ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 339, 2018-11-06 13:00

אברהם נגוסה: אנחנו פותחים באיחור כי הישיבה הקודמת ארכה מעבר למה שתכננו.

אברהם נגוסה: נתחיל את הדיון בנושא אנטישמיות בארצות הברית שיזמו חברי הכנסת ד"ר נחמן שי, וכמובן גם חברי הכנסת אלעזר שטרן ויואב בן צור, אורי מקלב, דב חנין, מוסי רז.

אברהם נגוסה: עשינו שילוב של הצעה לסדר עם ההצעות לדיון של שרן השכל ועליזה לביא.

אברהם נגוסה: אני מקווה שהח"כים יגיעו בהמשך.

אברהם נגוסה: נתחיל את הדיון והם יצטרפו אלינו בהמשך.

אברהם נגוסה: הוועדה מתכנסת בעקבות אישור הצעות לדיון מהיר של חברי הכנסת שציינתי, שנשיאות הכנסת אישרה את זה ב-21.10.2018.

אברהם נגוסה: כמו כן החליטה הכנסת בישיבתה ב-31.10.2018 להעביר לוועדת העלייה הקליטה והתפוצות לדיון ולהסקת מסקנות הצעה לסדר היום בנושא רצח היהודים בבית הכנסת בפיטסבורג ארצות הברית של חברי הכנסת שציינתי קודם.

אברהם נגוסה: ההצעות לדיון מהיר שאושרו כשאירעה התקיפה נגד היהודים בברוקלין נעשה לפני הרצח המזעזע בבית הכנסת עץ החיים בפיטסבורג ב-27.10.

אברהם נגוסה: בשבוע שעבר, בתאריך ה-29 לאוקטובר ציינה הוועדה את זכרם של הנרצחים בדקת דומיה, בהשתתפות יו"ר הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: אירוע תקיפת היהודים, אירועי האנטישמיות שהתרחשו כלפי יהודים באפריל 2018 בברוקלין בניו יורק.

אברהם נגוסה: ב-14 באפריל בשכונת קראון הייטס הותקף גבר חרדי, ב-21 באפריל בשכונת איסט פלטבוש הותקף גבר בלבוש חרדי.

אברהם נגוסה: שני מקרי התקיפה הופנו למחלקת פשעי השנאה של NYPD.

אברהם נגוסה: המציעים מבקשים מממשלת ישראל ומוסדותיה לפעול באופן יזום ומהיר מול הרשויות האמריקאיות, לדאוג כי אירועים אלה לא יקרו עוד ולגבש מדיניות ברורה כיצד יש לפעול במקרים כאלה.

אברהם נגוסה: הרצח בבית הכנסת "עץ החיים" בפיטסבורג ביום שבת 27 באוקטובר הוא רצח אכזרי ביותר.

אברהם נגוסה: מדובר במתקפה הקשה ביותר נגד יהודים בהיסטוריה האמריקאית, מדובר באירוע האנטישמיות הקשה ביותר שפקד את ארצות הברית בהיסטוריה שלה.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים ש-2% מהאוכלוסייה בארצות הברית הם יהודים.

אברהם נגוסה: ארצות הברית הייתה המדינה הראשונה בעולם שהעניקה כבר בסוף המאה ה-18 שוויון זכויות מלא ליהודים.

אברהם נגוסה: יהדות ארצות הברית היא הקהילה היהודית השנייה בגודלה בעולם אחרי היהדות בישראל.

אברהם נגוסה: לפי ההערכות מספר היהודים בארצות הברית הוא כ-6 מיליון.

אברהם נגוסה: הרפורמים האורתודוכסים והקונסרבטיבים יהודי ארצות הברית תומכים במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: 3,500 בתי כנסת פזורים בארצות הברית ובהם מתקיימים תפילות ואירועים מיוחדים בכל ימי השנה.

אברהם נגוסה: האנטישמיות איננה חדשה בארצות הברית, אך האנטישמיות בארצות הברית הייתה תמיד מוגבלת ליחידים וקבוצות קטנות בחברה האמריקנית, בעוד מרבית החברה האמריקנית קיבלו את היהודים בזרועות פתוחות בתוך חברה שקידשה את ערכי השוויון וההפרדה בין דת ומדינה.

אברהם נגוסה: מנתוני הליגה נגד השמצה עולה כי ב-2017 קיימת עליה של 57% באירועים אנטישמיים בארצות הברית.

אברהם נגוסה: בשנת 2017 נרשמו 1,983 מקרים של פעולות נגד האוכלוסייה היהודית, אותרו 952 אירועי ונדליזם, מתוכם 163 איומים על הנחת פצצות נגד מוסדות יהודיים במדינה.

אברהם נגוסה: מדובר בנתון גבוה מאוד ב-20 השנים האחרונות.

אברהם נגוסה: התקריות האנטישמיות תועדו בכל אחת מ-50 המדינות בארצות הברית.

אברהם נגוסה: מספר התקריות האנטישמיות בבתי הספר הציבוריים ובקמפוסים של קולג'ים הוכפל בשנת 2017 לעומת 2016.

אברהם נגוסה: בתי עלמין חוללו ומצבות הושחתו שבע פעמים בשנה זו.

אברהם נגוסה: בכנסת הנוכחית, הכנסת ה-20, הוועדה בראשותי קיימה ישיבות רבות בנושא האנטישמיות בארצות הברית ובאירופה.

אברהם נגוסה: לקראת הדיון הנוכחי נשלחו שאלות רקע למשרדי התפוצות, החוץ ולמשרד לנושאים אסטרטגיים לבקשתנו לקבל את הנתונים הבאים: 1.

אברהם נגוסה: נתונים עדכניים על מספר התקריות האנטישמיות ברחבי ארצות הברית.

אברהם נגוסה: 2.

אברהם נגוסה: נתונים עדכניים על מספר התקריות האנטישמיות באירופה, מהן הדרכים בהן נוקטים המשרדים כלפי יוזמי אנטישמיות ופשעי שנאה.

אברהם נגוסה: הזמנו את שגרירות ארצות הברית להשתתף בדיון.

אברהם נגוסה: הם לא יגיעו, אבל השגריר דויד פרידמן בחתימתו שלח לנו מכתב ואני אקריא אותו.

שלומית אבינח: זה חולק למשתתפים.

שלומית אבינח: אפשר לצרפו לפרוטוקול, גם אם הוא לא נקרא?

נחמן שי: תקרא את המכתב, זה ייכנס לפרוטוקול כמו שצריך.

אברהם נגוסה: (מקריא את מכתבו של השגריר האמריקאי באנגלית להלן התרגום החופשי) חבר הכנסת אברהם נגוסה, יושב ראש ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: יו"ר יעקב נגוסה היקר וחברי כנסת מוערכים.

אברהם נגוסה: צר לי כי לא התאפשר בידי להגיע לישיבה היום אך רציתי להביע את הערכתי העמוקה להתעניינות המתמשכת של הוועדה בנושא האנטישמיות.

אברהם נגוסה: העם האמריקאי וחברינו מכל העולם נחרדו מההתקפה ב -27/10 בפיטסבורג בבית הכנסת "עץ החיים" במהלך תפילת שבת בבוקר.

אברהם נגוסה: ההתקפה הייתה מקרה האנטישמיות החמור ביותר, ממנו סבלנו על אדמת ארצות הברית.

אברהם נגוסה: איננו יכולים להרשות לעצמנו להיות מובסים בידי אלו שרוצים בהשמדת העם היהודי.

אברהם נגוסה: כפי שהנשיא טראמפ אמר "ליבם של האמריקאים נמלא בצער" ההתקפה המרושעת והאנטישמית הזו היא מתקפה כלפי כולנו, היא מתקפה כלפי האנושות.

אברהם נגוסה: זה יחייב את כולנו לעבוד יחד על מנת לבער את רעל השנאה האנטישמי מעולמנו.

אברהם נגוסה: ממשלת ארה"ב מחוייבת להילחם באנטישמיות בכל מקום שבו היא נמצאת.

אברהם נגוסה: הבולשת הפדראלית עובדת בשילוב ממשלות זרות, כולל הרשויות בישראל, על מנת לזהות ולעצור את אלו שהטילו אימה ואיימו על העם היהודי בארה"ב, בין אם איומים אלו הגיעו מתוך ארה"ב, מישראל או ממקום אחר בעולם.

אברהם נגוסה: זהו רק חלק אחד ממאמצינו המתמשכים לעקור את הרשע שקיים בחברה שלנו, אך ישנה עוד הרבה עבודה לעשות.

אברהם נגוסה: הייתי רוצה לסיים במילת עידוד, לכל מי שמחויב למטרה זו, להתנגד לרצונם של אויבנו להפריד ביננו.

אברהם נגוסה: אם נאפשר זאת ניתן לאלו שמאיימים עלינו כח שלא מגיע להם.

אברהם נגוסה: במקום זאת על מנת לכבד את נפגעי פיטסבורג הבא נכפיל את אהבתנו, נכבד האחד את השני והכי חשוב נתאחד כנגד כוחות השנאה והרשע ולחסל אותם לנצח.

אברהם נגוסה: הייתי רוצה להודות שנית לוועדה על מאמציה המתמשכים לבער את נגע האנטישמיות ברחבי העולם.

אברהם נגוסה: בברכה, דייויד פרידמן שגריר זה המכתב שנשלח לנו.

אברהם נגוסה: בכל זאת אנחנו באמת ציפינו שנציגות מהשגרירות תהיה כאן.

קריאה: יש כאן נציגים.

אברהם נגוסה: אז בואו תשבו כאן.

אברהם נגוסה: אם יהיה צורך נבקש מכם להתייחס אם תרצו.

אברהם נגוסה: קודם כל חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת עודד פורר, חבר הכנסת נחמן שי, חברת הכנסת עליזה לביא מציעים את הדיון.

אברהם נגוסה: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת נחמן שי שהיה הראשון שהגיש את ההצעה לסדר בעניין ברוקלין ואז קרה מה שקרה לצערנו.

