם באמת אמרתם את דעתכם והמלצתם לא לפתוח עכשיו את הרכבת, או שזה לא נכון?

לאה פדידה: מה היתה דעתכם המקצועית?

דן הראל: אז אני אגיד – אני אגיד את דעתי הפרטית, בסדר?

לאה פדידה: לא, לא, לא.

לאה פדידה: - - -

דן הראל: - - - אני אמרתי אותה כיו"ר, כבר הייתי יו"ר, הגעתי ביוני.

דן הראל: כאשר הקו בין ירושלים לנתב"ג הוא קו גמור שאפשר להסיע עליו רכבות ואני צריך לעשות הרצה כדי לא להתחיל את ההרצה כשאני אגיע להגנה, כי אם הייתי מתחיל את ההרצה כשאני מגיע להגנה אז היה לוקח לי עוד חצי שנה.

דן הראל: מה שאני עושה זה שאני פשוט מקדים ומבצע הרצה במקביל לעבודה של החישמול עד ההגנה.

דן הראל: כאשר אני עושה את זה אני לא רואה סיבה לא לעשות את ההרצה אם המדינה רוצה לפתוח קו בין תל אביב לירושלים.

דן הראל: לכן אמרתי ליורם, וזה לא נעים לי, ואנחנו מכירים – אבל הקו לירושלים הוא לא פחות חשוב מאשר הקו למטה אשר.

איתן כבל: את מתייחסת לראיון - - - הכותרת היתה – השר אמר לי שהוא רוצה להביא את ראש הממשלה לנסיעה, מה יכולתי להגיד?

דן הראל: לא.

דן הראל: הוציאו את המילים מהקשרן.

איתן כבל: תן לי להקריא את כותרת המשנה.

איתן כבל: כותרת המשנה אומרת: יו"ר רכבת ישראל דן הראל היה מעדיף לוותר על המצלמות בחנוכת - - -ירושלים-תל אביב, למרות זאת הוא משוכנע שהקו נפתח בזמן הנכון - - -

יפעת שאשא ביטון: - - -

קריאות: - - -

דן הראל: אבל גם הכותרת הראשית, בשביל הצדק ההיסטורי – הוצאו, המשפטים פורקו - - -

יורם ישראלי: כבוד היושב-ראש, כאשר מדברים, ואנחנו לא מתווכחים על החשיבות של הקו תל אביב-ירושלים, צריך כל הזמן לזכור דבר אחד – כשאני חוזר עכשיו לתושבים בגליל המערבי ואני אומר להם שבעוד שנה אולי יהיו קרונות שיגיעו – אז הם שואלים אותי: מה האלטרנטיבה עכשיו שיש לנו.

יורם ישראלי: בירושלים הם עולים על אוטובוס ותוך פחות משעה - - - יש להם את הנת"צים בעלייה לירושלים, היום - - -

איתן כבל: זה החשבון שצריך לעשות משרד התחבורה בבואו לתת את החלופות.

יורם ישראלי: מירושלים לתל אביב אין לך בעיה להגיע.

יורם ישראלי: מנהריה לתל אביב אתה לא יכול להגיע.

יורם ישראלי: אתה לוקח את ה - - -ואתה מעמיס עוד יותר על הכביש.

איתן כבל: אתה צודק.

אייל טל: אני יו"ר הקבוצה החברתית "נפלאות הרכבת".

אייל טל: הייתי פה גם בדיון הקודם.

אייל טל: אנסה להיות ממוקד.

אייל טל: שמעתי את הדברים שנאמרו כאן בדיון, הדברים שנאמרו על ידי יו"ר הדירקטוריון של רכבת ישראל דן הראל לגבי הבעלים של הרכבת שזה הממשלה, אבל הקליינט של הרכבת זה הציבור, ולא הממשלה.

אייל טל: מאז הדיון הקודם שהיה פה ב-17 לחודש, והסרטון שראינו פה קודם רק משקף מקצת מהמצוקה, קרו שלושה אירועים שבהם שלוש נוסעות התעלפו ברכבת.

אייל טל: אחת מהן איבדה הכרה למשך דקות ארוכות.

אייל טל: אפילו הבולדוזר החזק ביותר לא היה מצליח לפלס דרכו להגיע אליה לחלץ אותה מהמצב שבו היא היתה.

אייל טל: לכן, מה שאני אומר כאן, אני מדבר בקצרה על שני דברים: 1.

אייל טל: הנושא של בטיחות הנוסעים.

אייל טל: אתם מדברים על זה שהבטיחות של הרכבת היא הדבר הכי חשוב בהתייחס לנושא של הרכבת מירושלים לנתב"ג.

אייל טל: אתם צריכים להתייחס בראש ובראשונה לבטיחות של הנוסעים בתוך הרכבות.

אייל טל: הצפיפות של הנוסעים בתוך הרכבות תוביל ותגרום לאסון.

אייל טל: לפני שתקום פה ועדת חקירה ואני לחלוטין תומך בדבריו של יו"ר הוועדה שקורא פה להקמה של ועדת חקירה, כי כמות המחדלים שעלתה פה בשולחן הזה היא באמת מעל לכל תיאור אפשרי.

אייל טל: אני פונה מפה לכאן ואומר – תשקיעו מחשבה בנושא של בטיחות הנוסעים.

מרב דוד: אנחנו תומכים לגמרי באמירה של היושב-ראש בתחילת הדיון לזמן לכאן את ראשי משרד התחבורה ואת ראשי הרכבת בכל חודש כדי לתת איזשהו דיווח על המצב.

מרב דוד: אנחנו רוצים להציע מה הן השאלות שהם יצטרכו לענות עליהן: 1.

מרב דוד: אתה אומר שהקרונות החדשים עד שהם יגיעו – אתה מדבר על סביבות יולי, אדוני היושב-ראש.

מרב דוד: אני שמעתי ברדיו את שר התחבורה מדבר על מרץ.

מרב דוד: אני חושבת שכדאי שהוועדה תקבל דיווח חודשי ותבין מתי הקרונות האלה באמת יגיעו לישראל ותעקוב אחרי זה.

מרב דוד: חוץ מזה – מה קורה בשלב הביניים?

מרב דוד: האם צריך להסיט בינתיים לקו החוף קרונות?

מרב דוד: אם זה בלתי אפשרי אז משרד התחבורה יצטרך לענות פה על השאלה מדוע הם אינם מספקים קו אלטרנטיבי בנת"צ בין חיפה ובין נהריה לתל אביב, נת"צ זמני שבסמכות משרד התחבורה לסמן.

