ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1152, 2018-11-05 11:45

משה גפני: אני פותח את הישיבה בנושא:

משה גפני: תקצוב הבינוי והפיתוח של בתי המשפט ובתי הדין.

משה גפני: הרב מלכא, בישיבות הקודמות הועברו אלינו העברות של בינוי בתי המשפט, ביקשתי לדעת מה עם בינוי בתי הדין אחרי שהיו פה כמה דיונים בעבר, ולכן את ההעברה שביקש משרד האוצר דחיתי לאחר הדיון הזה, אם יתברר לנו שזה בסדר.

משה גפני: הרב מלכא, אתה יכול להציג לנו, בבקשה, את המצב של בינוי בתי הדין?

משה גפני: בלי השוואות.

משה גפני: את ההשוואות אנחנו נעשה.

משה גפני: אנחנו מבקשים את מצבם של מבני בתי הדין בכל הארץ.

משה גפני: בבקשה.

דוד מלכא: כבוד היושב-ראש וחברי הכנסת.

משה גפני: אתה רוצה מצגת?

דוד מלכא: את המצגת הבאנו כדי – בכל אופן, באנו לישיבה המיוחדת הזאת, אנחנו מודים לוועדה וליושב-ראש חבר הכנסת גפני שנתנו לנו את ההזדמנות לעמוד על הזכות שלנו לקבל דיור הולם לבתי הדין הרבניים, בהתאם למקובל בבתי המשפט למשפחה או בבתי משפט שלום, שאנחנו מקבילים להם.

דוד מלכא: אני רוצה לציין שאגף החשב הכללי באוצר מפרסם את העשייה שלו בנושא בינוי בתי המשפט, ואפשר לראות את זה, ועד היום לא ראינו פרסום של אגף החשב הכללי באוצר על בתי הדין הרבניים.

דוד מלכא: יש להם הרבה במה להתפאר במה שהם עושים ביחס לבתי המשפט, ובתי הדין עדיין נמצאים במבנים שכורים.

דוד מלכא: אומנם בית הדין באשקלון קיבל את המבנה של בית המשפט הישן, והם עברו למבנה חדש, אבל עדיין הצרכים בכל הארץ – התמקדנו בחמישה בתי דין.

דוד מלכא: אני אומר שבמקביל למה שמשרד האוצר מפרסם את בתי המשפט שהם בנו בשנים האחרונות: אילת, נצרת עילית, באר שבע, חיפה, הרצליה, פתח תקווה, לוד, אשקלון, אשדוד ותל אביב, אין שום בית דין כמעט – אומנם שיכנו את בית הדין בחיפה במבנה שמתקופת האצ"ל והלח"י ששיפצו - - -

משה גפני: רק רגע, לפני האצ"ל והלח"י.

מיקי רוזנטל: אה, הגענו גם לאצ"ל וללח"י.

משה גפני: הגענו לאצ"ל וללח"י.

משה גפני: תיארתי לעצמי שנגיע, אבל זה מדיי מוקדם האצ"ל והלח"י.

משה גפני: אם אתה יכול, בבקשה, כבוד הרב, להגיד לוועדה – אנחנו לא עוסקים בהיסטוריה ואנחנו לא עוסקים בדברים שהם פילוסופיות – אתה ראית גם קודם לגבי המטוס של ראש הממשלה, אנחנו עוסקים רק לגופו של עניין.

משה גפני: ולגופו של עניין, מעולם לא התקיים פה דיון שבאו והביאו נתונים.

משה גפני: יש לנו בית דין בחיפה, מה קרה עם בית הדין הזה?

משה גפני: יש לנו בית דין באשדוד, מה קרה איתו?

משה גפני: יש לנו בית דין בבאר שבע, מה קרה?

משה גפני: אנשים באים למקומות האלה על-פי חוק, אנחנו רוצים לדעת מה קרה לבתים האלה, למבנים.

משה גפני: אז בבקשה תגיד.

דוד מלכא: נתחיל מבית הדין הגדול, רק לפני כמה שנים נכנסו אליו, גם הרבנות הראשית נמצאת באותו בניין.

דוד מלכא: בזמנו כשהציעו את ההצעה הזאת הייתי חבר נציגות, ואמרתי לרב בן דהן, שהיה אז מנהל בתי הדין, שהמבנה הזה לא מתאים.

דוד מלכא: לא כדאי לקבל את ההצעה.

משה גפני: למה?

דוד מלכא: כי הוא נבנה במקורו כבניין מגורים.

דוד מלכא: היזם לא הצליח לשווק את הדירות, זה מול ב"זול ובגדול" שם, מי שמכיר את רחוב אהליאב, זה ליד אזור תעשייה.

דוד מלכא: אמרתי לו לא כדאי, זה לא מתאים, והיום זה מוכיח את עצמו.

דוד מלכא: כשבונים בניין במתכונת של בניין מגורים ואחר כך צריך להפוך אותו לצרכים של בית דין זה לא מתאים.

דוד מלכא: הדיינים כיום וכל מי שנמצא שם בתוך הבניין סובל מזה.

משה גפני: איפה זה?

משה גפני: באיזה מקום?

דוד מלכא: ברחוב אהליאב.

דוד מלכא: ליד בית "יהב".

שולי מועלם-רפאלי: ברוממה, ליד תחנה מרכזית.

משה גפני: לא הבנתי עד היום, כשאני מגיע לשם אני צריך ללכת ככה בצד בגלל שאתה לא נכנס.

שולי מועלם-רפאלי: אין מדרכה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: לא רק שאין מדרכה, כשאת נכנסת לבניין את צריכה להיכנס על הצד.

דוד מלכא: והחניה שם מאוד גרועה.

דוד מלכא: רמזורים בתוך החניה, כי בכל סיבוב זאת סכנת נפשות.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זה בית הדין הגדול.

דוד מלכא: אז היום יש פה פרוגרמה חדשה וחושבים, אבל בזמנו כבר טענו את הטענה הזאת, למה אין בית דין גדול במקביל לבית המשפט העליון.

דוד מלכא: מבנה מפואר שיפאר את בית הדין הגדול, שיהיה בו אולם כינוסים, וכל הצרכים שיכולים לשמש את המערכת כולה.

דוד מלכא: אמרתי את זה למנהל הדיור הממשלתי לא מזמן, והוא אמר לי: תראה, מה אתה רוצה?

דוד מלכא: אנחנו משתמשים בכסף שמקציבים עבורכם, תביאו כסף, נבנה.

דוד מלכא: הוא אמר שיש מגרש, נדמה לי שבאזור משכנות האומה, שהיה מיועד לבנות בית דין גדול, אבל אין כסף.

דוד מלכא: אמרתי לו: אז מה אתה רוצה?

דוד מלכא: שאנחנו נגייס תרומות?

דוד מלכא: אמר: יש אגף תקציבים.

דוד מלכא: אמרתי: אם ככה, נבוא אל אגף תקציבים.

דוד מלכא: ולכן, אנחנו פה, כדי שבאמת - - -

משה גפני: באתם לאגף תקציבים?

משה גפני: אנחנו לא אגף תקציבים.

דוד מלכא: לא, באנו - - -

משה גפני: מה אנחנו ואגף תקציבים אני אגיד לך פעם אחרת.

יצחק וקנין: אדוני מקשה עליו קושיות.

יצחק וקנין: בישיבה הקודמת נאמר לנו במפורש פה שהשקיעו ושיפצו ועשו והכול.

יצחק וקנין: אבל אם אני מסתכל על התמונות, אז זאת בושה וכלימה למדינת ישראל שזאת המציאות.

משה גפני: נכון.

משה גפני: הלאה.

דוד מלכא: זה בית הדין הגדול.

דוד מלכא: נאמר בתי דין שהתעסקנו בהם לאחרונה, בית הדין באשדוד, בית הדין ברחובות.

דוד מלכא: בית הדין ברחובות, לדעתי, הוא המוזנח ביותר בארץ, הוא נמצא בתוך מבנה מרכז מסחרי.

מיקי רוזנטל: כמה יש בכלל בתי דין?

מיקי רוזנטל: כמה יש בכלל מבנים של בתי דין?

דוד מלכא: 11 בכל הארץ.

מיקי רוזנטל: 11, שהחלוקה היא גיאוגרפית.

מיקי רוזנטל: הדרומי ביותר בבאר שבע?

דוד מלכא: בתי משפט למשפחה, למרות שאגף התקציבים - - -

משה גפני: הוא שואל על בתי הדין, איפה הם?

מיקי רוזנטל: אני שואל רק על בתי הדין.

דוד מלכא: בירושלים?

משה גפני: לא, בכל הארץ.

מיקי רוזנטל: לא, בכלל.

דוד מלכא: יש בירושלים, בתל אביב, בחיפה - - -

קריאה: יש 13, עשינו בדיקה.