אברהם נגוסה: בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה לך ד"ר נגוסה, שלום לכולם, חבריי.

נחמן שי: האמת שכשהגשתי את ההצעה עוד 11 נפשות היו בחיים איתנו וחיו את חייהם ורק כמה ימים אחר כך התרחש הטבח הזה בפיטסבורג והם נרצחו, אבל אפשר היה לזהות, וזאת הסיבה שכינסנו את הוועדה כבר אז, התכוונו, את העלייה הגבוהה והעצומה בהיקף האנטישמיות בארצות הברית, נדמה לי שיש מספרים שהליגה נגד השמצה פרסמה ויש מקורות אחרים, אולי הסוכנות יכולה, אולי משרד התפוצות, יש כל מיני גורמים, ההסתדרות הציונית שעוקבים אחרי האנטישמיות וכולם רואים עליה בנתונים.

נחמן שי: ארצות הברית היא מדינה דמוקרטית גדולה, ואני יותר ממשוכנע שהממשל בכל הרמות, מהרמה הפדרלית דרך הרמה של המדינה ועד הרמה העירונית עושה כמיטב יכולתו כדי להגן על הציבור כולו ובמיוחד על מיעוטים כמו המיעוט היהודי.

נחמן שי: אבל העובדה שמאותו רגע בפיטסבורג מתייצבים שומרים חמושים בכל בתי הכנסת עכשיו, ויותר מאשר בבתי כנסת, גם באתרים אחרים, מוכיחה שקרה דבר, שנפל דבר.

נחמן שי: זה לא היה עד לפני כן.

נחמן שי: הייתה משטרה שהגנה או פטרלה מסביב, אבל בפנים, האמת שהנשיא טראמפ שאל את זה מיד, למה לא היו שומרים, הקהילות לא חשבו שהם צריכים לשים שומרים מצוידים בנשק בתוך המתקנים האלה אבל עכשיו יהיו שומרים והקהילות יקחו את זה על עצמן כי הממשל הפדרלי לא מממן את זה, אף ממשל, אף רמה.

נחמן שי: זו תהיה הוצאה נוספת שלהם אבל כמובן הם מתכוונים להגן על עצמם.

נחמן שי: אני משוכנע שארצות הברית תעשה את שלה והיא יודעת להילחם, יש בעיה בסיסית שהיא לא נוגעת לנו וזה שאנשים יכולים לשאת נשק באופן חופשי, לרכוש ולשאת, זה רק מוסיף עוד ממד אחד.

נחמן שי: שנאת יהודים היא לא חדשה, אבל משימה של כל אדם שהולך על פני כדור הארץ, בוודאי של מדינות דמוקרטיות, הוא להבטיח שהשנאה הזאת לא תימשך ולא תלבש פנים איומות כפי שהתגלו שם, כפי שהתגלו שבוע קודם בברוקלין, באותם שני מקרים שיהודים הוכו, ועוד לא עבר הטבח וכבר היו לנו כתובות נאצה על בית כנסת בברוקלין.

נחמן שי: זאת אומרת שצריך לומר בכנות, השד יצא מן הבקבוק באיזה שהוא מקום בחברה האמריקאית, ואני מצפה ואומר את זה בלשון הכי ברורה שבאמת שלטונות ארצות הברית יעשו את מה שהם יכולים.

נחמן שי: זו גם תהיה תמונה מעוותת אם נתרכז רק בארצות הברית כי אנחנו יודעים שגם במדינות אחרות ובמקומות אחרים ישנה עליה באנטישמיות, הרשתות החברתיות תרמו הרבה, הן שחררו גם כן איזה שהן גלים של שנאה לתוך הרשתות, אנשים לא מזוהים, לפעמים מזוהים יכולים להשתמש בהן וגם זה הפך להיות כוח מאיץ בתחום הזה.

נחמן שי: מה אנחנו צריכים לעשות כמדינה, מה אנחנו יכולים לעשות בכנסת?

נחמן שי: בכנסת אנחנו יכולים לדון בזה.

נחמן שי: המדינה חייבת לפעול.

נחמן שי: אני מצפה ממדינת ישראל, מדינת העם היהודי, כל כך הרבה פעמים אנחנו מדגישים את זה אבל נדמה לי שזה המקרה המובהק שהמדינה חייבת לקחת אחריות על עצמה, לא רק למלמל משהו אלא לפעול בנחישות, ביסודיות, גם באמצעות הזרועות הרשמיות שלה וגם באמצעות גופים יהודיים ואחרים בעולם, החל בסוכנות, הקונגרס היהודי העולמי, כל גוף שאפשר להפעיל אותו, וכמובן הנציגים הרשמיים של מדינת ישראל חייבים להתגייס למאמץ נגד אנטישמיות בכל מקום.

נחמן שי: בכל מדינה, ולהתלונן, ולפעול מול השלטונות, ולסייע לקהילות.

נחמן שי: זאת אחריות של מדינת ישראל, אי אפשר להתנער ממנה.

נחמן שי: אני יודע שזאת משימה גדולה מאוד וכבדה, אבל בשביל זה יש את מדינת ישראל, בשביל זה היא קמה, בשביל להגן על יהודים.

נחמן שי: אז אם היא לא יכולה לתת להם מקלט בשטחה או הגנה בשטחה, לחלקם כן, אלה שאינם בה מכל טעם שהם בחרו לחיות במקומותיהם, זאת גם האחריות שלנו.

נחמן שי: אנחנו לא יכולים לעמוד פיזית ולמנוע כל פעולה, אבל יש לנו כמדינה במערכת היחסים הבין מדינתית אחריות ויכולת לעשות את זה ואני מצפה מממשלת ישראל לקחת את זה על עצמה.

נחמן שי: אני אומר שהיום אני רחוק מלהיות מרוצה ממה שאני רואה, שומע ויודע, אני חושב שכאן צריך להכנס במלוא היכולת כולל השקעות, כולל הוצאות כספיות, כדי להבטיח – ככל הניתן – יהודים בכל מקום שהם נמצאים בו על פני כדור הארץ.

נחמן שי: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת יעל כהן פארן וגם ברוך הבא לחבר הכנסת לשעבר דב ליפמן שנמצא איתנו.

אברהם נגוסה: כמובן כל נציגי משרדי הממשלה נמצאים כאן ואנחנו נשמע אותם בהמשך.

אברהם נגוסה: אני אתן עכשיו את רשות הדיבור ליוזמת נוספת של הדיון, חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: תודה אדוני היושב ראש, באמת תודה על כל הדיונים שנעשים לנושא הכאוב הזה לאורך כל התקופה שלך אבל אנחנו עומדים בפני עליית מדרגה.

עליזה לביא: אני חושבת שקודם כל אנחנו צריכים כולנו לדבר בכנות מאוד גדולה עם עצמנו.

עליזה לביא: לא מעט מהחברים והאחים שלנו הם מעבר לים, בעיקר בארצות הברית, לא תמיד נוח להם לדבר על הדברים הללו, "לא, מה פתאום, זה לא פה, זה באירופה", "לא, עדיין הרבה יותר בטוח לחיות כאן מאשר בישראל" יש איזה סוג של התנצלות אמריקנית שגוברת על אולי הזהות היהודית, ואני חושבת שהאירועים האחרונים והנתונים מלמדים אותנו שמשהו השתנה.

עליזה לביא: אני חושבת שבשיח הזה קודם כל דרושה כנות מצד כל השותפים כדי לבוא לראות איך ממשיכים הלאה, הכנות הזאת מתבקשת וההכרה במציאות המשתנה צריכה להזיז את התירוצים גם התירוצים החומריים, וגם את התירוצים העקרוניים.

עליזה לביא: המשפט שאומר הרוצח בפיטסבורג, הוא אומר "כל היהודים חייבים למות".

עליזה לביא: אני לא רוצה להקיש ממקרה אחד ומאדם אחד שאני לא יודעת מיהו, מה הוא, איפה הוא גדל, מה הרקע, הכל בחקירה.

עליזה לביא: אבל אני כן חושבת שאנחנו צריכים להבין שדברים משתנים גם בהרכב הדמוגרפי, גם במתח שקיים בארצות הברית בין הקבוצות השונות, אנחנו רואים אותו מגיע לשיא היום בבחירות אמצע התקופה, כל מי שעוקב, ויש פה חברים שעוקבים באדיקות ומכירים, אנחנו רואים את השיח, את השפה, את השימושים שהיו פחות מוכרים והם מאוד מאוד נוכחים.

עליזה לביא: מי שבקיא בכלל בהתפתחות של אנטישמיות לאורך ההיסטוריה, המרכיבים הם מאוד מאוד – אני לפעמים מרגישה שאני בתוך דה ז'ה וו – כלומר זה לא משהו חדש, חווינו את זה לאורך צמתים בהיסטוריה, הסטריאוטיפים שהולכים ומתגברים ובאמת הנתונים המכאיבים שהרבה הרבה פעמים, אני לא יודעת, אבל יש פה איזה סוג של עצימת עיניים.

עליזה לביא: אני חושבת שזאת אחריות של מדינת ישראל וצריך לבוא ולראות איך מעלים את זה ברמה של המדיניות.

עליזה לביא: אנחנו פה כנסת ישראל והוכחנו לא אחת שהכנסת מובילה את הממשלה כשהיא רוצה, ובנושא הזה אין קואליציה ואופוזיציה, הדיון הזה אני שמחה שאנחנו יחד עם חבר הכנסת פורר, אבל הדיון הזה באמת יזמו אותו שני חכרי כנסת, אין פה עניין של אופוזיציה וקואליציה, ויש פה באמת הובלה של כנסת ישראל, גם בוועדה שלך וגם בכלל ויש לנו מחר עוד כנס והיינו כולנו בעוד כנס ואנחנו נלך לעוד כנס, אבל יש פה וצריכה להיות כאן אמירה של כנסת ישראל לממשלה, בואו נשים את התירוצים בצד, צריכה להיות כאן מדיניות.