מרב דוד: דיבר יושב-ראש הרכבת על נושא של תחזיות, אני חושבת שזה עוד נושא שהם יצטרכו לענות עליו.

מרב דוד: זאת אומרת, לא ידעתם שזה יהיה מספר הנוסעים?

מרב דוד: אנחנו בכל זאת יודעים כמה כלי רכב נכנסים לישראל.

מרב דוד: מה התחזיות העתידיות שלכם ואיזשהו סטנדרט למספר נוסעים בקרון בעתיד כדי שהתמונות המזוויעות האלה לא יחזרו.

מרב דוד: ודבר אחרון – סיפור המסילה הרביעית, החמישית והשישית.

מרב דוד: הנושא הזה נמצא בות"ל.

מרב דוד: למה הדבר הזה לא יוצא משם, ואיך הדבר הזה מתקדם, כולל גורמי התכנון.

מרב דוד: תודה.

שי וקסמן: קודם כל בקשר לתכנון עתידי כדאי לעיין בתוכניות המתאר של ישראל לשנת 2025, הכל כתוב.

שי וקסמן: כל תחזיות תחבורה ברכבת, יבשתי – הכל ישנו, פשוט תלמדו היסטוריה.

שי וקסמן: ההיסטוריה.

שי וקסמן: ההיסטוריה של 2006 היא פשוט לא נכונה בעליל.

שי וקסמן: המכרז הבינלאומי נכשל בגלל סיבות לא ירוקות ולא ורודות ולא כחולות.

שי וקסמן: פשוט תבדקו את החומר.

שי וקסמן: אני מלווה אותו מההתחלה, אני הכי ותיק פה מכולם.

שי וקסמן: דבר שלישי, המסילה מירושלים לתל אביב – צר לי, עם כל החשיבות של ירושלים, ומי כמוני מכיר את זה – זו המסילה הכי פחות חשובה מכולן.

שי וקסמן: חוץ מהחשיבות של ירושלים, התחזית הכי קטנה של נוסעים וצרכנים, בייחוד לאור השיפורים בכביש 1 והתחבורה הציבורית שקיימת והיא תדירה מאוד.

שי וקסמן: יתר המסילות – המסילה לבאר שבע, המסילה לחיפה והצפון הן המסילות הכי עמוסות, מסילות שהכפלנו אותן בשנים קודמות רק בגלל העומס המחושב.

שי וקסמן: מסילות - - -תחזיות של מנהל התכנון של ישראל, לא פופוליזם.

אורי בצ'קו: רכבת ישראל עובדת לכאורה על פי חוק אם מחזירים את הרכבות לצפון.

אורי בצ'קו: החוק הזה נקרא: פקודת מסילות הברזל 72, והיה לו תיקון בשנת 2011.

אורי בצ'קו: אני מקריא אותו: "דמי נסיעה ודמי הובלה ששולמו בעד הסעת נוסעים או טובין ברכבת פלונית ייראו כאילו התקבלו בתנאי מפורש שבאותה רכבת יהיה מקום לאותם נוסעים או טובין.

אורי בצ'קו: לא נמצא מקום לאותם נוסעים או טובין, תהיה עדיפות לנוסעים שרכשו כרטיסיהם למרחק הגדול ביותר ומבין הנוסעים שרכשו כרטיסים למרחק אחד תהיה עדיפות לפי סדר הרכישה".

אורי בצ'קו: כלומר, רכבת ישראל, כשהיא מעלה היום נוסעים ב-overload היא עוברת על החוק.

אורי בצ'קו: חד וחלק.

אורי בצ'קו: יום יום אתם עוברים על החוק.

אורי בצ'קו: אתם ידעתם שאתם תעברו על החוק ואתם עוברים עליו.

אורי בצ'קו: דבר שני – חוק שני.

אורי בצ'קו: דיברו פה על אנשים עם מוגבלויות.

אורי בצ'קו: יצרתי קשר עם משרד המשפטים.

אורי בצ'קו: יש את חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ואני קורא את סעיף 19: "אדם עם מוגבלויות זכאי לשירותי תחבורה ציבורית נגישים ומתאימים לשימושו בתדירות סבירה, לרבות אפשרות גישה לתחנות ונמלים..." - וכו', וכו' וכו'.

אורי בצ'קו: "...

אורי בצ'קו: מפעיל שירות יסדיר נגישות.

אורי בצ'קו: .." ואני אקרא מה העונש, גבירותי ורבותי.

אורי בצ'קו: העונש על זה – הוא 75 אלף שקלים לכל אחד מהאחראים שידעו שזה יקרה.

אורי בצ'קו: כלומר, כשעברתם ל-250% תפוסה ומנעתם ומונעים יום יום נגישות מנכים מסמנכ"ל חטיבת הנוסעים ועד יושב-ראש הרכבת ומנכ"ל הרכבת ומנכ"לית משרד התחבורה – כולם צריכים עכשיו לקבל קנס.

אורי בצ'קו: מי אמור לתת את הקנס המנהלי הזה, אתם יודעים?

אורי בצ'קו: ישראל כץ, השר הממונה.

אורי בצ'קו: אני רוצה לראות את ישראל כך נותן 75 אלף שקל קנס לכל אחד מהאנשים פה שהוא אמר להם תפתחו את הקו, ואין מקום לנכים.

אורי בצ'קו: פעמיים אתם עוברים על החוק.

ישראל אבן זהב: לא קיבלתי תשובה על נגישות, מה עשו עם זה?

איילון שחר: אני אתן לך תשובה אחרי הדיון.

איתן כבל: אין דבר כזה.

איתן כבל: אתה צריך לתת תשובה.

איילון שחר: למה אמרתי שאני אתן לך תשובה אחר כך?

איילון שחר: כי אני אישית נפגעתי על ידך, ועל כן אני אתן לך את התשובה אחר כך.

איילון שחר: רכבת ישראל היא רכבת של חסד.

איילון שחר: היא עושה הכל, היא נותנת לנגישות ולנכים קדימות על פני כל אחד אחר בעולם.

איילון שחר: רכבת ישראל יצרה מרכז הזמנות כי עיוור ופגוע זה לא פשוט בשבילו להיכנס ולצאת מהתחנה.

איילון שחר: היום רכבת ישראל היא האמצעי היחיד לנכה ולעיוור להגיע לכל מקום בבין עירוני, בכל מקום בארץ, כאשר התהליך הוא כזה: יש לנו קרונות נכים יקרים, מיוחדים, שאין מערך רכבת שאני מתיר לו לנסוע אם אין קרון נכים.