מיקי רוזנטל: יש 13?

דוד מלכא: לא, טבריה וצפת זה שני סניפים של אותו הרכב בית דין, אבל אריאל משתמש - - -

קריאות: - - -

דוד מלכא: אולי נתרכז בבית הדין שיש להם את הבעיות?

משה גפני: רק שנייה, אנחנו תמיד מחפשים את הצימוק.

משה גפני: זה שנשמע את כל זה, בשביל זה הבאנו אותך.

משה גפני: אבל זה שאגף התקציבים אומר 13, למה יש ויכוח?

משה גפני: עובדתית, אם אני רוצה ללכת – אה, אני לא מתחתן, לא צריך את בתי הדין.

יצחק וקנין: הוא אומר שצפת וטבריה זה אותו הרכב בית דין.

מיקי רוזנטל: יש שני מבנים בטבריה?

מיקי רוזנטל: זאת הטענה?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: יש שני מבנים, אחד בצפת, אחד בטבריה.

דוד מלכא: כן, אחד בצפת, אחד בטבריה.

אסף הופר: מבנה בטבריה ומבנה ובצפת.

אסף הופר: כיוון שאנחנו דנים במבנים אז אמרנו שיש 12 קיימים, ועוד אחד חדש שנבנה באילת.

מיקי רוזנטל: אחד נבנה באילת?

אסף הופר: שניתן עכשיו באילת.

מיקי רוזנטל: הוא עכשיו בתהליך בנייה?

דוד מלכא: מה פירוש נבנה?

דוד מלכא: לא נבנה.

אסף הופר: שכירות בהתאמה לבית הדין.

אסף הופר: הסכם שכירות שנמצא בהתאמות.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא מבנה שנבנה לכתחילה להיות בית דין רבני.

אסף הופר: זה הסכם שכירות שנמצא עכשיו בהתאמות עבור בית הדין.

שולי מועלם-רפאלי: אני שואלת האם המבנה לכתחילה – עברית אני יודעת, גם לדבר וגם לכתוב – אדוני, אני רוצה להבין, בית הדין באילת נבנה לכתחילה להיות בית דין רבני?

אסף הופר: בית הדין הרבני באילת לא נבנה, בית הדין הרבני באילת הוא הסכם - -

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

מיקי רוזנטל: הוא הושכר.

אסף הופר: - - שכירות עבור בית הדין הרבני, ונמצא עכשיו בעבודות התאמה עבורו.

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה בדיוק, מיקי, הקטע, שלוקחים בניין או מגורים או מסחרי ואומרים: עכשיו תתאימו אותו להיות בית דין.

קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אם בממשלה הזאת לא הבאתם כסף לבתי הדין - - -

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: רגע, אני חוזר על בקשתי הראשונה.

מיקי רוזנטל: אני מאלה שחושבים שצריך כסף לזה.

משה גפני: יש לי בקשה אליך, נסתבך כל הזמן, מה בית הדין באילת ומה טבריה.

אחמד טיבי: סליחה, לפני שאדוני ידבר, כי יש ישיבת נשיאות שוקנין ואני מצטרפים אליה.

אחמד טיבי: יש מצוקה קשה של בית הדין השרעי ביפו, והוא סובל מאותה מצוקה שבגללה יש תסיסה בקרב התושבים.

אחמד טיבי: נמצא כאן חברי איאד ואחרים.

משה גפני: התכוונתי שבדיון הזה שאנחנו מדברים על בתי המשפט ובתי הדין, הוא כולל את בתי הדין השרעיים.

משה גפני: אמרתי את זה גם לפני שהתחיל הדיון.

אחמד טיבי: אני מעדיף לרבות.

משה גפני: לרבות, כן.

משה גפני: תכף נשאל על בית הדין השרעי ביפו על-פי בקשתו של חבר הכנסת טיבי, ואני מציע שאתה תישאר בגלל שאתה לא חבר בנשיאות.

איאד זחאלקה: אני פה.

משה גפני: אז אתה פה.

אחמד טיבי: הוא לא בנשיאות והוא נשאר כאן.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש ללכת לפי הסדר.

משה גפני: תגיד איפה יש בית דין ומה מצבו הפיזי.

משה גפני: נתחיל מהדרום עד הצפון.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: על ירושלים אמרת.

דוד מלכא: הכי דרומי זה אילת שהזכירו פה, אז אתייחס אליו.

דוד מלכא: זה משהו חדש לגמרי.

דוד מלכא: עד היום בית הדין באילת הוא יורד מבאר שבע לשרת את האנשים באילת, הוא נמצא שם 20 יום בשנה.

דוד מלכא: עכשיו עשו הקצאה תקציבית חדשה.

דוד מלכא: אני מחזיק פה את המכתב של החשב הכללי במשרד האוצר על מה שהוא דיבר.

דוד מלכא: מדובר על שטח של 100 מטר בשכירות שיהיה במבנה שאמור להיות קריית ממשלה, אבל זאת שכירות, זאת לא הבעיה של בית הדין באילת.

משה גפני: אבל אנחנו רוצים לדעת.

משה גפני: לא בעיה, גם אני רוצה לדעת.

משה גפני: באילת יש קריית ממשלה, ומה שעושים עכשיו באילת, שוכרים מקום בשביל בית הדין.

דוד מלכא: 100 מטר בשביל בית הדין.

אלכס פלוטנו: בקריית הממשלה שכולה שכורה.

אלכס פלוטנו: קריית הממשלה באילת היא כולה בשכירות.

משה גפני: קריית הממשלה שנמצאת באילת כולה בשכירות.

אלכס פלוטנו: יש לנו בניין מושכר שיש בו ריכוז של הרבה משרדי ממשלה, ואנחנו מוסיפים את בית הדין הרבני לשם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: הלאה, אנחנו מצפינים מאילת, לאן אנחנו מגיעים?

דוד מלכא: בית הדין בבאר שבע גם נמצא במבנה בשכירות, אבל - - -

משה גפני: לא, אין אבל, אני רוצה לדעת עובדות.

משה גפני: יש לי הזדמנות ראשונה שאני יכול לשמוע בית דין אחד אחרי השני.

משה גפני: בית הדין בבאר שבע, איפה נמצא?

אסף הופר: באר שבע גם בקריית הממשלה.

דוד מלכא: באר שבע מבחינת סטטוס מכרזים נמצא בבאר שבע, מתאים לצרכים של בית הדין.

משה גפני: זה בשכירות?

משה גפני: מה זה?

אסף הופר: בית הדין בבאר שבע נמצא בקריית הממשלה בבאר שבע.

משה גפני: רק רגע, אל תעשו לי טובות.

משה גפני: איפה נמצא בית המשפט בבאר שבע?

דוד מלכא: בהיכל המשפט, מבנה ענק שאתם יכולים לראות אותו בתמונה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: בבאר שבע המצב הוא כזה – אני מסכם את הדברים שלך לגבי באר שבע – יש שם בשכירות וזה בסדר מבחינת הנהלת בתי הדין.

משה גפני: אבל הוא לא מתקרב אפילו לבית המשפט, שם נבנה בניין שהוא היכל המשפט, ואין דמיון.

דוד מלכא: אפשר לראות את התמונות.

משה גפני: לא חשוב, בתמונות אני לא מבין כלום.

משה גפני: לא דומה בכלל מיקומו של בית המשפט למיקומו של בית הדין, אף-על-פי שהנהלת בתי הדין לא מתלוננת על זה.

משה גפני: אבל אני מתלונן.

משה גפני: אנחנו ממשיכים הלאה, לאן?

דוד מלכא: צפונה יותר זה אשקלון.

דוד מלכא: אשקלון עברו למבנה ששימש קודם את בית המשפט, הם בנו להם מבנה חדש.

דוד מלכא: שיפצו את המבנה שנתנו לבתי הדין והוא באמת מבנה יפה, שגם כן בשלב הזה הוא מתאים לצרכים שלנו.

משה גפני: סיכום של הדברים שלך.

משה גפני: באשקלון הסתדרתם, קיבלתם מבנה בשכירות, אתם מסתדרים עם זה, אבל אין דמיון לבית המשפט.

משה גפני: קיבלתם את מה שבית המשפט זרק.

דוד מלכא: וישן מפני חדש תוציא.

משה גפני: לא, זה לא הפסוק הזה בכלל.

שני מנדל-לאופר: הוא שופץ ב-12 מיליון שקלים, ראוי לציין את זה, והוא ממש מפואר.

דוד מלכא: נכון.

משה גפני: אני מציע שאת מה ששיפצתם עבור בתי הדין תשפצו עבור בתי המשפט, ולבית הדין תבנו חדש, הרי זה 12 מיליון שקלים.

משה גפני: אתם קונים אותי עם 12 מיליון שקלים?