עליזה לביא: אני לא יודעת מאיפה הנתונים האלה שכן יש שמירה בכל בית כנסת, זה לא נכון.

עליזה לביא: זה לא אירופה.

עליזה לביא: באירופה גם יש פחות בתי כנסת וגם כולנו, מי שהולך לבתי כנסת חווה את העניין הזה שצריך לבוא עם דרכון, לדבר וזה.

עליזה לביא: בארצות הברית זה לא כך.

עליזה לביא: בתי כנסת רבים פרושים בזרמים השונים, אנחנו נמצאים במציאות שגם הרב הראשי למדינת ישראל קורא לזה מין מתנ"ס, לא בדיוק מוכן להגיד בית כנסת.

עליזה לביא: אז מה זה בית כנסת, מה זה לא בית כנסת, גם כאן צריך לבוא ולראות איך עושים את זה.

עליזה לביא: אני כן רוצה לבוא ולומר שזאת אחריותנו "בצר לאחיך אל תברח" הם האחים והאחיות שלנו כולם, על כל המנעד של הזהויות היהודיות והזרמים וזה התפקיד שלנו וכשאחים בצרה, אנחנו חייבים לבוא ולהיות שם.

עליזה לביא: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת עודד פורר בבקשה.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: אני ראשית אולי אפתח באמת בהבעת צער ואבל על האירוע, האבל הוא לא רק ברמה הלאומית אלא גם ברמה הבינלאומית, מדובר פה בפיגוע, ברצח של אנשים בבית כנסת ובבית תפילה וזה לא משנה עכשיו, לדעתי כל אזרחי העולם צריכים להתאבל על אירועים שכאלה.

עודד פורר: ברורה גם המחויבות של ארצות הברית, גם לעם היהודי באופן כללי אבל גם לחופש וליכולת לנהל חיים כפי ראותך בארצות הברית והחופש הזה הוא ברור לחלוטין.

עודד פורר: צריך לזכור בסוף שאנחנו מדברים על מדינה של 330 מיליון נפש.

עודד פורר: זו מדינה גדולה ולא הייתי רוצה להקיש מאירועי האנטישמיות, גם כשיש עליה בהם, לגבי מצבנו בארצות הברית, לא ברמת הידידות ולא ברמת הקשר בין העמים.

עודד פורר: יחד עם זאת אי אפשר לטמון את הראש בחול ולהגיד "הכל בסדר ולא קרה שום דבר".

עודד פורר: אז קרה, ומבחינתנו אני חושב שעם הפיגוע הזה אפשר להגיד שנפל דבר בעניין הזה, ובאמת בעיקר כשהוא בא בהמשך לאירועים, התמונות שראינו אותן, שמכים חרדים ברחובות ניו יורק לאור היום.

עודד פורר: אני חושב שאלה תמונות שהדעת לא סובלת והן חמורות לא פחות גם מבחינת המהות וכמובן עוד אירועי אנטישמיות רבים שלא מדווחים עליהם, השחתה של מצבות ושל קירות, כל מיני כיתובים כאלה ואחרים.

עודד פורר: אבל אני דווקא רוצה להגיע מהעניין הזה לנושא אחר אדוני, שבו גם עוסקת הוועדה והוא בעצם מה מצבנו ולאן הולך העם היהודי מכאן, לא רק בהקשר האמריקאי.

עודד פורר: בסופו של דבר היחס בין ישראל לעמים נקבע עוד בפרשת השבוע שאנחנו נקרא בשבת, נקרא את פרשת "תולדות", ומדובר על ההריון של שרה ומתחיל הסיפור שם, עם "ויתרוצצו הבנים בקרבה", ובין היתר אומר רש"י "מתרוצצים זה עם זה ומריבים בנחלת שני העולמות".

עודד פורר: האנטישמיות והמריבות האלה ואיך היחס ליהודים, פעם הוא באצטלה כזו ופעם הוא באצטלה אחרת, הייתה לאורך כל הדורות ולצערי ככל הנראה גם תהיה.

עודד פורר: צריך להילחם בה, צריך להוקיע אותה, אבל היא חלק מהעניין.

עודד פורר: השאלה היא מה אנחנו צריכים ללמוד מהאנטישמיות הזו ומה אנחנו צריכים ללמוד מהעניין הזה.

עודד פורר: אני חושב שאנחנו צריכים לראות בזה קריאת השכמה לעם היהודי בכמה מובנים.

עודד פורר: האחד – להזכיר אולי לאלה ששכחו שיהודי הוא יהודי הוא יהודי, זה בכלל לא משנה ומתחילים פה כל אחד על השקפת העולם לתייג יהודי כזה או יהודי אחר.

עודד פורר: אתם יודעים, בסוף התיוג של ה- - - שלנו עושה את העבודה מצוין בשביל להסביר לנו מיהו יהודי.

עודד פורר: אני חושב שכל הדיון הזה וכל המחלוקת הזו בתוך העם היהודי צריכה להוריד טונים ולהוריד ווליום ולדבר יותר במובנים המאחדים והמלכדים של כל העם היהודי.

עודד פורר: ומהצד השני, וגם פה אני אלך למקורות אדוני, אני אלך לנבואה של ישעיהו שאומר "מי אלה כעב תעופנה וכיונים אל ארבתיהם".

עודד פורר: שהוא מדבר על שיבת ציון.

עודד פורר: הוא אומר יהיו שני סוגים: חלק יחזרו כיונים אל ארבתיהם, כיונה שחוזרת, היא יודעת איפה השובך שלה, היא חוזרת אליו, לא צריך שום דבר.

עודד פורר: יהיו כאלה שכמו עננים יצטרכו דחיפה של הרוח לאן להגיע.

עודד פורר: וכן, כמו שאני חושב שקראנו אחרי פיגועים קשים במקומות אחרים בעולם, - - - לעלות לארץ ישראל, אני חושב שגם פה אפשר וצריך, בוודאי מקהילה שמונה למעלה מ-5.5 מיליון יהודים, אנחנו רוצים לראות יותר יהודים מארצות הברית עולים לישראל.

עודד פורר: אני חושב שדווקא עליה כזו לארץ של יהודים מארצות הברית גם תסייע באחדות וביכולת שלנו להבין את כל הגוונים והזרמים בתוך היהדות שנמצאים בכל מיני מקומות והם יחזירו אותנו אולי לאחדות ההיא, אז אולי זו גם קריאת השכמה.

עודד פורר: יש ממוצע של כ-3,000 יהודים שעולים מארצות הברית כשנה, תאמינו לי, טוב לחיות שם, היהודים חיים שם טוב עם אירועי האנטישמיות ולכן גם אתם רואים את המספרים שהם מספרים קטנים.

עודד פורר: הקהילה היהודית בארצות הברית לא תיפגע כהוא זה מעוצמתה ומכוחה ומהשפעתה, אם במקום 3,000 יהודים בשנה יעלו 30,000 יהודים בשנה, תאמינו לי, היא תישאר קהילה גדולה וחזקה, אבל תדמיינו מה קורה למדינת ישראל אם תוך שלוש שנים יעלו לפה 100,000 יהודים מארצות הברית, איזה כוח, איזו עוצמה, איזו התיישבות, מה זה יעשה לנו.

עודד פורר: אני חושב שזאת אולי הקריאה שאני הייתי רוצה לצאת איתה מהדיון היום.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת יעל כהן פארן בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אני קודם כל גם מברכת על קיום הדיון באמת בסדר גודל כל כך במהירות, התגובה של הוועדה, זה לא מובן מאליו וצריך להגיד את זה.

יעל כהן-פארן: אני מאוד מעריכה את זה.

יעל כהן-פארן: אין ספק שהאירוע שקרה בפיטסבורג, הירי הנורא, הוא האירוע האנטישמי החמור ביותר שקרה בארצות הברית כלפי הקהילה היהודית, כלפי יהודים בכלל וזה צריך לעורר אותנו, זה צריך להיות קריאת השכמה לכולנו פה, לכל העם היהודי, לכולנו פה בארץ, בכנסת, לממשלה.

יעל כהן-פארן: לבוא ולעשות כל מה שאנחנו יכולים למנוע את ההישנות של המקרים האלה.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שזאת נקודת מעבר למצב אחר שאנחנו צריכים להסתכל על איך אנחנו באמת מחבקים ומקבלים את כל אחינו בתפוצות ולא משנה מאיזה זרם הם, והדברים שנאמרו כאן אחרי כל החיבוקים והאהדה היו גם קשים כלפי אנשים מהקהילה המסורתית, אני יודעת את זה ממקור ראשון.

יעל כהן-פארן: כשקרה האירוע הייתי באנגליה בכנס של הקהילה המסורתית והדברים הגיעו אלינו ובאמת גם התגובות שכללו איזו שהיא התכחשות לכך שזה בכלל היה בית כנסת, הגיעו אלינו תוך כדי וזה מאוד מאוד כואב שהקהילה שנפגשתי איתה בלונדון נפגשה לכנס ל-70 שנה למדינת ישראל וכל כולם מרגישים קשר עמוק מאוד למדינת ישראל וכשהם שומעים מכאן, במיוחד ועל אף ובמיוחד סביב אירוע כל כך קשה וכואב, אמירות שבעצם נותנות להם לחוש מודרים מהקהילה היהודית שפה, ואני חושבת שהאמירות של הרבנים הראשיים כאן היו לא במקום, הם רבנים ראשיים של מדינת ישראל שהיא מדינת העם היהודי.

יעל כהן-פארן: הם לא רבנים ראשיים של מדינת האורתודוכסים ואנחנו צריכים לשים את זה על השולחן.

יעל כהן-פארן: כאן קרה משהו שצריך לשנות את הפיסה שלנו.

יעל כהן-פארן: אנחנו מדינת ישראל שהיא מדינת העם היהודי, אנחנו חוד החנית ואנחנו רוצים לאחד את העם היהודי ולא לפלג אותו, אנחנו רוצים שכל אחינו בתפוצות, אם הם חשים מאוימים, שירגישו שהם יכולים לבוא לכאן במיליוניהם, אם הם רוצים.