איילון שחר: דבר שני, מרכז ההזמנות שהיה לפני שנתיים כשהגעתי עם 2,000 נכים עלה ל-4,000 נכים, ואומר היושב-ראש 5,000 – והמערך הזה הוא לא רק כדי להכניס אותו לרכבת.

איילון שחר: זה לקלוט אותו בכניסה עם דייל מיוחד, להוביל אותו, ואחר כך גם להוביל אותו חזרה לאן שהוא צריך בכניסה לתחנה.

איילון שחר: דבר נוסף – אני רוצה לומר לך שאנחנו עושים שולחנות עגולים עם הנכים, שומעים אותם.

איילון שחר: אנחנו מכירים את הנכים אחד אחד בשמות ובהזדהות.

איילון שחר: למה כל התהליך הזה?

איילון שחר: הוא תהליך שאנחנו רואים את הנכים ואת הנגישות שלהם.

איילון שחר: כל התחנות שלנו, כל התחנות נגישות לנכים, כולל כל מיני אמצעים לעיוורים.

איילון שחר: הערב מגיעה אלי רכבת אוסטריה.

איילון שחר: רכבת אוסטריה היא רכבת ותיקה, מהטובות של אירופה.

איילון שחר: ברכבת אוסטריה 60% מהתחנות עדיין לא נגישות, למרות שיש חוק באוסטריה.

איילון שחר: הן תחנות ישנות, ותיקות, קשה מאוד לעשות שם שינויים הנדסיים.

איילון שחר: אנחנו הרכבת הנגישה ביותר בעולם.

איילון שחר: אתה צריך לבדוק את זה, ותבדוק את זה.

איילון שחר: דבר נוסף – אנחנו מול הנכים מקבלים קנסות אדירים.

איילון שחר: הנה, עקיבא יושב כאן.

איילון שחר: הוא קונס אותי בעשרות מיליוני שקלים בשנה.

איילון שחר: אם למשל מעלית לא עובדת, כל מעלית שלא עובדת – אנחנו מקבלים מיד קנס.

איילון שחר: אני מחזיק טכנאי מעליות על הרציף, על הקווים, רק כדי שהוא לא יקנוס אותי במיליון שקלים.

ישראל אבן זהב: למה אתה צריך להחזיק מעליות כשיש פתרונות יותר פשוטים היום?

קריאות: - - -

איילון שחר: קודם כל – אני כבר שנתיים מנהל את הרכבת.

איילון שחר: אני גאה בעובדים וגאה בחברה, ואל תחשוב שדן הראל או אני שנמצאים שם בדירקטוריון שלנו נולדו אתמול.

איילון שחר: לא.

איילון שחר: ראינו כבר הכל.

איילון שחר: הייתי 35 שנה ניצב במשטרת ישראל, הייתי סגן המפכ"ל, הייתי נציב הכבאות – יושב כאן אחד האנשים היקרים ביותר בכבאות, והוא – אני סומך עליו במאה אחוז כשהוא מאשר לי את קו הרכבת לירושלים, אני יודע שאיש המקצוע הטוב ביותר, בין הטובים בעולם, עומד שם מהנדס בעל ידע ובעל יכולת.

איילון שחר: דע לך דבר אחד, אני רוצה שתדע: רכבת ישראל היא אחת הרכבות המובילות באירופה.

איילון שחר: לאף רכבת בעולם אין סייבר, הגנת סייבר ומערכות.

איילון שחר: רכבת ישראל בשנים הקרובות, בשש שנים צריכה לעבור מה שעברו באירופה ב-100 שנים, ארבע מהפכות.

איילון שחר: כשהתמניתי כמנכ"ל הרכבת לפני כשנתיים היו 2 ק"מ מנהרות ברכבת.

איילון שחר: אני אחרי שנתיים עם 6 ק"מ מנהרות.

איילון שחר: צריך ידע בהרכבת מנהרות, בטיפול במנהרות ובבניית רכבות.

איילון שחר: דבר נוסף, אנחנו עוברים – אמרתי, ארבע מהפכות: מהפכת החישמול.

איילון שחר: אחרי 70 שנה של דיזל רכבת ישראל חושבת אחרת בוואטים, בוולטים, אמפרים – בכל תהליך כזה או אחר.

איילון שחר: אנחנו צריכים ללמוד שפה חדשה.

איילון שחר: עוד שתי מהפכות, מכיוון שאנחנו עוברים ל- ETCS, רמת האיתות הגבוהה ביותר באירופה, כמעט רכבת אוטונומית, אנחנו צריכים לעשות את זה גם בציוד הנייד, גם בתשתיות – אנחנו מקימים רשת אנטנות על ידי מוטורולה, שהרכבת תדבר כל הזמן.

איילון שחר: ברגע שעלתה לאוויר מתוך הקווים אתה נכנס לנושא סייבר.

איילון שחר: לכן הקמנו מרכז יחד עם רפא"ל, יחד עם מערך הסייבר הלאומי – מקימים מערך שמנטר 24 שעות ביממה את התקפות הסייבר על הרכבת.

איילון שחר: אין שום רכבת בעולם, אין שום רכבת בעולם – 1,500 מאבטחים ב-200 מיליון שקל ששומרים כקפסולה אחת על הביטחון ברכבת.

איילון שחר: ה-SNCF, הרכבת הצרפתית מקבלת מאתנו קורסים, משלמת על זה כסף.

איילון שחר: גם הרכבת הגרמנית.

איילון שחר: יש עלייה לרכבת.

איילון שחר: אם תבין שמנכ"ל רכבת סין שאני בשבילו איזה פיסטוק קטן, מגיע לכאן כדי ללמוד, שולח לכאן עובדים, תבין שאנחנו רכבת מתקדמת.

איילון שחר: אני אומר לך שבשנתיים האחרונות, והייתי מומחה לאלימות כי טיפלתי בלא מעט נושאים של אלימות והפגנות – כזו רמה של אלימות כלפי הרכבת אני עוד לא ראיתי.

איילון שחר: עוד לא ראיתי דבר כזה.

איילון שחר: אז אני לא רוצה לדבר על זה עכשיו, אין לנו מספיק זמן.

איילון שחר: אבל תדעו לכם דבר אחד: עושים עבורכם – עבור הנוסעים, עבור הקהל שלנו – את המקסימום שאנחנו יודעים לעשות.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה לסכם את כל התהליך הזה.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש ואדוני המנכ"ל.