משה גפני: למה זה?

אסף הופר: אי-אפשר לשפץ 1,000 מטר ל-5,000 מטר.

משה גפני: בסדר, הכול בסדר.

משה גפני: אלו כבר טיעונים לעונש.

משה גפני: בבקשה.

דוד מלכא: אנחנו מגיעים לאשדוד.

דוד מלכא: כשנבחרתי לדיין שימשתי כדיין בבית הדין הישן יותר.

משה גפני: לא חשוב.

דוד מלכא: עברנו למבנה שהם נמצאים בו היום, אבל הוא לא עונה לצרכים.

דוד מלכא: שמעתי מהמזכיר הראשי שהוא לא רצה לקבל אותו בזמנו.

משה גפני: ומה המצב עכשיו?

דוד מלכא: צפוף, קטן, לא עונה לצרכים.

משה גפני: באשדוד אפילו אתם אומרים שזה לא מתאים.

דוד מלכא: יש הצעה, הם חיפשו חמש שנים.

משה גפני: מי זה הם?

דוד מלכא: הדיור הממשלתי.

משה גפני: תכף נשמע אותם.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: הלאה, אחרי אשדוד.

משה גפני: אשדוד לא מסודר.

דוד מלכא: חמש שנים ניסו לחפש, וההצעה שעומדת על הפרק לא מתאימה לנו.

דוד מלכא: אני רוצה להדגיש שביקשתי ממנהל הדיור הממשלתי לעצור את התהליך, לא להמשיך, כי יש מבנה שעיריית אשדוד בונה שמתאים לנו ממש.

דוד מלכא: שלד קיים חדש לגמרי, מוכנים להשכיר אותו.

דוד מלכא: יכול להיות שהוא יעלה קצת יותר יקר מההצעה הנוכחית הקיימת.

דוד מלכא: הופתעתי, מנהל הדיור אמר לי: אנחנו מחכים, תהיה בעיה.

דוד מלכא: אמרתי לו: תגיד לי, מה סעיף ההפרה?

דוד מלכא: נעשתה התקשרות, נאמר שהייתה איזושהי טעות.

דוד מלכא: רבי יעקבי שהיה מנהל קודם, כשהוא שמע מזה שהם הולכים להמשיך את התהליך, נתן הנחיה לעצור את התהליך כיוון שזה היה בתקופת התפר, ולהשאיר את זה לשיקול הדעת שלי.

דוד מלכא: אמרתי בפירוש, קיימנו ישיבה במינהל הדיור הממשלתי עם ערן הראל, היה שם שלמה, אבל אלכס נכנס באמצע.

דוד מלכא: בכל אופן, הגענו לסיכום שיעצרו את זה.

דוד מלכא: הופתעתי הבוקר לשמוע שהם עשו חוזה למרות שאמרנו שהמבנה הזה לא מתאים לנו.

משה גפני: מי אתם בשבילם?

דוד מלכא: איך?

יצחק וקנין: הוא אמר: מי אתם?

דוד מלכא: בסדר.

דוד מלכא: זה באשדוד, כי יש הצעה טובה.

דוד מלכא: דרך אגב, יש לנו פגישה אצל ראש העיר שאמור להיות המנהל שם.

משה גפני: הלאה, אחרי אשדוד.

דוד מלכא: ליד אשדוד זה רחובות.

דוד מלכא: אמרתי קודם, מהסיורים שעשיתי זה בית הדין הכי גרוע שראיתי, ממש מוזנח, אבל ברמה קיצונית ביותר.

משה גפני: אבקש מהממשלה תשובות על המקומות האלה.

דוד מלכא: קיצוני ביותר.

דוד מלכא: יש שם את שירות התעסוקה באותה כניסה, מעלית שבקושי שלושה נכנסים אליה, וגם הדיינים צריכים לעלות במעלית.

משה גפני: אני דווקא נכנסתי שם במעלית.

משה גפני: לא חשוב, הלאה.

שמעון יעקבי: סליחה שאני עוצר, אבל אני פשוט לא יכול להתאפק.

שמעון יעקבי: יכולנו להביא לכם תמונות, אבל את הסירחון שיש במקום הזה לא יכולנו להביא לפה, אנחנו מתנצלים.

משה גפני: לא ביקשתי תמונות.

משה גפני: הלאה, רחובות.

דוד מלכא: לגבי רחובות יש - - -

משה גפני: הבנו.

משה גפני: הלאה.

דוד מלכא: אני רק רוצה להגיד גם את מה שיש.

דוד מלכא: יש שלוש הצעות שעומדות למגרש, אנחנו מחכים.

דוד מלכא: מעל לרחובות מגיעים לתל אביב.

דוד מלכא: בתל אביב כבר שמונה שנים מחפשים מקום לבית הדין.

משה גפני: שמונה שנים.

משה גפני: תטילו עליי, אני בשלושה ימים מביא לכם.

דוד מלכא: הלוואי.

דוד מלכא: הוא נמצא במבנה יחד עם המועצה הדתית.

דוד מלכא: מבנה מאוד מיושן.

דוד מלכא: בזמנו בתקופה של הרב בן דהן עוד הרחיבו אותו קצת, אבל זה לא עונה לצרכים.

דוד מלכא: הייתה הצעה, מכרז שנפל, אבל יש כבר - - -

משה גפני: הרב מלכא, הלאה, בבקשה.

משה גפני: תל אביב אמרנו.

דוד מלכא: בנתניה גם כן מבנה שלא מתאים, גם לפי הדיור הממשלתי.

דוד מלכא: חמישה בתי דין לא מתאימים במצב הנוכחי.

משה גפני: בנתניה לא מתאים, הלאה.

דוד מלכא: יש שם קומה שלא הייתה מיועדת לאולם דיונים, בגלל האילוצים הכשירו אותו, אין תשתיות שם, אין מיזוג.

דוד מלכא: דיינים אומרים: מצטערים בצערם של המתדיינים, אין מיזוג, אנשים סובלים שם מחום.

יצחק וקנין: איך לא ישנאו אותם?

יצחק וקנין: אתה מבין?

משה גפני: מה שאמרת בישיבה הקודמת, צדקת במאה אחוז.

יצחק וקנין: אמרתי את זה בישיבה הקודמת, ואתם יכולים לגלגל עיניים, אבל חבר'ה, עוד מעט זה יעבור את הסף ואתם תהיו במצב אחר פה, אני אומר לכם את זה.

משה גפני: צודק.

משה גפני: את נתניה אמרת.

משה גפני: הלאה.

דוד מלכא: יותר צפונה יש לנו את טבריה שעברו לדיור חדש ב-2016, גם, למרות שהם עברו לא מזמן הוא לא מתאים.

דוד מלכא: יש מחסור חמור בשטח קבלת קהל.

משה גפני: יש עוד חוץ מטבריה?

דוד מלכא: הם נמצאים יחד, יש שם את משרד התיירות.

דוד מלכא: בסיור האחרון שהיינו אמרנו, כיוון שמשרד התיירות מסתובבים יותר בשטח, פחות משתמשים בשטח שהוקצה להם, שייתנו לנו חלק מהשטח שלהם.

דוד מלכא: אני לא יודע אם בסוף זה יצא.

דוד מלכא: זה טבריה.

דוד מלכא: ויש את צפת.

משה גפני: טבריה.

משה גפני: מה עוד?

דוד מלכא: צפת גם כן נמצא בהכנה של פרוגרמה.

דוד מלכא: לא מתאים.

משה גפני: מה המצב כרגע?

דוד מלכא: לא מתאים.

משה גפני: מה בחיפה?

דוד מלכא: בחיפה עברו למבנה שבאמת השקיעו הרבה.

משה גפני: מה עם הנחל?

דוד מלכא: עם המים פתרו את הבעיה, יש בעיות אחרות, אין אוורור מבחוץ, על זה הדיינים מתלוננים.

משה גפני: למה אין אוורור מבחוץ?

דוד מלכא: כי כל האולמות הם במרכז הבניין והקירות החיצוניים - - -

משה גפני: ומה יש עם הקירות החיצוניים?

משה גפני: למה זה שייך?

דוד מלכא: ככה הבניין בנוי.

משה גפני: גם לא מתאים.

דוד מלכא: זה מה שיכלו לעשות.

דוד מלכא: יש מעלית - - -

משה גפני: מה לא יכלו?

משה גפני: יכלו לקנות מטוס לראש הממשלה אז לא יכולים לעשות בניין בחיפה?

משה גפני: יכלו.

משה גפני: לא רצו.

מיקי לוי: יש סדר עדיפויות.

משה גפני: כן, ברור.

דוד מלכא: מבנה ששימש בזמנו את האצ"ל והלח"י, לא תכננו אותו לצרכים של בית דין רבני.

משה גפני: זה מה שהתכוונת בהתחלה האצ"ל והלח"י.