יעל כהן-פארן: היום המצב הוא, בגלל ההדרה של הקהילות הרפורמית והמסורתית הקונסרבטיבית, שהרבה מאוד חשים שהם לא ירגישו כאן בבית.

יעל כהן-פארן: שהם לא מקובלים כאן.

עליזה לביא: כשהרב הראשי אומר שזה - - -

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: ברור.

יעל כהן-פארן: כשהרב הראשי אומר שזה לא בית כנסת, איך אפשר לקרוא להם לבוא הביתה.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר יש כאן נקודת מפנה וגם כאן חייבים, מדינת ישראל, ואתה יודע, זה בחוק הלאום שאמנם התנגדנו לו אבל סעיפים בתוכו שלא התנגדנו אליהם כמובן, ישראל לוקחת אחריות על יהודי התפוצות ואנחנו צריכים להביא את זה לפעולה.

יעל כהן-פארן: זה הצהרה.

יעל כהן-פארן: והמטרה שאני חושבת שצריכה להיות לנגד עינינו, איך עושים את זה באמת ולא רק בדיבורים.

יעל כהן-פארן: אני אסיים בקריאה שאנחנו מוציאים מכאן מהוועדה, קריאה גם לשינוי מהותי בתפיסה ומי שמעיז, אני חושבת שמי שמעיז להגיד על קהילה שהיא לא קהילה יהודית או על אירוע שקרה בבית כנסת שהוא לא בית כנסת, אני חושבת שלא ייתכן שמדינת ישראל תשלם את משכורתו ושהוא יהיה בתפקיד רב ראשי של מדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: זו דעתי.

יעל כהן-פארן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מוסי רז, שהוא גם אחד מהמציעים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

מוסי רז: סליחה, הייתי במקום אחר.

מוסי רז: אני לא יודע מה נאמר, אני אשתדל בקצרה כדי לא לחזור כי בטח אחזור.

מוסי רז: מאוד חשוב לי להגיד שכשנעשה טבח כזה באנשים משום שהם יהודים, אז קודם כל כבנאדם, גם אם לא היו יהודים, אבל בוודאי כיהודי, כולנו זועקים, משתתפים בצער של המשפחות ובאבל של הקהילה, באבל בכלל של ארצות הברית כולה.

מוסי רז: אנחנו לא יכולים לנתק את הטבח הנורא הזה מהאמירות של הרוצח ומהאווירה הציבורית, כמו שאף פעם אי אפשר לנתק רצח מאווירה ציבורית.

מוסי רז: אי אפשר להתעלם ממה שהוא כתב לפני שהוא יצא לטבח, שהיהודים עוזרים למבקשי המקלט, וצריך לזכור את זה גם כשאנחנו עוזרים פה למבקשי מקלט, שזו החובה המוסרית שלנו, כמו החובה שלהם שם.

מוסי רז: אי אפשר להתנתק מהעובדה שמאז שטראמפ עלה לשלטון יש עליה של 57% במעשי האנטישמיות בארצות הברית.

מוסי רז: אני אינני חושב שטראמפ אנטישמי, אבל ברגע שמעודדים שנאה קשה לעצור שנאה.

מוסי רז: ברגע שמתחילים שנאה לאחר, אם הוא בא מדרום אמריקה או אם הוא שחור או כל דבר אחר, או אישה, אז זה עובר גם ליהודים.

מוסי רז: גם אי אפשר לנתק את הדיון מהעובדה שבין מתפללי בית הכנסת היו כאלה שלו היו באים לארץ, לא היינו נותנים להם להתחתן כיהודים כדרכם, אלא היינו כופים עליהם דרך אחרת לגמרי, לא היינו נותנים להם להתגרש כדרכם, ועדיף שלא יתגרשו, וגם לא היינו נותנים להם - - -

עליזה לביא: היה פה דיון קודם.

מוסי רז: אני מתאר לעצמי.

מוסי רז: לכן אמרתי ממש בקצרה.

מוסי רז: חזרתי על הדברים האלה ואני חושב שהמסר שצריך לצאת מהוועדה זה שכולנו עם אחד, עם זרמים שונים שיש לכבד את כולם.

מוסי רז: בוודאי אין לפגוע באיש, לא יהודי ולא לא יהודי, זה בכלל אני לא מדבר, אבל בוודאי לכבד את האמונות, הזרמים השונים, כולל הזרם החילוני ביהדות בארץ ובתפוצות, כי אחרת אנחנו פשוט לא נישאר עם אחד.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בהחלט האויבים שלנו לא מבחינים אם זה חרדי או רפורמי או אורתודוכסי או חילוני או מסורתי.

אברהם נגוסה: וזה גם נושא הדיון שגם יהודים שהותקפו בברוקלין וגם היהודים שנרצחו בפיטסבורג, כולנו עם אחד, משפחה אחת.

אברהם נגוסה: לפני שאפנה למשרדי הממשלה אני רוצה לתת את רשות הדיבור לג'ף קיי, משנה לנשיא ומנכ"ל הקרן לידידות.

אברהם נגוסה: בבקשה.

ג'ף קיי: תודה.

ג'ף קיי: קודם כל חבר הכנסת נגוסה אני מברך על הדיון, על היוזמה ועל הפעילות יוצאת הדופן של הוועדה הזאת בכל השנה ובמיוחד היום, ואני מברך גם את חברי הכנסת שיוזמים את החקיקה או את ההצעה הזאת.

ג'ף קיי: שתי הערות: אחת – חבל לי שאין נציגות של כל סיעות הכנסת, אני חושב שהנושא הזה הוא באמת חשוב לכולם והיעדרות של מספר סיעות מדברת וחבל.

ג'ף קיי: דבר שני, אולי חבר הכנסת נחמן שי זוכר שלפני שהוא נכנס לכנסת הוא ואני ועוד אחרים בחדר הזה היינו בצד הזה שהיו פיגועי טרור ומלחמות כאן ולא התמהמהו הנציגים של התפוצות לבוא לכאן ולהיות אתנו בשעתנו הקשה, גם במשאבים וגם בנוכחות הפיזית ואני חושב שההצעה הזאת היא בעצם סגירת המעגל של האחריות של מדינת ישראל כלפי התפוצות.

ג'ף קיי: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו האם יש הבדל מאוד גדול, כמובן שצריכים להילחם באנטישמיות, אבל הבדל מאוד גדול בין הפיגוע הזה או הרצח הזה לבין פיגועי טרור אחרים כמו בחנות ההיפר כשר בצרפת, זה לא משנה מי המבצע, אם זה מבצע שהוא בצד כזה של המתרס הפוליטי או מחבל, ומדינת ישראל צריכה לומר שהיום הגיע הזמן שא נחנו ניקח באופן פורמלי אחריות לבטחונם של יהודים בכל העולם, לא רק בארצות הברית ובצרפת אלא גם למקומות אחרים שיהודים מגיעים אליהם, לבתי חב"ד, והקרן לידידות תומכת בבתי חב"ד במקומות כמו בהודו תאילנד ומקומות אחרים, אבל אנחנו מדינה מספיק חזקה לומר שאנחנו נסגור את המעגל הזה.

ג'ף קיי: עוד הערה, אני בטוח שזה קורה, אבל הדיון הזה צריך להתקיים גם בוועדת חוץ ובטחון ולא רק בעליה ותפוצות, מכיוון שמדובר על בטחון של העם היהודי, גם אם הוא גר כאן וגם אם לא.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הרבה נרשמו לדבר.

אברהם נגוסה: אני מבקש שכל אחד יעשה את זה בתמצית.

אברהם נגוסה: תהילה פרידמן בבקשה.

תהילה פרידמן: אני ממכון אלטמן.

תהילה פרידמן: תודה.

תהילה פרידמן: רק בהמשך לדברים שג'ף אמר, אנחנו נוטים לחשוב על אנטישמיות בעיקר בהקשרים האיסלמיסטיים שלה באירופה.

תהילה פרידמן: אבל בארצות הברית מאז 2011 ועד 2017 נעשו 85 פיגועי שנאה, 73% מהם באים מהכיוון של ווייט סופרמיסי, מארגוני ימין קיצוני.

תהילה פרידמן: זה דבר שמדינת ישראל פחות נוטה לעסוק בו, זה לא מספיק חלק מיחסי החוץ שלנו, זה לא תופעה שהיא רק בארצות הברית, זו תופעה שאנחנו מכירים אותה גם ממדינות מזרח אירופה ואני רוצה לחזק את הנקודה הזו שזה דבר שחייב להפוך להיות שאלות של בטחון לאומי, הם בני הלאום, זה שאלות של בטחון לאומי וזה חייב להיות גם חלק משיקולי מערך יחסי החוץ שלנו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הדסה שוורץ מהתאחדות הסטודנטים, התכנית למאבק באנטישמיות.

הדסה שוורץ: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת נחמן שי שדיבר על הרשתות החברתיות, אני פה מטעם התכנית למאבק באנטישמיות ברשת שהיא תכנית של התאחדות הסטודנטים שסטודנטים ישראליים נלחמו בגילויי אנטישמיות ברשת.

הדסה שוורץ: מאות סטודנטים עברו בתכנית בשנים האחרונות, הם איתרו ודיווחו על גילויי שנאה ואנטישמיות ברשתות החברתיות.

הדסה שוורץ: היה לנו מעל 20% הצלחה בהורדה של התכנים, לשם דוגמה בשנתיים האחרונות חברים בתכנית השתתפו במעל 4,000 קבוצות בפייסבוק ופוסטים בפייסבוק שהם הצליחו להוריד.

הדסה שוורץ: הם השתתפו גם ב-YAHOO ANSWERS, וענו תשובות, מעל 700 תשובות בנושא אנטישמיות ובנושא יהודים.

הדסה שוורץ: לצערי בשבוע האחרון ההתאחדות הגיעה להחלטה לסגור את התכנית, וכיום אין בעצם גוף ישראלי שנלחם באנטישמיות ברשת, וברשת הרבה מהאנטישמיות מתחילה.