איתן כבל: אתם שנתיים – אתה כשנתיים או פחות בתפקיד.

איתן כבל: הטענה שלנו, שאף אחד לא יתבלבל ולא יטעה – היא לא לאף אחד מעובדי הרכבת.

איתן כבל: זה לא הנושא, זה לא הדיון.

איתן כבל: אני מכיר את חלקם ואת חלקם אפילו היטב, ודאי כאדם שנושא של עובדים מונח לפתחו.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני אומר לך, אדוני המנכ"ל ואדוני היושב-ראש, העבודות הן כאלה שיש משבר מאוד מאוד גדול, זו עובדה.

איתן כבל: מה אנחנו מצפים ממשרד התחבורה שהוא הגורם העליון המוסמך בעניין הזה ולצדו משרד האוצר והחשב הכללי?

איתן כבל: יש כאן כמה מעגלי התייחסות וצריך שהם ייאמרו.

איתן כבל: הרכבת היא גוף מבצע, גוף שאמור בשוטף להפעיל את העסק, אבל מי שקובע את התפיסה והתכנון זה ממשלת ישראל, משרד התחבורה, רשויות התכנון.

איתן כבל: ובעניין הזה, בכל הכבוד שפתאום גילינו את האור – שכל שבע שנים, וכו' וכ'ו, זה לא - - -תחתון.

איתן כבל: יש כאן התנהלות כבר תקופה ארוכה שלא מבינים.

איתן כבל: עד לרגע זה, כשאנחנו מדברים אתכם על נת"צים, על רשימה ארוכה שישבנו כאן קרוב ל-10 דיונים והנחנו את כל העניינים וכל הנושאים.

איתן כבל: לא יהיה מענה ליורם ישראלי או לאנשי הצפון או ליפעת שאשא ביטון שבאה לייצג כאן את אזור הצפון רק בעניין הרכבות.

איתן כבל: אם לא יהיו נת"צים - הכל חייב להיות מהרגע להרגע.

איתן כבל: אם אנחנו נמתין בשפה שלך, לא יקרה פה כלום, כי זה לא יכול להיות.

איתן כבל: כי אל"ף, אין תכנון ברמה הזאת.

איתן כבל: יש תפיסות – אני זוכר שאמרו 2020, כשהייתי צעיר.

איתן כבל: בסוף שנות ה-80 אמרו 2020 וזה נראה שמי יגיע ל-2020.

איתן כבל: הגענו.

איתן כבל: אנחנו כבר לא ב-2020.

איתן כבל: אנחנו כבר ב-2040.

איתן כבל: מה שאני מצפה מהממשלה, משר התחבורה שאני באמת מעריך, שלא ימצא את עצמו אחרי כל העבודה המדהימה שהוא עשה שהכל מתחרב לו.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: כיוון שבסוף בסוף בסוף אין כביש שיכול לתת את המענים לכל.

איתן כבל: אני אתקן כאן את מה שאתה אמרת, רק בשביל הפרוטוקול בעניין הזה של כמה כלי רכב נכנסים, על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

איתן כבל: אנחנו מדברים על כ-375 אלף כלי רכב שנוספו ל-241 אלף נגרעו, זה 134 אלף, זה גידול של 4.1%.

יפעת שאשא ביטון: זה רק יילך ויגדל.

קריאה: זה לא יכול להיות.

קריאה: זה לא יכול להיות ש - - - נגרעו.

קריאות: - - -

איתן כבל: יקירי, אז בואו נפרק את הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

איתן כבל: אף אחד לא מקבל מה שהיא אומרת.

איתן כבל: כל אחד זה לא מסתדר לו.

איתן כבל: אני קראתי מתוך הדף של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, זו עובדה.

איתן כבל: אני אומר לכם את הדבר הבא: צריך השר לבוא לכאן, אחת ולתמיד.

איתן כבל: פתאום כולם מגלים את התחבורה הציבורית, פתאום אתה בעניין הזה.

איתן כבל: יש כאן נקודה שצריך באומץ שהציבור יידע אחת ולתמיד.

איתן כבל: אתם לא יודעים לתת לי לוחות זמנים.

איתן כבל: אתה גם לא יודע לתת לוחות זמנים.

איתן כבל: גם אם תרצה, אתה ואני לא נהייה שם כדי לראות שאתה לא עומד בשום דבר ממה שאמרת לי.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, בשיא הרצינות – אם לא יבוא השר, יעמוד מולנו, ויגיד: כן, אני מעדיף את קו ירושלים-תל אביב למרות שיש אוטובוסים, למרות ולמרות – ואני צריך לתת הסבר, או לחילופין לבוא ולהגיד – סליחה, בכל הכבוד לקו ירושלים-תל אביב שהוא הקו הכי פחות עמוס מבחינה רכבתית בישראל, ומעבר לעובדה שזה - - -

דן הראל: זה הולך להיות הקו הכי עמוס.

דן הראל: אנחנו צופים 4 מיליון נוסעים בשנה.

איתן כבל: אוקיי, אני מקווה שהפעם גם תעמדו בתחזיות.

איתן כבל: אני לא בא ממקום - - -רק שתדע שבסוף הכל עניין גם של אלטרנטיבות.

איתן כבל: כשאני נוסע לצפון – זה העניין, זו הנקודה – אתה צודק.

איתן כבל: אני לא מתווכח.

איתן כבל: אבל אתה יודע מה?

איתן כבל: אם הרכבת תעבוד טוב, גם אני, אין לי שום סיבה שהאוטו יישב לי בחנייה שאני אגיע פה בשעה וחצי או שעה ו-45, והוא יעמוד פה בחנייה 99% מהזמן, כשאני יכול לעשות את הדרך הזו ב-45 דקות, אפילו בשעה בניחותא, בתוך קרון מסודר, ממוזג ומכובד.

איתן כבל: יבואו השרים, יעמדו, יסתכלו, יביטו בנו ויגידו – זו התוכנית שלנו, זה מה שהולך להיות בעשור הקרוב, והעשור הקרוב זה אתמול כבר.

איתן כבל: ובעניין הזה אני אומר: אין לאף אחד את האומץ.

איתן כבל: זה כמו – למה לא עושים נת"צים?

איתן כבל: כי פוחדים לריב עם הציבור.

איתן כבל: וזה לעולם לא יתקדם.

איתן כבל: בשביל זה נבחרנו להנהיג, אמר ראש הממשלה, אני רוצה להזכיר לכם, כשהוא עשה את הפליק-פלק בעניין של עזה עם ה-15 מיליון דולר.