דוד מלכא: כן, זה מבנה ששימש את האצ"ל והלח"י.

יצחק וקנין: אני רוצה לומר משהו.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת וקנין.

יצחק וקנין: חבר'ה, תראו, אני מספיק זמן בבית הזה, אני יודע כמה תקציבים אנחנו מאשרים לכל הפעולות שנדרשות, במיוחד לדיור הציבורי.

יצחק וקנין: מה שאתם עושים היום בעצם זאת אחיזת עיניים אחת גדולה בכל הטיפול בבתי הדין הרבניים.

יצחק וקנין: זאת אחיזת עיניים הכי גדולה.

יצחק וקנין: לוקחים מה שהיה בתי משפט פעם ישנים בכל מיני ערים, מעבירים את בתי הדין אליהם.

יצחק וקנין: מה אכפת לכם, תזרקו אותם שם, הם סרח עודף בשביל – סליחה על המילה, וככה זה הולך לאורך ולרוחב במקומות שלא ראויים.

יצחק וקנין: במקומות שהם – אני אומר לכם, זאת בושה וחרפה למדינה שכך היא מתייחסת לדבר הזה במכוון.

יצחק וקנין: במכוון אתם עושים את זה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי אתם רוצים להוריד את רוח העם כדי שיסתכלו עליהם בצורה אחרת לגמרי.

יצחק וקנין: הרי בתי הדין זאת לא רק הבעיה של גירושים, יש דברים אחרים שמתדיינים בהם.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם, כל מי שרוצה לעשות היום צוואה לא הולך לבית משפט כי הוא רוצה לחסוך כסף, הוא הולך לבית הדין.

יצחק וקנין: כל מי שרוצה צוואה היום.

דוד מלכא: צווי ירושות גם.

יצחק וקנין: צווי ירושות.

יצחק וקנין: בשביל הכול הם באים לשם.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי זה יותר מהר ויותר טוב.

יצחק וקנין: אז מה שטוב טוב ומה שלא טוב לא טוב.

יצחק וקנין: וככה אתם מתייחסים אליהם בבושה כזאת.

יצחק וקנין: רואים את המציאות, עברתי על התמונות, אני מתבייש שזאת המציאות, רבותיי.

יצחק וקנין: לוקחים אותנו למקומות פאר, בנייני ענק בכל מקום.

יצחק וקנין: אני יודע איפה היכל המשפט בחיפה.

יצחק וקנין: בכל מקום אתם בונים בניינים לתפארת, וככה צריך להיות.

יצחק וקנין: צריך לכבד את המקום שאתה בא אליו.

יצחק וקנין: זו הרמה, זה הסיפור שסיפרתם לנו לפני שבועיים?

יצחק וקנין: שהכול הולך ואתם משקיעים ועושים?

יצחק וקנין: לוקחים בתי משפט ישנים, לא ראויים לכלום, ומכניסים בהם את בתי הדין.

יצחק וקנין: אני אומר לך, אני מוחה על כך, ואני חושב שנצטרך לעשות משהו.

דוד מלכא: וזה רק מקרה אחד.

דוד מלכא: כל השאר בשכירות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מי משיב.

אסף הופר: אני אתייחס לטענות על בתי הדין לפי הסדר שעלה.

אסף הופר: מה שאמרו שאין בעיות אז אני לא אתייחס.

אסף הופר: אני אעבור אחד אחד לפי הסדר.

אסף הופר: בית הדין הרבני הגדול בירושלים, כמו שמנהל בתי הדין ציין, נעשה בשיתוף עם הנהלת בתי הדין, ועל-פי דרישתם ודעתם.

אסף הופר: יכול להיות שהוא כשלעצמו בתקופתו התנגד, אבל כמו שהוא ציין הוא היה מנהל בתי הדין.

אסף הופר: אנחנו עובדים מול ההנהלה והכול נעשה בתיאום איתה ועל-פי דרישותיה, ולכן ככל שהדבר ידוע לנו בית הדין מתאים.

אסף הופר: כמובן שאם הנהלת בתי הדין הרבני רוצה לבצע - - -

דוד מלכא: יש פרוגרמה חדשה.

משה גפני: רגע, הרב מלכא.

אסף הופר: שוב אני חוזר, הדבר נעשה בתיאום גמור עם ההנהלה ועל דעת ההנהלה.

משה גפני: לא, רגע, כנראה לא היית בפעם הקודמת.

משה גפני: ההנהלה לא מעניינת אותי, ומה שאתם עושים בתיאום עם ההנהלה לא רלוונטי מבחינתי.

משה גפני: אנחנו מייצגים את המדינה, ואנחנו רוצים לדעת בפועל, לא מה הסכמתם ולא מה לא הסכמתם, לא רלוונטי.

אסף הופר: התכוונתי להגיד - - -

משה גפני: אני מבקש שתשמע מה שאני אומר.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם המציאות הזאת של בית הדין ברחובות, אני מבקש תשובה, אל תגיד לי שהסכמתם.

משה גפני: ואם הסכמתם אז מה?

משה גפני: אז יש לי ביקורת גם על הנהלת בתי הדין.

משה גפני: אני אזרח, אני מייצג את האזרחים שמגיעים לבית הדין ונמצאים שם באופן הכי חמור שיכול להיות.

משה גפני: אני יודע, אני הרי הייתי שם.

משה גפני: אז מה זה משנה למה הגעתם להסכמה?

שולי מועלם-רפאלי: ובחלק מבתי הדין אין הנגשה כמובן.

משה גפני: כן, את בכלל מדברת על הקצפת.

שולי מועלם-רפאלי: זה בכלל חלום באספמיה שיום אחד נשים וגברים שבאים לדיונים, שהם ליבת חייהם, תהיה להם גם הנגשה.

דוד מלכא: הוא גם יודע שיש פרוגרמה חדשה לבית הדין הגדול.

משה גפני: הרב מלכא, שנייה.

משה גפני: אני מבקש ממך, היות שלקחת על עצמך את הנושא הזה, אני מבקש שתגיד לי האם תמונת המצב נכונה כפי שהוצגה על-ידי מנהל בתי הדין.

משה גפני: ואם אכן היא נכונה מה אתם מתכוונים לעשות?

משה גפני: הרי לא נישאר עם זה ככה.

אסף הופר: כמו שאמרתי, אני מתייחס אחד אחד למה שהרב מלכא טען.

אסף הופר: הרב מלכא טען על בית הדין הרבני הגדול.

אסף הופר: על זה טענתי שעשינו את זה בתיאום עם ההנהלה, כי אנחנו יודעים מה בית הדין צריך לפי מה שההנהלה אומרת.

משה גפני: למה אני צריך להיכנס על הצד?

משה גפני: למה?

אסף הופר: אמרתי גם שאם יש בעיות - -

משה גפני: יש בעיות.

אסף הופר: - - ואם רוצים בית דין חדש, אנחנו כמובן פתוחים לשמוע.

אסף הופר: כמו שהרב מלכא ציין, יש מגרש, מבחינתנו אנחנו עובדים על זה, שמיועד עבור בית הרבנות ובית הדין הגדול.

אסף הופר: מבחינתנו, ככל שיהיה תקציב – וזה כמו שגם אמרנו בישיבה הקודמת, לא אנחנו הגורם המתקצב – ככל שיהיה תקציב אין לנו שום בעיה לבנות עבור בית הדין הרבני הגדול באותו מגרש.

שולי מועלם-רפאלי: מי הגורם המתקצב?

משה גפני: אגף התקציבים, מי?

שמעון יעקבי: כבר נמסר לנו שהשטח ההוא לא יכיל את שתי הפונקציות מבחינת המטרה.

משה גפני: הרב יעקבי, תן לי לנהל את הדברים כמו שאני מבין.

משה גפני: יכול להיות שאני טועה.

שמעון יעקבי: בבקשה.

משה גפני: אגף התקציבים, בבקשה, לגבי מה שנאמר על-ידי נציג החשב הכללי.

שני מנדל-לאופר: בית הדין הגדול באמת רק לפני שלוש שנים נכנס למבנה חדש, ולאור גידול מס' הדיינים והדיונים הנחו לאתר מקום חדש.

שני מנדל-לאופר: זה נמצא בתהליך וזה מוסדר.

שני מנדל-לאופר: אני לא כל כך מבינה מה הטענות פה.

שולי מועלם-רפאלי: מי יתקצב את המקום החדש?

משה גפני: היא לא מדברת על המקום החדש, היא מדברת על מה שקיים.

שני מנדל-לאופר: אני מדברת גם על המקום החדש.

משה גפני: אה, במקום החדש יש תקציב?

שני מנדל-לאופר: הנחו לאתר מקום חדש.

שולי מועלם-רפאלי: אז בכמה תקצבתם את זה?