הדסה שוורץ: הארגון גגם היה הארגון הישראלי היחיד שהיה חבר בפורום למאבק בגילויי שנאה שיושב באמסטרדם, INACH, וחבל שהיום כבר אין גוף ישראלי שנלחם.

יעל כהן-פארן: מה זה הגוף הישראלי הזה?

הדסה שוורץ: זה תכנית מטעם התאחדות הסטודנטים, הייתה, סטודנטים נלחמים באנטישמיות ברשת.

יעל כהן-פארן: זה מומן על ידי ממשלת ישראל?

הדסה שוורץ: לא, זו הייתה תכנית מלגות של התאחדות הסטודנטים, שסטודנטים פעלו חלקם עבור מלגה וחלקם עבור נקודות זכות אקדמיות.

אברהם נגוסה: האם לפני שנסגרה התכנית פניתם לגופים ממשלתיים במדינת ישראל כמו משרד התפוצות, המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה?

הדסה שוורץ: זאת לא תכנית ממשלתית.

הדסה שוורץ: זו הייתה תכנית מטעם התאחדות הסטודנטים, אולי כן אפשר לקחת אחריות.

אברהם נגוסה: מה שאת אומרת לי שזה נסגר מחוסר תקציב.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, האם פניתם לארגונים לאומיים במדינה ולמשרדי הממשלה גם?

הדסה שוורץ: כן.

הדסה שוורץ: ניסינו לפנות.

אברהם נגוסה: ולא הצלחתם?

הדסה שוורץ: לא.

אברהם נגוסה: זה מה שרציתי לדעת.

אברהם נגוסה: יגאל פלמור מנהל תקשורת וקשרי ציבור בסוכנות היהודית, בבקשה.

יגאל פלמור: אני אדבר ממש בקצרה כפי שאתה מבקש וכפי שאני נוהג.

יגאל פלמור: מבלי לחזור על דברים נכונים שנאמרו פה אני יכול להדגיש שמדובר בפיגוע אוירה, כך אנחנו קוראים לזה כשזה קורה בישראל.

יגאל פלמור: לא הייתה התארגנות מאחוריו ולכן זה באמת שונה מאוד מהפיגוע בהיפר כשר ואפילו מהפיגוע בטולוז שהיה משהו שונה.

יגאל פלמור: לכן אם אנחנו מדברים על פיגוע אוירה אנחנו צריכים לשים את האצבע על גורמי השורש שיוצרים את האווירה הזו כדי להיאבק בהם.

יגאל פלמור: זה לא דבר פשוט, זה לא סיפור של הפעלת ה-FBI ותפיסת דג רקק או להיפך, איזה לוויתן אנטישמיות, מדובר במאבק על תודעה וזה דורש מאמץ בין מערכתי לא רק של ישראל כמובן ולא רק של הקהילה היהודית כמובן, אלא גם של גורמים בארצות הברית בכל מדינה שבה הדברים האלה קורים.

יגאל פלמור: אנחנו מדברים על בעיקר מאמץ חינוכי פוליטי ציבורי.

יגאל פלמור: הפתרון האבטחתי הוא בוודאי נחוץ כפתרון נקודתי כדי לשמור על מקומות, אבל זה לא הפתרון העמוק וזה לא הפתרון לטווח הארוך, לכן נחוצה כאן מחשבה רוחבית כדי לראות איך אפשר לשתף פעולה עם גורמים רבים בזירה הבינלאומית שמוכנים להתגייס למאבק על התודעה בתחום הפוליטי, החברתי, התקשורתי, הציבורי האקדמי וכולי.

יגאל פלמור: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עידו דניאל, ראש תחום בכיר זירת הדיגיטל.

אברהם נגוסה: בבקשה.

עידו דניאל: תודה אדוני היושב ראש.

עידו דניאל: ברשותך בגלל שיש לי קצת מניות בתכנית של הסטודנטים למאבק באנטישמיות, אני ממייסדיה ועמדתי בראשה לפני שהצטרפתי למשרד, אני רק אגיד גם לשאלתך, ניסינו לסייע ולא לסגור את התכנית, זה לא הסתייע מכל מיני סיבות.

עידו דניאל: אנחנו נמשיך לנסות לסייע אבל אני גם קורא לגופים אחרים כאן שיוכלו לבוא ולסייע בעניין הזה.

אברהם נגוסה: האם באמת זה נושא של תקציב או שיש בעיה אחרת?

עידו דניאל: כמו שאתה יודע, במשרדי ממשלה יש כסף אבל אי אפשר להוציא אותו.

עידו דניאל: זה בגדול הבעיה.

עידו דניאל: התכנית הפעילה מאות רבות של סטודנטים, אני חושב שלמעלה מ-100,000 תכנים בכל הרשתות החברתיות הגדולות וגם הלא גדולות שהסטודנטים עברו עליהם הורידו אלפים רבים של תכנים, בין ההצלחות היו מניעה של תקיפות נגד קהילות יהודיות ברחבי העולם, הסתה לפגיעה פיזית, יש אפילו מקרה שאנחנו עד היום מנועים מלדבר עליו, של ממש מניעה של פיגוע נגד קהילה יהודית בעולם ואנחנו עד היום מנועים מלדבר על מה שקרה סביב זה לבקשתן של אותן רשויות החוק באותה המדינה.

עידו דניאל: לצערי הוא מאד דומה למאפיינים של הפיגוע בבית הכנסת בפיטסבורג, ולכן בשיתוף פעולה איתנו ועם כל הגופים שמעורבים אנחנו נשמח לנסות להציל את התכנית.

עידו דניאל: התכנית היחידה שפעלה למאבק בגזענות ואנטישמיות ברשת, שיתפה פעולה עם ארגוני חברה אזרחית, ארגוני זכויות אדם בעיקר באירופה ובכל העולם.

עידו דניאל: לי מאוד חבל אישית כמובן שהמפעל הזה ייסגר וסטודנטים ישראליים לא יהיו יותר מעורבים במאבק באנטישמיות ברשת.

יעל כהן-פארן: אם התכנית הזאת נסגרה יש איזה שהוא כלי מתוכנן להמשך פעולה בנושא הזה?

עידו דניאל: כרגע לא.

יעל כהן-פארן: זה נשמע כאילו שזה פשוט נשמט בין הכיסאות, או במכוון או שלא במכוון?

עידו דניאל: כרגע לא.

יעל כהן-פארן: אז אין שום עבודה?

קריאה: יש כלי, נוכל אחרי זה לפרט.

אברהם נגוסה: תיכף נשאל.

יעל כהן-פארן: הוא ממשרד התפוצות, לא?

אברהם נגוסה: לא.

יעל כהן-פארן: סליחה, מהמשרד לעניינים אסטרטגיים, אוקי.

עידו דניאל: ככל הידוע לי הפעילות הסתיימה בשנה הנוכחית ולא נפתחה הרשמה לשנת הלימודים הנוכחית.

אברהם נגוסה: אתה שייך למשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה.

אברהם נגוסה: במשרד שלכם לא יכולתם להוציא משהו?

עידו דניאל: אז אמרתי, יש לנו קושי לתמוך בדבר כזה, מה גם שהתכנית הזאת גדולתה הייתה בעבר בזה שהיא תכנית אזרחית שסטודנטים ללא מגע ידי ממשלה עושים מאבק באנטישמיות ברשת.

שלומית אבינח: על ידי מי היא מומנה?

עידו דניאל: התאחדות הסטודנטים, קרן איסתא ו- - -

נחמן שי: אתם מדברים על אותה תכנית ש- - -

עידו דניאל: כן.

נחמן שי: אז מה קרה, למה נפסקה התכנית?

נחמן שי: נגמר הכסף?

נחמן שי: אתה לא אשם אבל אתם מחלקים שם כסף - - -במשרד הזה.

עידו דניאל: ברור.

עידו דניאל: בעיה תקציבית והבנתי שגם טענות לחוסר אפקטיביות, שאני לא מסכים איתן.

נחמן שי: המשרד מחלק כסף חבל על הזמן.

נחמן שי: יש להם הכי הרבה כסף מכל משרדי הממשלה לחלוקה.

יעל כהן-פארן: הם הוציאו אותו על אתר אינטרנט שלא עושה כלום.

אברהם נגוסה: בואו נבין בדיוק, מה הבעיה להוציא כסף?

אברהם נגוסה: האם הבעיה היא חוקית, נהלים, תקנון או שאין תקציב למשרד?

עידו דניאל: זה לא כסף שיוצא מכיס, פשוט כרטיס אשראי ומשלמים.

עידו דניאל: אלה כספי ציבור, לכן - - -

אברהם נגוסה: לכן יש בעיה טכנית או שיש בעיה מהותית?

אברהם נגוסה: אם אתה אומר שאין כסף, אני מגדיר את זה מהותי, אם אתה אומר לי שיש בעיה חוקית או נהלים של להוציא כסף לחוץ לארץ, תסביר לי איפה הבעיה.

עידו דניאל: ככל שאני מבין יש כאן גם בעיה טכנית, שוב, אני מעמיד את עצמי לרשות הנושא הזה ואם נצטרך לסייע, אני מאמין שנוכל לסייע.

עידו דניאל: יש פה עוד כמה דברים שאני מעדיף לא לדבר עליהם בפורום הזה.

נחמן שי: שוב פעם הבדיחה הזאת חוזרת.

נחמן שי: מישהו הכניס אתכם כנראה למוסד, וכל ועדה שאתם מופיעים בה אתם הולכים כאילו קיבלתם הקרנה מאיזה כוכב לכת.

נחמן שי: אתם מדברים בכנסת והכסף הזה הוא כספי מדינה וכספים ציבוריים וגלויים.

נחמן שי: אתה שומע פה על תכנית, גם אני שומע על תכנית שהופסקה, לא מכיר אותה, אבל יכול להיות שהייתה טובה ויכול להיות שלא, אבל מוכרחים לשאול מה קורה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת נחמן שי, הוא לא מדבר איתך באופן אישי פרטני.