איתן כבל: הנקודה היא בדיוק אותו הדבר, אנחנו מצפים שהציבור יידע פשוט את האמת, והציבור יכלכל את מעשיו בהתאם.

איתן כבל: אם יבוא השר, תבואו אתם, יבוא האוצר ויאמר לי – אדוני, אין תקציב בעשור הקרוב העדיפויות הן אחרות?

איתן כבל: אבל אין את זה.

איתן כבל: וכשהשר אומר עכשיו שהוא הולך להשקיע 40 מיליארד בכביש 90, אני לא בטוח שצריך להוציא את ה-40 מיליארד האלה דווקא על כביש - - -ומבלי להמעיט כהוא זה, ואדוני יודע ומכיר את עמדותי ואת דעתי בעניין הזה, היטב.

איתן כבל: כולל ההמצאה של קו ההפרדה המופרך הזה, של אנשים שאין להם מושג בכלל.

איתן כבל: בתחבורה של כביש 90 היית עושה לו הפרדה – היו יוצאים מאילת עד קרית שמונה בשדרות מסע.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה לכם – יש כאן עוד שאלות רבות.

איתן כבל: אני רק אומר כך, כי אני רוצה להעביר לכם את זה בצורה מסודרת: מעניין של ה-100 קרונות ועד החישמול ועד תקופת ההרצה של הפרויקט שהתקשרה לחודש אחד בלבד, וגם ההתבטאויות שלך, איילון שחר, לגבי כך שהיית ממתין עד פתיחת הקו, ויש כאן גם שאלות למשרד התחבורה ויש שאלות לחשכ"ל.

איתן כבל: ולמשל אומר ככה – דן הראל אומר בראיון לאבי בראלי שהבעיות נגרמו כי לא אושרו לרכבת די רכישות בקצב הנדרש.

איתן כבל: אני מצטט, או שגם זה הוצא מהקשרו?

דן הראל: זה לא ציטוט.

דן הראל: תקראו מה כתוב.

איתן כבל: גם זה לא בסדר?

איתן כבל: גם כשאנחנו מעתיקים זה כבר לא בסדר?

איתן כבל: אני כבר לא יודע מה להגיד.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה לכם כך, אדוני הסמנכ"ל שאני מאוד מעריך ומוקיר, אני אומר את זה לך – אנחנו לא נעבור על זה לסדר היום.

איתן כבל: אני מתכוון להעביר את כל החומר שהועבר כאן as is למבקר המדינה.

איתן כבל: אני מתכוון לבקש פגישה עם מבקר המדינה.

איתן כבל: אני חושב שמן הראוי שנשב ונציג בפניו את כל העניינים, מגריעת הקרונות כיוון שבמרכז הארץ יש חלופות.

איתן כבל: לעומת זאת בצפון – אין, ועד כל התפיסה מתי נקבל תפיסה תחבורתית כאן מאל"ף ועד ת"ו.

איתן כבל: בבקשה תסכם.

יעקב בליטשטיין: אני אסכם בקצרה, ואתמקד רק בנקודות המרכזיות.

יעקב בליטשטיין: 1.

יעקב בליטשטיין: ועדת חקירה על מה נעשה עד העשור האחרון – חופשי, תעשו ועדת חקירה מה הגענו למצב הזה.

יעקב בליטשטיין: מה שחשוב לציין שבעשור האחרון אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים במצב הזה, ובעשור האחרון – ואני כמובן לא בא להגיד מהבחינה הפוליטית, כן שר התחבורה או לא – אבל אני אומר עוד פעם:

יעקב בליטשטיין: בתקופתו של השר הזה זיהינו את הצורך במערכות תחבורה ציבורית בהנחיית השר, וזו הדירקטיבה שלו וזו הדירקטיבה של משרד התחבורה.

יעקב בליטשטיין: אנחנו משנים את נקודת שיווי המשקל מהשקעה בכבישים להשקעה בתחבורה ציבורית, וכל התוכניות הגדולות של משרד התחבורה שמגובות בתקציב של משרד האוצר הן על מנת להביא למפנה, כשהיעד שלנו – יש לנו תוכנית.

איתן כבל: יש לכם תוכנית?

יעקב בליטשטיין: יש לנו תוכנית אסטרטגית והגיע הזמן שאולי - - -

איתן כבל: תעשה לי טובה, יש לי בקשה.

יעקב בליטשטיין: אז אני אומר עוד פעם – יש תוכנית מפורטת.

איתן כבל: אל תצא לי מחוץ לאטמוספירה.

איתן כבל: אסטרטגית.

איתן כבל: תגיד לי שיש תוכנית מפורטת שיודעת להציג ישראל לא 2040.

דן הראל: אבל יש תוכנית גם לנת"צים, גם למטרו, גם לרכבות קלות וגם לרכבות - - -

יעקב בליטשטיין: אז אני אומר – היעד הוא בסופו של דבר להביא לפיצול של ה-60-40.

יעקב בליטשטיין: 40% צריכים לנסוע בתחבורה הציבורית.

יעקב בליטשטיין: זה היעד, זה המספרים שמקובלים ולשם אנחנו חותרים.

יעקב בליטשטיין: היעד הזה הוא לשנת 2040.

יעקב בליטשטיין: מתוך זה גזרנו תוכנית מפורטת ויש לנו תוכנית מפורטת ל-2030, ויש לנו תוכנית ביניים ל-2026.

יעקב בליטשטיין: הגיע הזמן אולי שנציג לך את התוכניות האלה.

יעקב בליטשטיין: התוכניות האלה מדברות בעיקר על השקעה בתחבורה ציבורית.

יעקב בליטשטיין: אני מונה בקצרה: אנחנו עוסקים כרגע ב-3 קווי רכ"ל בתל אביב, 3 קווי רכ"ל בירושלים.

יעקב בליטשטיין: מסילות 5 ו-6, אני כבר לא מדבר על מסילה רביעית שמבחינתנו כבר היתה מזמן צריכה לצאת לביצוע, ואנחנו נדבר על כל הסוגיות התכנוניות - - -

איתן כבל: מה הסיכויים שגם תעמדו בלוחות הזמנים ש- - -

יעקב בליטשטיין: אז אני אומר עוד פעם – אם כולנו נתגייס לנושא הזה, אם מדינת ישראל תתגייס לתוכנית של משרד התחבורה, כולל מוסדות התכנוןו כולל כולם, אז כולנו נעמוד ביעד הזה.

איתן כבל: זה צעד תימני סופר דופר.