שני מנדל-לאופר: יש פרוגרמה?

שני מנדל-לאופר: יש משהו שיש לתקצב?

דוד מלכא: יש פרוגרמה.

שני מנדל-לאופר: לבית הדין הגדול אין.

דוד מלכא: יש פרוגרמה, אני מחזיק אותה ביד.

אסף הופר: אין פרוגרמה.

שני מנדל-לאופר: הנחו לאתר מקום חדש, אני לא מבינה את הטענה.

דוד מלכא: זה שהיה לפני שנים כשתכננו את זה לבית הדין הגדול בזמנו של הרב בן דהן זה לא אומר שהיום זה מתאים.

דוד מלכא: והיום כשהרבנות הראשית נכנסה לשם אז זה בכלל עוד יותר מסבך את המצב.

שני מנדל-לאופר: כרגע מאתרים מקום חדש, אין לי מה לתקצב.

דוד מלכא: בבית הדין הגדול טוענים שבגלל הלשכות של הרבנים הראשיים שנכנסו לשם אז כל מי שבא לשם לקבל ברכה מהרבנים הראשיים או כנסים של צעירים ובר-מצוות וכו', יוצרים פקק ליד המזכירות של בית הדין הגדול, ואי-אפשר להתנהל שם.

משה גפני: טוב, הלאה.

אסף הופר: המקום הבא שאמרו, אשדוד.

אסף הופר: אשדוד, נכון, הדיור באמת לא מתאים.

אסף הופר: בעקבות זה הדיור הממשלתי פרסם וגם סיכם כבר באופן עקרוני – שוב, בתיאום, לפי הדרישות והצרכים של הנהלת בתי הדין – סיכם עם דיור אחר לאור בקשת מנהל בתי הדין לבדוק דיור אחר, אז באמת השבוע מנהל הדיור הממשלתי הולך לפגישה עם ראש העיר אשדוד כדי לבדוק את ההצעה החדשה שעלתה.

אסף הופר: שוב, לאחר שכבר סוכם עם מישהו אחר, החוזה לא נחתם, כמו שידוע להנהלת בתי הדין, החוזה נחתם רק על-ידי המשכיר ולא על-ידי הדיור הממשלתי.

משה גפני: שולי.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להבין, שאלת בסיס.

שולי מועלם-רפאלי: כשאתה אומר לי שנפגשים עם ראש עיריית אשדוד, זה אומר שייבנה מבנה מהתחלה?

שולי מועלם-רפאלי: אתם מאתרים שטח ועכשיו יתחיל להיבנות מבנה שהמטרה שלו תהיה בית דין רבני?

שולי מועלם-רפאלי: או שעוד פעם אנחנו הולכים לאותה טעות שלוקחים מבנה שכבר קיים ועושים לו טלאי על טלאי ודברים מהסוג הזה?

דוד מלכא: שולי, אני אתקן - - -

משה גפני: לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא, שנייה, אדוני הרב, באמת, בכל הכבוד, תן לנו רגע להתנהל מולם.

אסף הופר: אנחנו הולכים לפגישה עם ראש העיר אשדוד לבקשת מנהל בתי הדין הרבני כדי לדון על מבנה שמנהל בתי הדין הרבני ביקש שנבדוק.

דוד מלכא: נכון.

משה גפני: טוב.

משה גפני: כשאני אומר טוב אני לא אומר שמה שאתם עושים זה טוב, אלא טוב, הבנו את התשובה.

משה גפני: הלאה.

אסף הופר: גם בתל אביב הבעיה ידועה.

אסף הופר: הדיור הממשלתי פרסם מכרז ראשון בשנת 2014.

אסף הופר: ההצעה שהוגשה נדחתה על-ידי הנהלת בתי הדין הרבני.

אסף הופר: בשנת 2015 נעשה הליך בדיקה נוסף במסגרתו כבר הגיעו לסיכום, סיכמו הכול, ולאחר שהכול סוכם ונסגר הבעלים חזר בו מהסיכום.

אסף הופר: לאור זאת, בשנת 2018 פורסם מכרז חדש שנמצא היום בהליכי בדיקה.

שני מנדל-לאופר: תציין שהוא גם נמצא בשיפוץ בתל אביב.

אסף הופר: בינתיים, ועד שיינתן המענה לדיור חלופי, אז הוא שופץ.

שולי מועלם-רפאלי: השיפוץ הוא בדיוק מה שאנחנו לא רוצים.

שולי מועלם-רפאלי: תל אביב גדלה באופן - - -

שני מנדל-לאופר: אבל היה זוכה במכרז, רצו לעבור למקום חדש והזוכה חזר בו.

שולי מועלם-רפאלי: אין שום בעיה, אבל אל תנסו לשכנע אותנו בדברים שלא נותנים מענה לציבור.

שולי מועלם-רפאלי: הרי הדיון הוא לא אם צריך או לא צריך בית דין חדש בתל אביב.

שני מנדל-לאופר: אבל מחפשים.

שני מנדל-לאופר: אנחנו רק אומרים שאנחנו מטפלים גם במצב הביניים הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה, ואני אגיד את זה פה לפרוטוקול, שלמישהו באמת אכפת איך נראים בתי הדין הרבניים, לא באוצר, לא באגף תקציבים, ולא בחשב הכללי באוצר.

שני מנדל-לאופר: מאוד מוזר לקבל את ההערות האלה.

שני מנדל-לאופר: מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: שאם לא כך לא הייתם יכולים להרשות לעצמכם שייראו בתי הדין בחלקם כמו שהם נראים היום.

שולי מועלם-רפאלי: אבל, בסדר, את יודעת מה, זה לא אתם, זה אנחנו.

דוד מלכא: שמונה שנים כבר מחפשים בתל אביב.

אסף הופר: שוב אני חוזר, בתל אביב - -

משה גפני: לא לחזור, רק להמשיך, אני רוצה לסכם את הדיון.

אסף הופר: - - לא היינו מסכמים עם משכיר - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא ראיתי שחיפשו לבתי משפט אחרים כל כך הרבה שנים מבנה ולא מצאו, איכשהו לא מצאו.

משה גפני: שולי, אני רוצה לסכם.

אסף הופר: אנחנו לא יכולים לשלוט במשכיר שחוזר בו מסיכומים, לצערנו.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה איתך, אדוני.

משה גפני: מה עוד?

אסף הופר: רחובות, גם זה הבעיה ידועה ומטופלת.

אסף הופר: יש מכרז, אנחנו בשלב המשא ומתן במסגרת ההצעה שהוגשה במכרז.

אסף הופר: נתניה, גם הבעיה ידועה.

אסף הופר: בשל הבעיה בית הדין צפוי להיכנס לקריית הממשלה בנתניה לקומה שהותאמה בדיוק בשבילו, כולל התאמת הגובה שחללי הדיונים יהיו בהתאם לסטנדרטים.

אסף הופר: טבריה, הטענה לא ידועה לנו, וגם קצת מפתיעה לאור זה שהדיור הוא מלפני שנתיים.

אסף הופר: שוב, הדיור הממשלתי לא יודע לנחש מה היחידות השונות בממשלה צריכות, הוא מקבל את המידע מהיחידות עצמן.

אסף הופר: כיוון שהדיור הממשלתי קיבל את המידע על-פי זה הוא התאים להם את הדיור.

אסף הופר: עכשיו בתי הדין אחרי שנתיים מיום האכלוס בלבד אומרים שחסר שטח.

אסף הופר: בסדר, כמו כל יחידה שחסר שטח צריך לבוא ולדון לגופו של עניין.

אסף הופר: אנחנו כאן, לא הלכנו לשום מקום.

אסף הופר: צפת, גם בצפת ככל הידוע לנו עד רגע זה, פעם ראשונה שאנחנו שומעים שיש בעיה.

אסף הופר: שוב, הדיור הממשלתי ניזון מהיחידות עצמן כדי לדעת שיש להן בעיות.

אסף הופר: ככל שיש בעיה וצריך פתרון נשתדל כמובן לתת את הפתרון.

אסף הופר: אני מזמין את הוועדה לדיור בחיפה, אני ראיתי אותו, הייתי בו, מבנה ברמה גבוהה מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

אסף הופר: יפה מאוד, מושקע מאוד.

אסף הופר: הושקעו 20 מיליון שקל כדי לשפץ את המבנה, והוא בסטנדרט גבוה מאוד.

אסף הופר: הטענה שאין חללי אוורור, אני גם פה מחפש את חללי האוורור בחדר ולא מוצא.

אסף הופר: זה סטנדרט הבנייה.

אסף הופר: אתם מוזמנים כאן לאולמות דיונים של שופטים, הם נראים בדיוק אותו דבר.

דוד מלכא: ב-20 מיליון היה אפשר לבנות מבנה חדש.