נחמן שי: באופן אישי לא, אבל התחושה הזאת שיש איזה סודות גדולים ש- - -

אברהם נגוסה: הדיון משודר, ולכן אם אתה לא חייב לעשות, אם זה לא מותר לך, אז אל תעשה.

אברהם נגוסה: כחבר כנסת אתה יכול לשאול אותו באופן פרטי.

נחמן שי: שאלתי.

נחמן שי: לא באופן פרטי.

נחמן שי: זה כספי מדינה, למה הופסקה התמיכה.

נחמן שי: אנחנו צריכים לדעת.

נחמן שי: למה הופסקה התמיכה.

נחמן שי: אתה רוצה שיתייחסו אל הוועדה שלך ברצינות, תבקש תשובות.

אברהם נגוסה: זה אני שאלתי.

נחמן שי: אבל הוא לא נותן תשובות.

אברהם נגוסה: אמרתי על הדברים שהוא מנוע מלדבר עליהם.

נחמן שי: איזה מנוע, מה זה כל השטויות האלה?

מוסי רז: מה זה פה, ועדת חוץ ובטחון?

מוסי רז: ועדת משנה לענייני השירותים החשאיים?

נחמן שי: כל אחד מתהלך פה כאילו שאלה סודות מדינה.

אברהם נגוסה: כל אחד יודע, אנחנו לא נכריח.

עידו דניאל: מנוע אגב מסיבות שלא קשורות למשרד.

עידו דניאל: אבל בסדר, אני מוכן לדבר איתך חבר הכנסת שי בפרטיות לאחר מכן ולהעביר לך את הדברים.

עידו דניאל: אם תרצה.

נחמן שי: טוב.

עידו דניאל: רק להשלים את התשובה לגבי הנושא של הדיון.

עידו דניאל: המשרד שלנו הוקם מתוקף החלטת ממשלה למאבק בדה לגיטימציה לישראל וניסיונות חרם על ישראל.

עידו דניאל: כמובן שדה לגיטימציה לישראל יש בה שורשים עמוקים מאוד גם לאנטישמיות ואנחנו במשרד פועלים לחשוף וגם הוזכר כאן למשל זירת הקמפוסים, גם לחזק הרבה מאוד פעילים בין אם יהודים או לא יהודים בקמפוסים, אני יכול לציין פרויקט אחד שהמשרד מעורב בו וזה פרויקט עם ארגון אש התורה, שמביא לפה משלחות העצמה של מנהיגי סטודנטים שהוא מאתר אותם בקמפוסים בארצות הברית, סטודנטים מכל הזרמים ביהדות בארצות הברית וגם סטודנטים לא יהודים, ומעביר אותם כאן הדרכה וסדנה ומלווה אותם בתהליכים בתוך הקמפוסים, גם כדי למנוע הסתה אנטי ישראלית, למנוע פגיעה בסטודנטים יהודים בקמפוס ולדעת להתמודד עם המצבים הלא פשוטים לפעמים של תקריות אנטישמיות בקמפוסים, וזו רק דוגמה אחת.

מוסי רז: הם נאבקים בתקריות אנטישמיות או שנאבקים בדה לגיטימציה, אלה שני דברים שונים?

יעל כהן-פארן: הם קשורים ולא קשורים.

עידו דניאל: איך מערבבים זה בזה?

עידו דניאל: אני לא יכול לענות בשמם, חבר הכנסת רז, אבל אם תשמע סטודנטים, אתה תשמע מהם תשובה חד משמעית שהסתה נגד ישראל ופעילות אנטי ישראליות ופעילות אנטישמית שניהם מבחינתם אותו דבר, היא היינו הך, גם בארצות הברית וגם באירופה.

מוסי רז: תראה, אפשר לצטט טיפשים ולהגיד את זה.

מוסי רז: אם מישהו חושב שזה אותו דבר, קודם כל אני ממש מקווה שהמשרד לעניינים אסטרטגיים לא חושב שזה אותו דבר כי אז יש לנו בעיה ענקית כמדינה, אם אנחנו לא יודעים להבדיל בין דה לגיטימציה למדינת ישראל לבין אנטישמיות.

מוסי רז: בוודאי בהתנגדות למדיניות של מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: יש לך ספק?

אברהם נגוסה: זה ה-BDS, הוא אנטישמיות מודרנית.

מוסי רז: ברור שזה ממש לא נכון מה שאמרת, אדוני יושב הראש.

מוסי רז: ברור שבגישות האלה, המשרד לעניינים אסטרטגיים הוא היום אחד ממחזקי ה-BDS הגדולים בעולם, הרבה יותר מעומר ברגותי.

מוסי רז: ראינו את הצעדים של השר שהוא המחזק הכי גדול של ה-BDS, אולי גם של האנטישמיות.

אברהם נגוסה: כשהם מחרימים רק את ישראל זה לא אנטישמיות?

מוסי רז: ברור שלא.

אברהם נגוסה: למה?

מוסי רז: מי שמחרים את ישראל הוא אנטישמי?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: בוודאי.

מוסי רז: אוי ואבוי.

מוסי רז: אם זה מה שחושב המשרד, אז ברור למה יש BDS, ברור למה יש אנטישמיות.

מוסי רז: ככה נאבקים?

מוסי רז: על ידי זה שאתה לא מבחין בין ירוק באדום?

מוסי רז: אתה לא מבחין בין ימין לשמאל, אתה לא מבחין בין שחור ללבן?

מוסי רז: איך אתה יכול להיאבק בצורה כזאת?

מוסי רז: הרי יש הרבה תומכי BDS שהם יהודים, אז מה, אז הם אנטישמיים?

אברהם נגוסה: תנועות החרם נגד ישראל כמובן שהם אנטישמיים.

יעל כהן-פארן: זו אמירה שהיא - - - מדי.

יעל כהן-פארן: יש ביניהם אנטישמיים.

מוסי רז: זה מזעזע שיש חבר כנסת שחושב כך, ובמשרד חושבים כך.

מוסי רז: עכשיו אני מבין למה יש BDS, עכשיו אני מבין למה יש לנו בעיה, למה הם מבזבזים 300 מיליון שקל על שטויות שמחזקות את ה-BDS, ואם לא ניתן להם כסף יהיה פחות BDS.

אברהם נגוסה: טוב.

אברהם נגוסה: אנחנו נתווכח בזמן אחר.

אברהם נגוסה: בואו נמשיך את הדיון.

אברהם נגוסה: הדובר הבא שלנו זה ארסן אוסטרובסקי מהקונגרס היהודי.

ארסן אוסטרובסקי: (אומר דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) תודה רבה חבר הכנסת נגוסה.

ארסן אוסטרובסקי: ברשותכם, בהתחשב בנושא, אני אדבר בשפה האנגלית עם מבטא אוסטרלי כבד.

ארסן אוסטרובסקי: חשבתי מה אפשר לומר שעדיין לא נאמר לפני כן, והתשובה הכנה היא שאין לי תשובות.

ארסן אוסטרובסקי: אם היו לי, אני לא חושב שיהיה מן הראוי בפורום הזה או כישראלי להכתיב מה צריכים להיות תשובות אלו.

ארסן אוסטרובסקי: עכשיו, אנחנו בקונגרס היהודי הישראלי מתמקדים בסיטואציה באירופה, ניתן לשאול אם הנושא הוא אמריקה אז מה אני עושה כאן?

ארסן אוסטרובסקי: אבל אנו מאמצים את העיקרון "כל ישראל ערבים זה לזה", כל היהודים אחראים זה לזה וההתקפה נגד יהודים בכל מקום היא התקפה נגד היהודים כולם.

ארסן אוסטרובסקי: יש מחייבות כישראלים, כחברי כנסת וכחברה להראות סולידריות כי בסופו של יום עתידם של היהודים בעולם ובמדינה שלנו שזור זה בזה.

ארסן אוסטרובסקי: עם זאת הייתי מציע לצאת בקריאה דחופה לאחדות, דו-שיח , חמלה וסולידריות.

ארסן אוסטרובסקי: איננו יכולים לאפשר אנטישמיות או שישראל תהפוך לחלק מהנושא באמריקה.

ארסן אוסטרובסקי: זה מחויבות של כולנו מכל קצוות הקשת הפוליטית.

ארסן אוסטרובסקי: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד לאחר שדיברתי עם מספר מנהיגים יהודיים באמריקה ושאלתי אותם אם מדינת ישראל יכולה לעזור בכל דבר שהוא ואיזה מסר אנחנו יכולים להעביר והם ענו לי תשובה אחת "תקשיבו תקשיבו תקשיבו בבקשה תקשיבו לנו" אני חושב שזה מסר חשוב לכולנו שאנחנו צריכים כעת להראות סולידריות.

ארסן אוסטרובסקי: אבל ראשית אנחנו צריכים ליצור דו-שיח עם אחינו באמריקה ואנחנו חייבים להקשיב לחששות שלהם ולשאול איך אנחנו יכולים לעזור.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג משרד החוץ הלל נוימן בבקשה.

הלל נוימן: תודה.

הלל נוימן: רק במענה הכנסת נחמן שי.

הלל נוימן: אנחנו במשרד החוץ מנהלים מעקב צמוד אחר תופעות האנטישמיות, יש לנו מחלקת אנטישמיות במשרד החוץ, בנפרד ממחלקת קהילות יהודיות שזה שתי מחלקות שונות אבל שתיהן משתפות פעולה.

הלל נוימן: אנחנו כן שמים לב לעליה בתופעות של אנטישמיות לא רק בארצות הברית אלא בכל העולם, וצריך להדגיש שהאנטישמיות באה מימין וגם משמאל.

הלל נוימן: יש אנטישמיות מכל הסוגים וזה לא עניין פוליטי.