איתן כבל: אתה אפילו לא הקשבת למה שאמרת לי.

איתן כבל: אתה אומר לי מצד אחד – יש לנו תוכניות, תוכניות, תוכניות, ואם , ואם ואם – כשאני מדבר אתך שהכאוס כבר פה.

קריאה: מי זה ה"כולנו" שצריכים להתגייס לעניין הזה?

יעקב בליטשטיין: דוני, ואדוני כבר ותיק.

יעקב בליטשטיין: תוכנית שעכשיו הולכת למוסדות התכנון צריכה לעבור במוסדות התכנון.

יעקב בליטשטיין: אם עכשיו כמו במקרה הקו לירושלים, ובוא ניקח את הקו לירושלים כדוגמה, שהתעכב לא 3 שנים, אלא 6 שנים, על פרשת נחל יתלה ועוד שנתיים בבג"ץ.

יעקב בליטשטיין: אם אתה בתוכניות האלה של 5 ו-6, אם המדינה לא תדע לתת תיעדוף ובזה אנחנו פועלים כרגע, במיוחד בתוכנית הדגל של תוכנית המטרו, אנחנו רוצים להגיע למצב כזה שיהיה להן תיעדוף - - -

איתן כבל: אני רוצה להודיע לאדוני: המדינה זה אתה.

יעקב בליטשטיין: המדינה זה כולם.

יעקב בליטשטיין: עוד מילה אחת – גם נושא הנת"צים.

יעקב בליטשטיין: אנחנו מובילים תוכנית גדולה לנת"צים ומובילים את הנתיבים המהירים, ומובילים את תוכנית "מהיר לעיר" שבה אנחנו תלויים בראשי ערים.

יעקב בליטשטיין: אתה כבר דיברת על הדבר הזה ועל תוכניות נוספות – כל התוכניות האלה, במידה ויתממשו, ואנחנו מובילים את זה לזה שהם יתממשו, ואנחנו מחפשים עכשיו איך לעקוף את כל אותם חסמים שיש לנו היום, אם כל התכונית האלה יתממשו אז אנחנו באמת נהיה מדינה מתוקנת.

יעקב בליטשטיין: מילה אחרונה.

יעקב בליטשטיין: אני בא עכשיו מיפן.

יעקב בליטשטיין: יש שם מערכות – אפרופו הצפיפות – יש שם מערכות נסיעה מופלאות, מערכות תחבורה ציבורית הכי טובות בעולם.

יעקב בליטשטיין: הייתי בתחנה בקיוטו.

יעקב בליטשטיין: יש שם בעל תפקיד שהתפקיד שלו – לעמוד מאחורי ולדחוס אותי עם כפפות לבנות, לתוך הרכבת.

יעקב בליטשטיין: לכן אני אומר עוד פעם – וזה ביפן, לא באירופה, לא בשום מקום אחר, אלא ביפן, מלכת התחבורה הציבורית.

יעקב בליטשטיין: לכן אנחנו צריכים בסופו של דבר להגיע למצב הזה שאנחנו מממשים את התוכניות האסטרטגיות האלה.

יעקב בליטשטיין: מילה אחת על ההשקעה בצפון.

יעקב בליטשטיין: קשה מאוד להגיד שמשרד התחבורה לא משקיע בצפון, ואני מתייחס לדברים שאמרה חברת הכנסת פדידה.

איתן כבל: עזוב, תחסוך את זה מהוועדה.

יעקב בליטשטיין: - - - כביש 6 - - -השבוע.

יעקב בליטשטיין: - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל אם לא - - -

יעקב בליטשטיין: לבוא ולהגיד שמשרד התחבורה מפלה את הצפון, זו אמירה שאין לה שום - - -כולל, אגב, גם ביישובים - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל אתה מפספס את הנקודה.

יעקב בליטשטיין: לגבי הנושא של הפגיעה בקווי הרכבת והקרונות – אין לי מה להוסיף על מה שאמר יו"ר הדירקטוריון - - -

איתן כבל: מה זה אתה לא יודע מה להוסיף?

איתן כבל: האחריות היא שלך, לא - - -מה אתה מפרשן אותו?

איתן כבל: עזוב.

יעקב בליטשטיין: אני אומר עוד פעם – צריך לומר שהפגיעה בסוף, בואו נכמת את זה לכמות של אנשים וכמות של קווים.

יעקב בליטשטיין: הפגיעה היא מינימלית.

יפעת שאשא ביטון: איזה מינימלית?

יפעת שאשא ביטון: אנשים חיים את זה.

יעקב בליטשטיין: פגענו בראש ובראשונה קודם כל במרכז.

יעקב בליטשטיין: פגענו בכל הקווים שיוצאים מתחנת "ראשונים".

יעקב בליטשטיין: פגענו בקו של בית שמש ורק אחרי זה, על מנת שיהיה לנו ציוד להפעיל את הקו לירושלים פגענו בשעות העומס, בשעות העומס בלבד – ברכבת אחת מתוך שלוש.

יפעת שאשא ביטון: תושבי הצפון לא נספרים.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך את הדבר הבא.

איתן כבל: תקשיב, קודם כל לגבי ההוא שעומד ודוחף את הנוסעים בקיוטו.

איתן כבל: זה מזכיר לי את השר שלך כשהתחלנו את הקרב על הקטל בדרכים – הוא עבר לקטל לפי נסועה – אתה זוכר את החרטה הזאת.

יעקב בליטשטיין: את זה אני לא זוכר.

איתן כבל: אני יודע שאתה לא זוכר.

איתן כבל: אל תיתן לי דוגמאות כאלה.

איתן כבל: אני חוזר ואומר: אם אני לוקח את הדברים שלך ומפרק אותם ל- -- אני נעשיתי עוד מודאג יותר - - -

יעקב בליטשטיין: - - -

איתן כבל: תן לי, קובי.

איתן כבל: על זה נאמר – מילים שחיברת אותם למשפטים, כי בשורה התחתונה אין בזה דבר וחצי דבר.

איתן כבל: תן לי להגיד לך, עכשיו אני מדבר.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: מכיוון שאתה באת ואתה מציג תוכניות.

איתן כבל: אתה מדבר אתי על 2040?

איתן כבל: כאן בוועדה הזו אני כבר סוגר את שנתי הרביעית, עוד מעט.

יעקב בליטשטיין: עניתי לשאלתך על תוכניות.

יעקב בליטשטיין: אדוני היושב-ראש, שאלת אם יש תוכניות - - -

איתן כבל: אני מבקש לוחות זמנים.