משה גפני: הרב מלכא, הדיון לא מתקיים כך.

אסף הופר: אני מציע לוועדה לבוא לראות את בתי הדין שכן שופצו ונראים יפים מאוד באשקלון, בטבריה, בחיפה, בירושלים, כל אותם בתי דין חדשים שלא עלו פה לדיון.

משה גפני: הייתי בחלק מהם.

שולי מועלם-רפאלי: בירושלים, אל תזמין אותנו לירושלים, כי אחרי שנסכם את חיינו כשאין לנו מדרכה ללכת בה - - -

אסף הופר: בית הדין האזורי בירושלים.

משה גפני: לא רק מדרכה.

אסף הופר: על הרבני הגדול דיברתי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אגף התקציבים.

שני מנדל-לאופר: אין לי מה להוסיף על מה שאסף אמר, כי הוא סקר בצורה מדויקת מאוד את המצב של בתי הדין.

שני מנדל-לאופר: כל בתי הדין או ששופצו או שמשופצים או שמטופלים ומחפשים להם דיור חלופי.

שולי מועלם-רפאלי: יש איזה לוח זמנים?

שולי מועלם-רפאלי: כשאת אומרת שמחפשים דיור חלופי, יש מישהו שאומר:

שולי מועלם-רפאלי: אם תוך שנה לא יקרה, אז חייבים להתכנס פה לאיזו מחשבה?

משה גפני: שולי, תכף.

משה גפני: חברת הכנסת שולי מועלם.

שני מנדל-לאופר: אני אענה שזה לא תלוי באגף תקציבים.

שני מנדל-לאופר: זה תלוי בגורמים המקצועיים של בתי הדין הרבניים, ואם יש לך טענות שיופנו אליהם.

משה גפני: בסדר, אנחנו לא שם, שולי.

משה גפני: הבנתי שהכול בסדר.

שני מנדל-לאופר: הכול מטופל.

שני מנדל-לאופר: לא אמרתי שהכול בסדר.

משה גפני: הכול מטופל.

משה גפני: טוב.

שני מנדל-לאופר: בעניין התקציבי, אין שום פנייה תקציבית שלא מטופלת.

שני מנדל-לאופר: הכול מתוקצב, והכול מטופל.

משה גפני: הנייר רק לא מגיע לפה, אבל זה בסדר.

משה גפני: לא מגיעה לפה פנייה תקציבית.

שני מנדל-לאופר: אני אגיד שאני מאוד מאוד מופתעת מהטענות שעולות פה.

שני מנדל-לאופר: מול הגורמים המקצועיים אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מופתי.

משה גפני: רק דבר אחד, אל תיתנו כסף, ואל תעשו תוכנית, ושום דבר, הכול בסדר.

משה גפני: רק אל תחשבו שאנחנו לא יודעים את זה.

משה גפני: רק זה.

שני מנדל-לאופר: אני ממש מזמינה אתכם לבוא לבקר את בתי הדין הרבניים.

משה גפני: אל תזמיני, הייתי.

שני מנדל-לאופר: יש לך טענה על אחד ממה שאמרנו?

משה גפני: אין לי טענה, פשוט זה הכול טענה.

משה גפני: אין לי טענה?

משה גפני: אני רוצה לראות אתכם עושים בניין כזה בבית הדין הרבני הגדול, עושים את זה בבית המשפט העליון, את המדרכה, את הכניסה, את הצפיפות.

שני מנדל-לאופר: אבל מוצאים לו דיור חלופי.

משה גפני: בסדר, שמענו.

משה גפני: הכול טוב ויפה.

שולי מועלם-רפאלי: זה מה ששאלתי, תוך x זמן – יש איזו הגדרה?

שולי מועלם-רפאלי: יש איזה מישהו שלוקח על זה אחריות?

שני מנדל-לאופר: זאת היחידה המקצועית של בתי הדין הרבניים.

שולי מועלם-רפאלי: או שבתי הדין הרבניים – ממילא אנחנו מנסים להוכיח שצריך להפריד פה דת ממדינה, ולכן עכשיו נקעקע את בתי הדין הרבניים כדי שתהיה לנו סיבה להגיד שבתי הדין הרבניים לא מתפקדים, בואו נסגור אותם.

משה גפני: שולי.

שני מנדל-לאופר: זה לא מה שאמרתי.

שולי מועלם-רפאלי: הרי אנחנו מתקצבים 99 דיינים מיום הקמת מדינת ישראל ועד היום.

שני מנדל-לאופר: 108, והם גדלו בצורה אסטרונומית.

שולי מועלם-רפאלי: מה זה אסטרונומית.

שני מנדל-לאופר: בשלוש שנים האחרונות יש עוד תשעה דיינים.

שולי מועלם-רפאלי: מה זה אסטרונומית.

שולי מועלם-רפאלי: את יודעת, ברשותך, אני לא אגיב, כי מול הצעת החוק שלי - -

משה גפני: די, שולי.

משה גפני: אני מאוד מבקש לא להצחיק אותי עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: - - התגובה שלכם הייתה מבישה.

משה גפני: בבקשה, מר זחאלקה.

איאד זחאלקה: אדוני, בשבילנו בתי הדין השרעיים במצב טוב מבחינתנו.

איאד זחאלקה: אני באמת בשיתוף פעולה עם הדיור הממשלתי, אנחנו מתואמים איתם.

איאד זחאלקה: יש לנו שתי בעיות רציניות.

איאד זחאלקה: אחת בבית הדין השרעי ביפו.

איאד זחאלקה: שם בית הדין נמצא במקום מאוד מסוכן, גם מבחינה בריאותית וגם מבחינה זאת שהוא נמצא בבניין נטוש.

איאד זחאלקה: המצב קשה מאוד.

איאד זחאלקה: עשינו הרבה מאמץ במשך שנים עם הדיור הממשלתי, ולא הצלחנו לקדם את העניין.

איאד זחאלקה: בתקופה האחרונה מתנהל משא ומתן עם איזה משכיר ומקווים שבאמת יצא מזה משהו.

איאד זחאלקה: גם יש לנו בעיה בבית הדין השרעי באקה אל גרבייה ששם גם המצב קשה, ובית הדין - - -

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: אבל מה הקדמת ואמרת שיש לכם שיתוף פעולה?

איאד זחאלקה: אמרתי שאנחנו למשל, הצלחנו להקים בית דין שרעי בסח'נין בתקופה קצרה.

איאד זחאלקה: הקמנו בית דין חדש שלא היה קיים, אזור שיפוט חדש, ושיתפו איתנו פעולה.

איאד זחאלקה: גם שיפצנו בתי דין, וגם בזה משתפים איתם פעולה.

איאד זחאלקה: אני רואה שהפניות שלנו מטופלות, נענות, לא דוחים אותנו, לא עושים לנו סחבת.

משה גפני: הבעיות שיש זה בבית הדין השרעי ביפו.

איאד זחאלקה: יפו ובאקה אל גרבייה.

איאד זחאלקה: ביפו זה מצב קשה, זה עניין קשה מאוד.

איאד זחאלקה: הדיור הממשלתי יודע מזה.

איאד זחאלקה: אמרנו להם, אדוני, אמרתי להם, אם אתם לא מוצאים מקום להשכיר, כי אנחנו הולכים על בסיס שכירות או על בסיס בינוי, נרצה שיבנו בית דין שרעי ביפו.

איאד זחאלקה: אנחנו לא יכולים להשאיר מחוז מאוד רציני, מאוד חשוב בלב הארץ שהוא בבניין נטוש, ואם לא מוציאים מקום לשכור אז לפחות שיבנו, שיתחילו לחפש מקום לבנות.

איאד זחאלקה: לא בושה לבנות בית דין עבור בית הדין השרעי.

איאד זחאלקה: אנחנו גם במצוקה בבית הדין בבאקה, ובבאקה אנחנו גם מאוד מעוניינים.

איאד זחאלקה: הם הבטיחו לנו שיפרסמו מכרז עבור בית הדין השרעי בבאקה.

איאד זחאלקה: אנחנו מבקשים שהליכי פרסום המכרז בבאקה יואץ, ולא יחכו הרבה זמן.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: למה באמת לא מאיצים את המכרז בבאקה?

אלכס פלוטנו: המכרז בבאקה אושר בוועדת מכרזים בשבוע שעבר, זה עניין של ימים.

אלכס פלוטנו: אני חבר ועדת מכרזים במקרה.

אלכס פלוטנו: ועדת המכרזים אישרה את פרסום המכרז שבוע שעבר, זה עניין של ימים עד שזה יתפרסם.

משה גפני: תעדכן אותי.

איאד זחאלקה: כן, אדוני.

משה גפני: לגבי יפו?

אלכס פלוטנו: לגבי יפו, אכן אנחנו מחפשים כבר הרבה זמן, הרבה שנים.