הלל נוימן: אנחנו רוצים להביע הערכה לממשל טראמפ, לנשיא טראמפ עצמו, על ההצהרות החד משמעיות שלו, גינויים חדים, ביקור באתר, עמידה נחרצת נגד האנטישמיות.

הלל נוימן: לגבי ההתייצבות הישראלית, אני רוצה רק לציין שישראל כן מושיטה יד, כן מנסה לסייע בכל הדרכים.

הלל נוימן: הקונסול הכללי שלנו בניו יורק ביקר באתר למחרת הפיגוע, בפיטסבורג, אנחנו גם רוצים לציין את הביקור של השר נפתלי בנט.

הלל נוימן: משלחת סיוע יצאה בתמיכה, בחסות של משרד החוץ והסוכנות היהודית, זו משלחת סיוע של חמישה יועצים שיצאו ועשו עבודת קודש בקהילה של ייעוץ טראומטי, ייעוץ פסיכולוגי לקהילה וזה זכה להערכה רבה מאוד.

הלל נוימן: במענה לחבר הכנסת נחמן שי, הנציגים הרשמיים של ישראל אכן מונחים לפעול נגד אנטישמיות בכל העולם, זה חלק מהמנדט שלהם.

הלל נוימן: ברגעים אלה הם פועלים גם בנושא של אימוץ הגדרת IHRA לאנטישמיות בכל העולם.

הלל נוימן: יש כל מיני יוזמות בתחום אבל זה חלק מהמנדט הרשמי של הנציגים של מדינת ישראל ואנחנו גאים בזה.

הלל נוימן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג משרד התפוצות חגי אליצור, ראש אגף בכיר בבקשה.

חגי אליצור: תודה.

חגי אליצור: קודם כל אני רוצה להצטרף למה שאמרו חברי הכנסת גם הבעת התנחומים והשתתפות בצער עם הקהילות, וגם בוודאי על המחויבות והאחריות שיש למדינת ישראל בתחום הזה, אנחנו לא רק מדברים עליה, אנחנו גם עושים אותה ועוד שניה אני אסביר קצת על זה גם.

חגי אליצור: אני חייב לומר שאני קצת מזועזע ממה שאמרו פה עכשיו לגבי אנטישמיות חדשה, בהגדרת האנטישמיות שכרגע דיבר עליה נציג מ שרד החוץ, אנטישמיות של דה לגיטימציה של מדינת ישראל זו הגדרת אנטישמיות שאומצה על ידי הרבה מאוד מדינות ומדינת ישראל משתדלת מאוד בהרבה מאמצים שעוד מדינות יאמצו אותה ואני מאוד מזועזע מהמחשבה שיש אנשים פה שלא שותפים להגדרת האנטישמיות הזו, אני חושב שצריך לקרוא אותה בעיון, היא בוודאי נמצאת שם.

חגי אליצור: סליחה שאני א ומר את זה כפקיד ולא כפוליטיקאי, אבל אני חושב שיש גם הנחת עבודה שעובדים איתה.

מוסי רז: מה זאת אומרת, אתה חושב שמי שקורא להחרמת ההתנחלויות הוא אנטישמי?

חגי אליצור: אתה לוקח אותי פה למקום פוליטי, אני רק אומר - - -

מוסי רז: הרי אם אתה אומר שאתה מבין שלא, אז אתה מבין שמה שאמרת לא נכון.

מוסי רז: או שאחד ועוד אחד אתה גם לא יודע.

מוסי רז: אתה חושב שמי שקורא להחרמת ההתנחלויות כהוא אנטישמי?

מוסי רז: החרמת ההתנחלויות זה BDS?

אברהם נגוסה: בואו, סליחה.

יעל כהן-פארן: לא, שיגיד מה יש בהגדרה?

מוסי רז: זה לא רק.

מוסי רז: אבל אם אתה אומר שכל BDS הוא אנטישמי, מספיק שאני אראה אחד שהוא BDS, והוא לא אנטישמי, מספיק כדי שמה שאני אוכיח שמה שאמרת לא נכון.

מוסי רז: נכון?

מוסי רז: אז הנה, הראיתי לך אחד, ומה שאמרת לא נכון.

מוסי רז: ואם זו עמדה של המדינה לא פלא שיש BDS.

אברהם נגוסה: זה לא הנושא.

אברהם נגוסה: אתה רוחצה, נקיים דיון בנושא.

מוסי רז: אז שלא יבוא ויגיד דברים שאינם נכונים, דברים מסיתים שאינם נכונים ואם זו עמדה של המדינה אז זה גרוע מאוד.

מוסי רז: המדינה חושבת שאני אנטישמי?

מוסי רז: אני בעד להחרים את ההתנחלויות.

מוסי רז: אני אנטישמי?

אברהם נגוסה: זה לא העניין.

מוסי רז: מה לא העניין?

מוסי רז: אתם אומרים ש-BDS זה אנטישמיות.

מוסי רז: אני אנטישמי?

אברהם נגוסה: אתה BDS?

מוסי רז: אני תומך בחרם על ההתנחלויות.

מוסי רז: אני אנטישמי?

יעל כהן-פארן: זה לא BDS.

יעל כהן-פארן: BDS זה דה לגיטימציה למדינת ישראל.

מוסי רז: לא נכון.

מוסי רז: יש כל מיני סוגי BDS.

אברהם נגוסה: סליחה חבר הכנסת מוסי, אל תיקח אותנו עכשיו לשם.

אברהם נגוסה: זה נושא אחר, זה דיון אחר.

מוסי רז: אז שלא ידבר על זה.

מוסי רז: הוא דיבר על זה.

אברהם נגוסה: תן לו, זכותו לדבר.

אברהם נגוסה: אני נתתי לו את רשות הדיבור.

אברהם נגוסה: זו זכותו.

אברהם נגוסה: בבקשה.

חגי אליצור: אני אמשיך מפה.

חגי אליצור: אני לא יודע אם אתה רוצה שאפרט קצת נתונים.

אברהם נגוסה: אני אשמח אם תתייחס, שמעת כמו ארגון הסטודנטים שאמרו שהוא היה כל כך אפקטיבי במניעת התקפות אנטישמיות והארגון הזה נסגר בגלל בעיות של תקציב.

אברהם נגוסה: לכן מה משרד התפוצות עושה בדברים האלה, זה בדיוק התפקיד שלכם.

אברהם נגוסה: אז תיכנס לזה.

חגי אליצור: נכון.

חגי אליצור: אני אומר, אם אני אתן תמונה יותר רחבה ואתייחס לזה ספציפית.

חגי אליצור: קודם כל היום ממשלת ישראל עובדת בתחום מאבק באנטישמיות בארבעה מוקדים עיקריים.

חגי אליצור: אני כן אומר שזה נושא שיש בו רגישות, מדובר על נושא כפי שכולם אמרו קודם, הוא לא רק ישראלי רק ויש בו אנשים שהם לא אזרחים וכולי, אבל אני כן אגיד לפחות את קווי המתאר של מה שעושים היום, עולם אחד זה עולם של תיאום והנגשה של כל התחומים, נציג משרד החוץ לא הזכיר את זה קודם אבל יש פה פורום – וזה דבר גלוי אז אין בעיה לדבר עליו – יש פה פורום מאוד גדול שמתכנס פעם בשנתיים תחת ממשלת ישראל של משרד החוץ ומשרד התפוצות ומביא לפה את הגורמים העיקריים שעוסקים בתחום הזה ומסייע להם לתאם את מה שהם עושים ולעבוד יותר נכון ביחד כדי להכפיל כוח, זה דבר אחד, עולם אחד שממשלת ישראל מתעסקת בו.

חגי אליצור: עולם שני שממשלת ישראל מתעסקת בו זה חוסן קהילתי, כל מה שקשור לעולמות האלה, שזה נעשה ספציפית מול קהילות לפי צרכים, חלק בישיר עם ממשלת ישראל וחלק דרך ארגונים אחרים, לפי מה שצריך.

חגי אליצור: הנושא השלישי זה חקיקה והסדרה של הגדרת האנטישמיות, משרד החוץ עוסק רבות בתחום הזה והנושא האחרון זה אנטישמיות ברשת שאליו אתייחס עכשיו.

חגי אליצור: לגבי נושא אנטישמיות ברשת, צריך להבין את הממדים של הדבר הזה, היום האנטישמיות ברשת היא גורם מניע מאוד משמעותי לאנטישמיות ולפחות התפיסה המקצועית שלנו היא שהעבודה בדבר הזה צריכה להיות מערכתית ולא פרטנית.

חגי אליצור: אני אשמח לפרט על זה יותר כשיהיה זמן, אבל אני רק אומר בגדול שאנחנו עוסקים היום במיפוי מאוד משמעותי ועקבי ומתמשך של מה שקורה ברשתות החברתיות העיקריות שהוא יודע גם לפלח לא רק את התקריות ואת ההסתות אלא גם מאיפה הן באות, איזה סוג שיח הן עושות, ואת הדבר הזה, השלב הבא שלו זה לעבוד כמובן מול החברות בעיקר, כי גם אם מורידים 10,000 פוסטים בחודש, שזה היקף יפה, הוא טיפה בים לצערנו ולא בטוח שזו הדרך הכי נכונה לעשות את זה.

חגי אליצור: אני חושב שחדרי המצב האלה, אני רק רוצה להגיד, הוא לא היחיד, יש ארגוני סטודנטים יהודיים ואחרים וגם עוד ארגונים שמפעילים חמ"לים מהסוג הזה, אבל אני חושב שזה צריך לבוא מתפיסה מערכתית, כלומר אחרי שיש לך את כל המידע, אחרי שאתה יודע לעבוד עם המערכות אז אתה יכול להתחיל לעבוד גם נקודתית, אבל אני חושב שאם נעבוד רק נקודתית אני לא חושב שזה יהיה מספיק אפקטיבי, אנחנו כולנו מברכים על כל פעולה אבל אם ממשלת ישראל צריכה להכנס לפעולה, אני חושב שזו התפיסה שצריכה להיות וכך אנחנו גם פועלים ולכן אנחנו עכשיו בעצם עובדים על הדבר המערכתי ואחריו יהיו השלבים של האופרציה הנקודתית ושם נוכל לדבר גם על פרויקט כזה.