איתן כבל: אין לוח זמנים אחד שאתם יודעים לעמוד בו.

איתן כבל: המנכ"ל שהיה פה בדיון הקודם ולפני שהוא נכנס לתפקידו לפני כשלוש שנים או שלוש וחצי שנים כשהיתה ההתמוטטות במנהרה, אף אחד עד לרגע זה לא יודע להגיד לנו באמת מתי קו הרכבת יתחיל לפעול כסדרו, אל"ף-בי"ת בסיסי.

איתן כבל: יש התחלה, אמצע, סוף.

איתן כבל: אני כבר לא מדבר על נחל יתלה ועל נהר כזה או אחר או שנתיים של הוועדה לתכנון ובנייה.

איתן כבל: אני מדבר אתך – אנחנו כבר כאן, פה, יושבים ומנסים לקלוט מה קורה.

איתן כבל: על זה אני מדבר.

איתן כבל: אתה יודע מה?

איתן כבל: יכול להיות שאתה צודק בכל, ואין לי סיבה להניח שאתה לא צודק, אבל שמישהו באומץ – כל מה שאני מבקש, ואני יודע שזה לא פשוט, ציבורית.

איתן כבל: זה כמו הקטל בדרכים.

איתן כבל: תזכור, בעזרת ה' – כשאנחנו נסיים את השנה הזו בפחות הרוגים, לפחות על פי המגמה שמתקיימת למרות אוקטובר השחור, תזכור – פתאום כולם יצוצו וכל אחד ינסה לכתור לעצמו את הכתרים.

איתן כבל: כי לפני שנה או שנתיים או שלוש ישבנו פה בוועדה ונלחמנו שאנשים יבואו לכאן, ידברו על זה.

איתן כבל: כולם ברחו מזה כמו מספחת.

איתן כבל: עכשיו אני אומר את זה כאן:

איתן כבל: אף אחד אין לו את האומץ לבוא ולהתייצב סביב השאלה הזו.

איתן כבל: דרך אגב, אני אומר לך – הציבור יעריך את זה יותר.

איתן כבל: בסוף בסוף, מה אחד הדברים הכי חשובים לנו בחיים?

איתן כבל: אתה קם בבוקר ורוצה לנסוע מנהריה או קרית שמונה או מראש העין, להגיע לנקודה.

איתן כבל: אתה רוצה לתזמן את עצמך.

איתן כבל: גם הווייז כבר נהיה בלוף.

יפעת שאשא ביטון: אני כבר לא מקשיבה כי אחרי חצי דרך - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: הוא לא יותר מלהגיד לי מה המרחק.

איתן כבל: אתה יוצא אתו – שעה, אתה מסיים בשעה וחצי.

איתן כבל: אם אחרי שעה וחצי הפקק קצת התקצר הוא אומר לך: קיצרתי לך את הדרך ב-4 דקות.

איתן כבל: תודה רבה.

קריאות: - - -

אליאס מטר: אני רכז תחבורה בחשב הכללי.

אליאס מטר: לגבי הנושא של הציוד הנייד.

אליאס מטר: אני חושב שנאמרו פה אמירות ממש לא בכיוון והן ממש לא מדייקות את העובדות.

אליאס מטר: אנחנו כבר מ-2013 ו-2014 ידענו שיש צוואר בקבוק באיילון.

אליאס מטר: לא קמנו השנה וגילינו את הדבר הזה.

אליאס מטר: לכן כל הרכש שהרכבת הציגה היה מכוון להארכת רכבות כי ידענו שאי אפשר להכניס רכבות נוספות לאיילון.

אליאס מטר: מעבר לתוכניות התפעוליות ולתקצובים שכבר סוכמו עם הרכבת אישרנו 141 קרונות בהיקף של מעל מיליארד שקל כדי שהמערכים יהיו בני 7 קרונות, ובכל אחד מהם יהיו 900 מקומות ישיבה.

אליאס מטר: אין בשורה לתושבי הצפון ולא יהיו רכבות נוספות – שאף אחד לא ישלה את עצמו שאם יהיה ציוד נוסף מחר תהיה עוד רכבת מנהריה ועוד רכבת מחיפה או מבנימינה.

איתן כבל: למה לא?

אליאס מטר: פתיחת צוואר הבקבוק הכי קרובה שהולכת להיות - - -

יעקב בליטשטיין: עד שלא תהיה תוספת תשתיות - - -

איתן כבל: אבל אם אתה יודע להגביר את התנועה להרצליה – עדיף מהרצליה, כבר אתה יכול לעשות נת"צ, אתה יכול לארגן קו אוטובוסים, אנחנו עכשיו מכניסים את מוניות השירות.

איתן כבל: זאת אומרת, זה מה שאני אומר – סוף מעשה במחשבה תחילה.

אליאס מטר: לא, אבל אנחנו נשלים כמה דברים.

אליאס מטר: אנחנו מסתכלים קדימה.

אליאס מטר: יש לנו שתי נקודות שבהן פתיחה של צוואר הבקבוק הזה.

אליאס מטר: הפתיחה הראשונה – 2022, כניסה של מערכת האיתות החדשה.

איתן כבל: זאת אומרת – לא לפני 24.

אליאס מטר: לא.

אליאס מטר: 2022 זה לוח זמנים ריאלי.

אליאס מטר: תבדוק אותי.

איתן כבל: סלח לי.

איתן כבל: לפי הניסיון שלנו תרשמו, תוציאו את כל הניירות שלכם – תראה לי אם פעם אחת עמדתם בהתחייבויות שאתם כתבתם במסמכים שלכם.

איתן כבל: פעם אחת.

ערן זפוליו: סלילת כבישים פרטיים הם עומדים.

ערן זפוליו: הם אפילו מקדימים.

אליאס מטר: יש לנו שתי נקודות של פתיחה של צוואר הבקבוק באיילון – זה הכניסה של מערכת האיתות החדשה לפעולה ב-2022, היא תאפשר להוציא שלוש רכבות נוספות, והנקודה השנייה היא הוספת המסילה הרביעית באיילון.

אליאס מטר: לשני האירועים האלה התארגנו כבר עם מכרז שיש בו קרונות בהליכי ייצור בהיקף של מעל 30 אלף מקומות ישיבה.

אליאס מטר: כלומר, הציוד הנייד עוד יקדים את פתיחת התשתיות.

אליאס מטר: מכאן ועד 2022 לא צפויה הגדלה של רכבות נוספות, שאף אחד לא ישלה את עצמו.