אלכס פלוטנו: זה נובע גם מהאילוצים שיש, כי אנחנו צריכים להיות בתוך יפו, נכון?

איאד זחאלקה: כן.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

אלכס פלוטנו: אנחנו לא יכולים לצאת.

אלכס פלוטנו: כלומר, זה מגביל אותנו מאוד בחיפוש.

אלכס פלוטנו: וגם אם אנחנו מוצאים בניין שהוא פיזית מתאים הוא לא מתאים מבחינת הייעוד, ולא יעלה על הדעת שהממשלה תיכנס לבניין, נקרא לו לא חוקי, על אחת כמה וכמה בתי הדין.

משה גפני: אז מה אתה מציע?

שולי מועלם-רפאלי: אני שואלת מתי מחליטים שאי-אפשר למצוא שקיים ואולי חושבים על מבנה שמלכתחילה ייבנה.

שולי מועלם-רפאלי: באיזה נקודת זמן מישהו מקבל על זה החלטה?

אלכס פלוטנו: אין קריטריונים, אבל אנחנו בודקים את זה לגופו של עניין.

שולי מועלם-רפאלי: כמה שנים מוכרות התלונות על בית הדין השרעי ביפו?

אלכס פלוטנו: ארבע שנים כבר.

אלכס פלוטנו: אנחנו ארבע שנים מחפשים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, ארבע שנים אתם מחפשים דיור.

אלכס פלוטנו: אנחנו הן במכרזים פומביים, הן בדרך של פטור ממכרז.

אלכס פלוטנו: אפילו פנינו לאנשי המקום שיביאו לנו הצעות.

אלכס פלוטנו: חלקם הביאו, חלקם לא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

משה גפני: בבקשה.

רמי טרביה: אני חייב סקירה תמציתית בקצרה, כי כמו שאמר אדוני היושב-ראש, לא נעשתה כזאת בפני הוועדה מקודם, וגם לצורך הדיון פה.

רמי טרביה: אני אגיד שישנם בארץ שני בתי דין דתיים דרוזיים של הערכאה הראשונה, ויש בית דין דתי דרוזי אחד לערעורים.

רמי טרביה: הערכאה הראשונה ממוקמת, אחת מהן בעכו, והשנייה ברמת הגולן בכפר מסעדה עכשיו.

רמי טרביה: בית הדין לערעורים נמצא באותו מבנה של בית הדין של הערכאה הראשונה בעכו.

רמי טרביה: כאשר הדיונים של ערכאת הערעור מתנהלים באותו אותם דיונים של בית הדין של הערכאה הראשונה, וגם הלשכות של הקאדי מד'הב נמצאות גם באותו בניין גם של הערעורים וגם של הערכאה הראשונה.

משה גפני: פניתם למינהל הדיור?

רמי טרביה: יש עכשיו לגבי בית הדין במסעדה ברמת הגולן התקשרות עם בעלים של מבנה פרטי לשכירת מבנה יותר גדול.

רמי טרביה: יש גם חוזה לשיפוץ או התאמה?

אלכס פלוטנו: בבוקעתא.

רמי טרביה: בבוקעתא, כן.

רמי טרביה: הוא יעבור ממסעדה לבוקעתא.

רמי טרביה: יש צפי שההליך הזה יסתיים בינואר 2019 ואז נאכלס גם אותו.

רמי טרביה: המצב יהיה הרבה יותר טוב מאחר שבית הדין היה בודקה במסעדה, ובאמת לא היה ראוי לשימוש.

רמי טרביה: באשר לעכו, יש מצוקה, והיא מצוקה קשה מאחר ששני בתי דין, שתי ערכאות של הערעורים ושל הראשונה פעילות באותו מבנה.

רמי טרביה: שניים, גם אין מקום.

רמי טרביה: ב-2011 בוצע שיפוץ במבנה הזה שהוא מבנה שכור בתוך קניון בעכו, כמו שאר המשרדים גם השרעי שכר שם.

רמי טרביה: המבנה הזה בחלוף פחות משבע שנים הוא כבר צפוף, לא מספיק.

רמי טרביה: יש לנו צורך לתגבר מערך מזכירות, מתמחים, עוזרים משפטיים.

רמי טרביה: אין לנו מקום פיזי לאכלס אותם.

רמי טרביה: אז יש לתת את הדעת באמת על הנושא הזה בעכו, וכן אולי להקים בית דין באמת נפרד, כי הגיעה העת והצרכים גם כן.

רמי טרביה: יש עלייה די מסיבית, בנינו אמון עם האוכלוסייה.

רמי טרביה: וכמו שנאמר בבתי הדין, יש פנייה לבתי הדין ולא לבתי המשפט האזרחיים ולא לרשם הירושות, כך שיש צורך בשיפור.

שולי מועלם-רפאלי: נעשתה פנייה בנושא הזה לרשויות?

משה גפני: לפי דעתי לא, אבל תכף נדבר על זה.

רמי טרביה: לגבי רמת הגולן, כמו שאמרתי, אנחנו בשלב מתקדם, ויש שיתוף פעולה עם הדיור הממשלתי והמשרד.

רמי טרביה: אבל לגבי עכו הבעיה מחריפה, והצגתם פתרונות.

שולי מועלם-רפאלי: אני שואלת על עכו, האם נעשתה פנייה לרשויות?

משה גפני: לא נעשתה.

רמי טרביה: לא נעשתה, כי אנחנו - - -

משה גפני: הדתיים לא פונים, מפחדים.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לעניין?

משה גפני: בבקשה.

דוד מלכא: אני רק רוצה לומר שהנתונים שאנחנו מתבססים עליהם הם נתונים שמופיעים בדוח הוועדה שמינה ראש הממשלה להשוואת תנאים בין בתי הדין הרבניים לבתי המשפט כסיכום.

דוד מלכא: זאת אומנם טיוטה, אבל היו חברים בוועדה עודד פלוס המנכ"ל.

משה גפני: איפה עודד פלוס הלך?

דוד מלכא: הוא היה צריך ללכת למשרד המשפטים, הוא אמר לי - -

משה גפני: מה יש במשרד המשפטים?

משה גפני: טוב, לא חשוב.

דוד מלכא: - - והרב יעקבי והסמנכ"ל אצלנו עם נציג מטעם האוצר, שהיו חברים בוועדה.

דוד מלכא: בסך הכול הנתונים הם נתונים שמופיעים כאן בדוח.

דוד מלכא: המציאות, רק באנו כדי להמחיש את זה בתמונות ובמלל.

משה גפני: באתם בגלל שהוזמנתם.

דוד מלכא: נכון, אבל מה שאני רוצה לומר, שאנחנו מקווים שבעזרת השם בעוד כמה שנים נזכה לראות פרסום של אגף החשב הכללי שמפרסם את העשייה שלו במבנים של בתי הדין הרבניים.

שולי מועלם-רפאלי: אתם לא מעניינים אותם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: מה שמסוכם מבחינתנו, אני לא חושב שיש מישהו שהשתתף בדיון הזה שחשב או שחושב בסוף הדיון שהמצב עם בתי הדין הרבניים הוא מצב נורמלי.

משה גפני: הוא מצב לא נורמלי לחלוטין.

משה גפני: חצי מבתי הדין, חצי לפי דעתי, אם ספרתי נכון, בכלל נמצאים במקום לא ראוי.

משה גפני: גם האחרים שנמצאים נמצאים בדיעבד אם אנחנו משווים אותם לבתי המשפט, אז בוודאי שאין שום קשר בין היכלי בתי המשפט שנבנו – שאנחנו מברכים על זה, אנחנו חושבים שזה נכון – לבין בתי הדין שנמצאים במצב שהוא בלתי נסבל, בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: קודם כול אני מתחיל איתכם, לפי דעתי, הרב יעקובי, טוב שאתה פה, אתה גם יודע להגיד האם הוכנה פעם תוכנית כפי שבתי המשפט הכינו, תוכנית על בינוי בתי הדין?

משה גפני: יש פעם שהיה דבר כזה?

משה גפני: תוכנית.

משה גפני: לא ועדות עם טיוטות ולא ראש הממשלה, ולא אף אחד, אתם, תוכנית שאומרת ככה: באילת המצב מבחינת

משה גפני: כם טוב, ומכיוון שהוא טוב אנחנו נמצאים במקום שאנחנו נמצאים, כמו שנמצאים בכל הדיור הממשלתי.

משה גפני: לכן אנחנו גם נמצאים שם, כך וכך מטרים יש, וזה מספיק לצורכי האוכלוסייה שנמצאת באזור אילת.

משה גפני: ברחובות המצב הוא על הפנים – לא לכתוב על הפנים, זה לא יפה, לכתוב כמו שעורך דין כותב.