חגי אליצור: זה באופן כללי.

מוסי רז: מה ההסבר שלכם לעליה באנטישמיות בשנים האחרונות?

חגי אליצור: קודם כל בוא נדבר קצת על המספרים.

חגי אליצור: אם נדבר על ארצות הברית, הנתון המשמעותי שכדאי לדבר עליו אני חושב, זה הנתון של ה-FBI, שהוא הנתון הרשמי.

חגי אליצור: ה-FBI מודד את זה משנת 1990 בעקבות חוק של הקונגרס.

חגי אליצור: הוא מודד תקריות אנטישמיות, הוא מודד בכלל תקריות של פשעי שנאה, הוא מודד כמה מתוכם הם פשעי שנאה דתיים ומתוך זה כמה מתוכם פשעי שנאה נגד יהודים.

חגי אליצור: קודם כל עוד אין נתונים ל-2017 של ה-FBI, אם נכנס את הוועדה הזאת עוד שבועיים, כבר יהיו, בדרך כלל בנובמבר הם מוסרים, אז אני לא יודע לומר.

חגי אליצור: בדרך כלל בנובמבר שנה אחרי הם מוסרים נתונים של שנה קודמת.

חגי אליצור: זה הקצב, אבל אני חושב שלא נכון לנו להסתמך על כל מיני סקרים ודברים אחרים אלא על נתוני אמת של תקריות מדווחות שנבדקו, זה דבר יותר נכון.

חגי אליצור: אם מסתכלים בשנת 2000 - - -

מוסי רז: 2016.

חגי אליצור: רגע.

חגי אליצור: אם מסתכלים בשנת 2000, היו 1,275 תקריות אנטישמיות בארצות הברית בשנת 2000 ומאז אנחנו רואים באופן די עקבי עד שנת 2014 ירידה של בין 6%-10% בשנה, ובעצם יש לנו עוד שנתיים אחר כך, 2015 ו-2016, שהייתה בהן עליה של 13% ו-17%.

חגי אליצור: שוב, אנחנו עוד לא יודעים מה קרה ב-2017, נשמח לתת את הנתונים לוועדה.

חגי אליצור: אבל אלה נתוני ה-FBI, צריך להבין שמהנתונים האלה יש נתונים שהם נתונים שמחולקים לפשעים של ונדליזם, נגד רכוש ונגד אנשים.

חגי אליצור: המספרים האלה, בערך רבע מהם, בין רבע לשליש, תלוי באיזו שנה, הם נגד אנשים, גם לא כל אלה שנגד אנשים הם פשעי אלימות, גם כאן יש הפרדה בין אלימות לצעקות והעלבות ודברים מהסוג הזה שהם כמובן גם תקריות אנטישמיות.

חגי אליצור: בערך 10% מהמספרים האלה הן תקריות אלימות ממש, כמובן שעכשיו, שנת 2018 היא שנה שאי אפשר להשוות אותה בלשום דבר בעקבות מה שקרה בפיטסבורג וגם דברים אחרים אבל בעיקר זה, ולכן החשיבה כאן צריכה להשתנות כמובן.

חגי אליצור: לגבי שאלתך, אם אנחנו יכולים לדעת איזה סוג אנטישמיות, זה קצת קשה לדעת מנתוני ה-FBI, הפילוח היחיד שה-FBI עושה הוא בדרך כלל לגזע של האדם שביצע את התקריות האנטישמיות.

חגי אליצור: קודם כל ברוב המקרים הם לא יודעים.

חגי אליצור: ברבע, בין רבע לשליש שהם יודעים, הרוב הם לבנים, יש בערך 3/4 לבנים ו-1'4 שחורים, כמובן שגם בלבנים אי אפשר לדעת, זה יכול להיות מישהו שהרביץ לסטודנט בקמפוס משמאל ויכול להיות מימין.

מוסי רז: לא שאלתי - - - שאלתי מה הסיבה לגידול באנטישמיות.

חגי אליצור: אני אומר, כאן אנחנו נכנסים לפרשנויות, אז תלוי איזו אנטישמיות.

מוסי רז: איך תיאבק אם אתה לא יודע מה הסיבה לעליה?

חגי אליצור: אני אומר, אז כאן נכנס הפרויקט של הרשתות החברתיות, ברשתות החברתיות אנחנו רואים עליה באנטישמיות גם מימין וגם משמאל, במקרה הזה יותר משמאל, זאת אומרת מבחינת הרשתות המיין-סטרים, של טוויטר, פייסבוק, אינסטגרם, ואני יכול אם תרצה לשלוח לך את הנתונים ממש, ותוכל לראות ממש פילוחים, איזה נושאים - - -

אברהם נגוסה: נשמח לקבל את זה.

אברהם נגוסה: תשלחו לנו.

חגי אליצור: אני אשלח את זה לוועדה ותוכלו להפיץ את זה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: משרד ראש הממשלה.

מוסי רז: אז אין לכם?

מוסי רז: אתם פשוט עובדים בזה שיש אנטישמיות ואתם לא בודקים למה היא עולה, למה היא יורדת, איך אתם יודעים, אולי העבודה שלכם מעלה את האנטישמיות או לא משפיעה על האנטישמיות?

חגי אליצור: אנחנו כן בודקים גם את הסיבות מאיפה זה מגיע ואנחנו כן בודקים את האפקטיביות של מה שאנחנו עושים בעוד דרכים.

חגי אליצור: באמת אי אפשר להגיד שזה מגיע רק מזה, רק מהאווירה, זו אמירה מאוד כוללנית לתופעה שהיא רחבה ויש לה סיבות שונות.

מוסי רז: אבל אם יש לכם בדל הוכחה שמה שאתם עושים עוזר במשהו, אולי זה מזיק?

מוסי רז: אני מעריך שזה מזיק.

מוסי רז: אני אומר, אני חושב שאני לא היחיד שחושב כך.

מוסי רז: האם יש לכם בדל הוכחה שאתם עושים משהו שמועיל למדינת ישראל או לפחות לא מזיק?

חגי אליצור: קודם כל האינטרס שלנו הוא כמובן העם היהודי, לא רק מדינת ישראל.

מוסי רז: אני בטוח.

חגי אליצור: יש לנו יותר מהוכחה אחת, גם בסיכולים של דברים שקורים, וגם בתקריות אנטישמיות ואיך מגיבים אליהן.

חגי אליצור: יש לנו כמה דברים ואני אשמח להגיד, שוב, אני אומר שזה דבר שאני לא יכול להגיד אותו במקום כל כך פומבי כי הוא רגיש ואני לא עושה אותו גם אף פעם לבד, תמיד בשותפות עם ארגונים יהודיים אחרים, במכללות וכולי, זה מה שאנחנו בגדול עושים.

חגי אליצור: אני אשמח לפרט אם תרצה באמת, אני לא חושב שבפורום כזה זה מתאים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: כיוון שזה המשרד שהוא רלבנטי מאוד לטיפול בכך, נתנו לך יותר זמן.

אברהם נגוסה: אני פונה למשרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: שרה גרינברג?

שלומית אבינח: היא הלכה.

שלומית אבינח: חן קידר כאן?

חן קידר: כן.

חן קידר: לא ציפיתי שאדבר.

אברהם נגוסה: באמת אין לנו זמן.

אברהם נגוסה: שלא תרגישו שאנחנו מקפחים אתכם.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

חן קידר: אתה פתחת בנתונים של הליגה נגד השמצה, אז - - -

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש לנו את זה, שלחתם לנו, אנחנו מודים לכם ומעריכים את העבודה שאתם עושים.

אברהם נגוסה: יש מישהו שרוצה לומר עוד דברים?

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: אז אם כך נסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מאוד מודה לכל המשתתפים שהגעתם, מצד אחד זה דיון מאוד, במקרים כאלה שאחינו נרצחו, ומצד שני אנחנו חייבים לדבר כדי למנוע את הטרגדיה הבאה.

אברהם נגוסה: לכן זה חשוב מאוד לעשות את זה.

אברהם נגוסה: אני מודה לכל חברי הכנסת שהציעו את הדיון הזה ואין ימין ושמאל בנושא הזה, אין אופוזיציה וקואליציה, כולנו מאוחדים בנושא הזה.

אברהם נגוסה: ועדת העלייה והקליטה ואנחנו כולנו משתתפים בצער משפחות הנרצחים, וכפי שאמרתי, שקיימנו גם דיון בנושא הזה לפני שבוע.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לפנות אל משרדי הממשלה ובעיקר למשרד התפוצות, לבדוק את המשך הפעילות של ארגון הסטודנטים שאפקטיביות הפעילות של הארגון הוא חשוב מאוד כפי ששמענו וזה הופסק ונעצר.

אברהם נגוסה: זו חובתו של המשרד לענייני תפוצות וגם המשרד לעניינים אסטרטגיים, לבדוק את העניין ולמצוא דרך כיצד להעביר כסף כדי שימשיכו לעבוד.

אברהם נגוסה: האם אפשר להעביר את הכסף דרך ארגונים כמו ההסתדרות הציונית העולמית, הסוכנות היהודית, כל מיני ארגונים אחרים.

אברהם נגוסה: אם יש בעיה טכנית או חוקית, מאוד חשוב שארגון כל כך מיומן שנתן כבר תוצאות, חבל שמפסיקים את פעילותו.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו מבקשים שתעשו מאמץ כדי להחזיר אותו לפעילות בשטח, ותעדכנו אותנו על ההתקדמות.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

אברהם נגוסה: אני סיכמתי אבל אשמח אם תרצי לומר משהו.

קסניה סבטלובה: אנחנו באנו מדיון אחר שהוא לא פחות חשוב על חינוך יהודי וישראלי.

קסניה סבטלובה: פשוט רציתי לבוא.

אברהם נגוסה: תודה שהצטרפת אלינו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.