אליאס מטר: אם מוסיפים רכבת לנהריה זה על חשבון רכבת מבאר שבע.

אליאס מטר: איילון נמצא בסף הקיבולת המלאה שלו וזו גם הסיבה שכל תקלה קטנה במערכת הרכבות גורמת לשיבושים גדולים, כי אנחנו מותחים את המערכת עד הקצה.

אליאס מטר: אז התשתיות, התשתיות הן הבעיה ואחרי זה בכלל מגיע הציוד הנייד.

איתן כבל: אני נראה צעיר, אני כבר לא.

איתן כבל: אני כבר פה הרבה שנים.

איתן כבל: מדהים אותי כל פעם – זה כאילו האירועים פורצים ללוח.

איתן כבל: זה כמו הקרב על חגי תשרי.

איתן כבל: אף אחד לא יודע שיש חגים, פתאום הגיעו החגים.

איתן כבל: אתם מדברים אתי כאילו לא היה כלום לפני כן, ועכשיו היה אירוע והתכנסנו והתחלנו לקבל את ההחלטות לגבי הדברים האלה, וזה לא כך.

איתן כבל: מה היתרון שלך?

איתן כבל: שאתה, כאשר יצטרכו לתת את ההסברים כבר לא תהיה בתפקיד שלך.

אליאס מטר: לא.

אליאס מטר: אני קודם כל חמש שנים, ואני נותן את ההסברים האלה חמש שנים.

אליאס מטר: ואני אגיד לך יותר מזה: לתהליכים האלה נערכנו, ומכרז לרכש קרונועים יצא ב-2016.

אליאס מטר: התהליכים האלה לוקחים זמן.

אליאס מטר: הציוד מתחיל להגיע ב-2020.

איתן כבל: למה רק ב-2016, אבל?

איתן כבל: 2016 התחילה הבעיה?

איתן כבל: אני יודע שאני עומד בפקק פה - - -

דן הראל: הוא מתכוון לקרונועים חשמליים, כשהחישמול יגיע נהיה כבר עם הקרונות, זה מה שהוא אומר.

דן הראל: קרונועים, לא קרונות.

אליאס מטר: אז אל תחשבו שעוד מסה של קרונות תביא לשיפור לתושבי הצפון.

אליאס מטר: תושבי הצפון נמצאים היום במצב כמעט כמו שהיה להם לפני הנושא של ירושלים.

קריאות: לא נכון.

אליאס מטר: לא 30% פחות.

אליאס מטר: בשעות השיא יש 4 רכבות, כמו שהיה קודם.

איתן כבל: יורם, אני יכול לומר לך את הדבר הבא, לצערי: נכון לרגע זה אתם תמשיכו לאכול אותה, שם, בצפון.

איתן כבל: זה מה שנאמר פה.

אליאס מטר: כן.

איתן כבל: הוא מחדד את הדברים שלי, נציג החשכ"ל ואומר – כן.

איתן כבל: שיהיה ברור.

איתן כבל: אתם במצב על הפנים.

איתן כבל: אנחנו לפני 2026, אם בכלל – כי הרי מה יקרה?

איתן כבל: אנחנו נערכים ל-2026 אבל עד אז כל מה שתכננו כבר יהיה - - -

יעקב בליטשטיין: אני אומר עוד פעם – הבשורה היא בתוכנית של 2030 ו-2040.

יעקב בליטשטיין: עד שלא יהיו לנו - - -

איתן כבל: תהיה לי חלקה, כבר.

יעקב בליטשטיין: בוא נהיה רציניים.

איתן כבל: אל תגיד לי להיות רציני.

איתן כבל: אתה יושב פה, קובי.

איתן כבל: אתה בא ומציע לי תוכניות שאני לא יודע לראות אותן בכלל?

יעקב בליטשטיין: למה אתה לא יודע?

איתן כבל: אני אגיד לך למה – כי אני לא יודע להסתכל היום 2018 כשאתה מדבר אתי על עוד 12 שנים קדימה.

דן הראל: אני אנסה לעזור לקובי למרות שהוא לא מועסק אצלי אלא אני מועסק אצלו.

איתן כבל: אני הבנתי מה שקובי אומר.

איתן כבל: אני מבין בדיוק.

דן הראל: אדוני היושב-ראש, שני משפטים.

איתן כבל: אני לא אאפשר לך כי אני לך למה.

איתן כבל: אני הבנתי בדיוק מה קובי אומר.

יעקב בליטשטיין: אדוני היושב-ראש, לא תהיה תוספת מסילות – לא תהיה בשורה בעניין הזה.

יעקב בליטשטיין: לכן אנחנו צריכים לקדם את תוספת המסילות.

יעקב בליטשטיין: אנחנו צריכים להגיע למצב של 4 מסילות לחיפה, 6 מסילות באיילון, מסילה מזרחית ומסילת מנשה.

יעקב בליטשטיין: עד שהמסילות האלה לא תהיינה, לא ניתן יהיה להוסיף ציוד.

איתן כבל: אם אתה עכשיו היית יושב פה ואני הייתי צריך לתת לך את התשובות האלה, אני לא יודע איך אתה היית נוהג כלפי.

איתן כבל: אני מתנהג אליכם בכבוד רב, כי התשובות האלה לא נותנות שום תקווה.

איתן כבל: אדם צריך תקווה.

איתן כבל: בן אדם לא יודע לבוא ולהסתכל היום מ-2018 ל-2020 שאולי אולי, אם זה יהיה ואם, ואם ואם אולי יהיה, בעיקר על פי ההיסטוריה.

איתן כבל: על פי ההיסטוריה הלא רחוקה, אלא פה, בקדנציה שלי שאין תאריך אחד שמישהו עמד בו.

איתן כבל: אחד.

איתן כבל: אני שם את המפתחות אם עמדו בתאריך אחד.

איתן כבל: אין שום תאריך שעמדו בו.

איתן כבל: אז או שאומרים כמצוות אנשים מלומדה לומר תאריכים – או שהפריץ ימות או שהסוס ימות, ממילא מי זוכר.

איתן כבל: אי אפשר, אני אומר את זה – זה פשוט בלתי אפשרי.

איתן כבל: אני נתתי את הכותרת "ישראל עומדת".

איתן כבל: הוא אמר.

איתן כבל: אני מצטט דברים בשם אומרם לגבי הכאוס, השבר הגדול שמתקיים.

איתן כבל: ואני אגיד לכם את האמת – קיבלתי תמונת מצב.

איתן כבל: להגיד שיש פה בשורה?

איתן כבל: אין שום בשורה.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.