משה גפני: לכתוב: המצב ברחובות הוא מתחת לכל ביקורת, אין פתרון לבית הדין הרבני, ואתם מציעים, אתם, מציעים או לבנות או לשכור או לא חשוב מה, אתם לא מתחשבים במה שהם אומרים לכם.

משה גפני: יש לנו חיסרון שאנחנו מפחדים מהאנשים האלה.

משה גפני: אם תתחיל איתם אז הם לא ייתנו לך את השכירות באילת.

משה גפני: לא לפחד.

משה גפני: להגיש לי את התוכנית כמו שבתי המשפט עושים.

שולי מועלם-רפאלי: ובאותה הזדמנות להגיש לו גם תוכנית על ההגדלה במס' הדיינים בהתאם לגידול האוכלוסייה במדינת ישראל.

קריאה: משתפת פעולה.

משה גפני: לא, אבל אי-אפשר.

שולי מועלם-רפאלי: אה, לא ידעתי שדיברתם בשיחה.

משה גפני: רמי אמר לי, אבל אני לא מבקש את זה.

שולי מועלם-רפאלי: יש הצעת חוק שלי, והתגובה שלהם הייתה מבישה.

משה גפני: הצעת החוק שלך היא בסדר, אבל רק על הבינוי.

משה גפני: הדיון הוא על הבינוי.

משה גפני: אני מבקש על הבינוי.

משה גפני: תוכנית שתדבר על בית הדין הגדול, שתדבר על בתי הדין, תיתן סקירה מוחלטת, אבל תוכנית מה הולכים לעשות.

משה גפני: מה אתם מבקשים שאת זה צריך לעשות.

משה גפני: לא להתחשב, לא במינהל הדיור, לא באגף התקציבים, לא במשרד האוצר, לא במשרד הדתות, באף אחד לא.

משה גפני: בהנהלת בתי הדין זה מה שצריך.

משה גפני: ויכול להיות שיגידו לכם: התוכנית שאתם מבקשים היא מיליארד שקל, ואין לנו את הכסף לזה.

משה גפני: יכול להיות שיגידו, אבל יש תוכנית על השולחן.

משה גפני: לא שאנחנו מחפשים כמו מקבצי נדבות, תיתן לי קצת כסף על שכירות, תוציא לי מכרז בתל אביב שמונה שנים.

משה גפני: לא רוצה לשמוע את זה יותר.

משה גפני: תוכנית.

משה גפני: כמה זמן זה ייקח?

דוד מלכא: אפשר תוך כמה ימים להכין תוכנית.

משה גפני: חודש, הרב מלכא.

דוד מלכא: בסדר.

שגית אפיק: לא כללית, ספציפית.

שולי מועלם-רפאלי: הרב מלכא, לא מה שיש היום, מה שאנחנו רוצים.

דוד מלכא: יש מגרש, זה מופיע בתוכנית.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: לא זה מה שאני מבקש.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רוצים לשכה לכל דיין, זה מה שצריך להיות כתוב בתוכנית, ולא לשכה לכל ההרכבים ביחד.

משה גפני: הרב יעקבי, אני מבקש אם אתה יכול גם לעזור בעניין הזה.

משה גפני: אמרת שיש 12 בתי דין, 11, 10, לא חשוב הוויכוח, תכתוב: בית הדין – לא ציונות ולא פילוסופיה – זה בית הדין באילת.

משה גפני: הוא באילת, זאת תמונת המצב, בסדר.

משה גפני: מקבלים שכירות וכו' וכו'.

משה גפני: תוכנית לטווח ארוך יש? אין.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: רחובות, זה המצב, זה בית הדין, שם הוא נמצא, ואתם מבקשים, על-פי התוכנית שלכם מה אתם רוצים שיהיה בלי להתחשב בכלום, לא בכסף, לא בתוכנית של בינוי פיזי או כל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: מה הנהלת בתי הדין מבקשת לעשות בטבריה.

משה גפני: ואז אני אקיים דיון נוסף, ובדיון הנוסף נביא את התוכנית שלכם.

משה גפני: ניתן להם את זה כמובן קודם, ונקרא להם, נשב ונראה.

משה גפני: יכול להיות שיהיו להם טענות שאין מספיק כסף.

משה גפני: במדינה חסר כסף.

משה גפני: צריך מטוס לראש הממשלה.

משה גפני: בסדר, זה גם חשוב.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, אפשר לעשות גם תוכנית הדרגתית, אפשר להתחיל מהמצוקה הקשה ביותר ולהתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה איתך.

משה גפני: שולי, אני אומר לך, אני כבר דן בזה הרבה פעמים, אין תוכנית.

משה גפני: לבתי המשפט יש תוכנית.

משה גפני: לתוכנית של בתי המשפט אפשר להתייחס.

משה גפני: להגיד: אנחנו כן יכולים לבנות היכל משפט בבאר שבע, לא יכולים לבנות.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: את זה כן, את זה לא, את זה חלק.

משה גפני: אבל אין תוכנית של בתי הדין.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה איתך.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: חודש, יעקבי.

שמעון יעקבי: בסדר גמור.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לגבי בתי הדין השרעיים.

משה גפני: אני מבין שאתם נמצאים בדיאלוג איתם, ובינתיים זה פחות או יותר מתקדם.

משה גפני: אני מבקש בחודש הזה לעדכן אותי מה קרה עם התוכנית הזאת.

משה גפני: אם התוכנית הזאת טובה, מה שאמרתם לגבי באקה ומה שאמרתם לגבי יפו, האם התקדם משהו עם העניין הזה.

משה גפני: אם לא מתקדם, באותה ישיבה שנעשה, אז אם זה מסתדר אז לא נדון עליכם או שנשבח את ממשלת ישראל שהיא דאגה לכם והכול בסדר.

משה גפני: אם לא מסתדר, ניכנס לפרטים מה לא מסתדר.

משה גפני: אותו דבר לגבי קאדי מד'הב.

משה גפני: מה שאני מבין, שיש את התוכנית הזאת לגבי העברה של מסעדה.

רמי טרביה: כן, זה בשלבי פיתוח.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם זה מתקדם, מתקדם.

משה גפני: אם זה לא מתקדם, אני מציע שתכתבו מכתב.

משה גפני: בניגוד לבתי הדין השרעיים אתם צריכים לכתוב מכתב שמיועד למינהל הדיור, ולהגיד לו: זה מה שאנחנו מבקשים.

משה גפני: אם אתה לא רוצה לשלוח מכתב, אני ידעתי שלא שלחתם מכתב.

איאד זחאלקה: אנחנו מגבשים פנייה לאור ההתפתחויות במסעדה.

משה גפני: אני לא אומר לכם מה לעשות.

משה גפני: אני מכיר את הדבר הזה.

משה גפני: יש לי הערות לגבי ההתנהגות הזאת, אבל אני לא אומר אותה.

משה גפני: הרבה פעמים לא מעבירים מכתב בגלל שלא רוצים לריב, אני מכיר את זה.

משה גפני: כרצונך.

משה גפני: הוועדה עומדת לרשותכם.

משה גפני: אם אתם מסתדרים איתם והעניין מסתדר, אז רק תאמרו לנו ואנחנו נשבח, כפי שאמרתי.

משה גפני: אם אתם לא מסתדרים ואתם רואים שהמצב לא מתקדם, אז תגידו לי, ובאותה ישיבה שנקיים, נקיים גם לגבי התוכנית של בתי הדין של הקאדי מד'הב.

משה גפני: בסדר?

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

משה גפני: ואני מבקש מכם אם אפשר, בבקשה, להיכנס למסלול נורמלי.

משה גפני: זאת אומרת, לא לדבר יותר כללי.

משה גפני: להיכנס למסלול, להגיד: זאת התוכנית, זה מה שהם הגישו.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לעשות את זה בגלל שזה עולה הרבה כסף.

משה גפני: אנחנו מציגים הצעה חלופית ובהצעה החלופית זה יותר זול, אבל שנדבר על השולחן.

משה גפני: בתוצאות אנחנו רואים איפה אנחנו נמצאים.

משה גפני: אז מה זה משנה כל הדיבורים האלה שהכול נעשה ומדברים איתם?

משה גפני: מדברים איתם לא רלוונטי מבחינתי.

משה גפני: אני רוצה שהכול יהיה שווה במדינת ישראל, גם בתי המשפט, גם בתי הדין הרבניים, גם השרעיים, וגם קאדי מד'הב.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: לא, משהו לא בסדר במה שאני אומר?

אסף הופר: לא, מצוין.

אסף הופר: אמרנו שנקבל תוכנית.

אסף הופר: אנחנו עובדים עם תוכנית שאנחנו מקבלים.

משה גפני: יפה.

אסף הופר: אנחנו בעד.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

משה גפני: האחריות עוברת אליכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.