ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1158, 2018-11-12 10:12

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (תיקון) (שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית), התשע"ט-2018.

משה גפני: אני מבקש להסביר למה הורדתי מסדר היום את מפעל סינרג'י אחרי שכבר קיימנו דיונים עליו וכנראה גם נמשיך לדון בו.

משה גפני: המצב כרגע הוא שאמורים בימים או בשבועות הקרובים לקבל החלטה.

משה גפני: למיטב ידיעתי זה לא יתרום עכשיו זה שאנחנו נדבר על העניין הזה כי אני מעריך – לא שאני יודע – שהנושא שם הוא חיובי מבחינת המפעל.

משה גפני: אם אנחנו עכשיו מקיימים דיון, זאת אומרת שאנחנו נכנסים לתוך החוק ואנחנו אומרים שאנחנו מפעילים לחץ על הדיון שאמור להתקיים במשרד הכלכלה לגבי הנושא הזה, גם של הערובה וגם של ההתנהלות מול מפעל סינרג'י כאשר ההערכה שלי היא שזה הולך להיות חיובי.

משה גפני: אם לקיים את הדיון הזה ולומר את מה שאנחנו באמת חושבים שצריך לומר, בסופו של דבר יהיה שהלחץ שלנו מביא לפתרון ואני חושב שזה דבר שיכול לגרום נזק.

משה גפני: לכן החלטתי בשלב הזה להוריד את זה מסדר היום.

משה גפני: לא שזה ירד מסדר היום ולא יבוא יותר אלא זה יבוא.

משה גפני: אנחנו עוקבים אחרי כל מה שקורה בעניין הזה.

משה גפני: כרגע אני חושב שדיון בעניין הזה לא יתרום.

משה גפני: לגבי הנושא של מפעל המלט בהר טוב.

משה גפני: אמורה להתקבל החלטה ביום חמישי.

משה גפני: הצבעה.

משה גפני: דיברנו גם בשבוע שעבר.

משה גפני: זה גם לא היה על סדר היום.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לפני שלא מתקבלת שם החלטה לקיים כאן דיון.

משה גפני: אנחנו לא מתנתקים ממה שהממשלה עושה.

משה גפני: יש דברים שהממשלה עושה לא טוב ואנחנו דנים על כך ואנחנו דנים איתם יחד והם מביאים את עמדתנו בעניין.

משה גפני: את הדיון על סינרג'י הורדתי בגלל הסיבה שאמרתי.

משה גפני: לגבי מפעל המלט בהר טוב, זה לא היה מלכתחילה.

משה גפני: יש הצבעה ביום חמישי ואנחנו נראה לאן זה הולך.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אתה יודע שאני אחריך באש ובמים, מדי פעם מסתכל אחורה, אבל תמיד הולך אתך.

איתן ברושי: כאן אני רוצה לומר משהו.

איתן ברושי: נדבר על המלט.

איתן ברושי: אם הוועדה שמורכבת מנציגי האוצר, כלכלה ונציגי ציבור תחליט שאין היטל היצף, אז אין שום חשיבות לוועדה שלך, שלנו.

איתן ברושי: הרי מה האבסורד כאן?

איתן ברושי: גם אפרופו סינרג'י.

איתן ברושי: שר האוצר או האוצר צריך אישור להעלות מכס.

איתן ברושי: למשל, הוא צריך אישור לעצור את הורדת המכס פעם נוספת בדגים.

איתן ברושי: הוא לא צריך אישור - תבינו את האבסורד – להוריד את המכס.

איתן ברושי: הוא יכול להתעורר בלילה מאיזה חלום ובבוקר לחתום והוא חותם יחיד שהוא מוריד מע"מ ומכסים והיטלים על יבוא בכל התחומים.

איתן ברושי: אתה אמרת כאן דבר שהוא שגוי לצערי.

איתן ברושי: אם למשל במלט – וביקרתי במלט וחטפתי על הראש מחברים שמכירים אותי והם עוסקים ביבוא – אם הוועדה תחליט שאין היטל היצף, הדיון כאן מיותר.

איתן ברושי: לכן אני חושב שזאת טעות.

איתן ברושי: צריך להביא את המלט השבוע.

איתן ברושי: הם עומדים שם בחוץ ומפגינים והביאו שקי מלט.

איתן ברושי: כנראה מלט שלא לקחו לעזה נשאר כאן להפגנות.

איתן ברושי: בסופו של דבר אנחנו לא סומכים על הממשלה בהרבה דברים והסתבר שאנחנו גם צודקים בהרבה דברים, בוודאי אתה גפני.

איתן ברושי: אני מציע לקיים את הדיון השבוע, גם בזה וגם בזה, ולומר לחברי הוועדה שבאבסורד ששר האוצר נותן להם מטריה שלא צריך אותנו לעניין הזה, אנחנו צריכים להשפיע לפני ההחלטה ולא לעמוד כקבצנים ליד פקידים זוטרים באוצר ולבקש רחמים על תפיסות עולם שהן נכונות יותר מאשר של הפקידות.

שגית אפיק: דווקא הנטייה הייתה חיובית שם וההמלצה של דני טל הייתה חיובית.

איתן ברושי: עם כל הכבוד אנחנו לא עוסקים בנטיות.

איתן ברושי: אנחנו עוסקים בעובדות.

שגית אפיק: הוא אומר שאם הם ימליצו שלא יהיה היטל, זה לא יבוא לכאן.

איתן ברושי: במלט זה בטוח.

שגית אפיק: אבל אנחנו עוד לא בשלב הזה.

שגית אפיק: ביום חמישי יש ועדה.

איתן ברושי: הוועדה הייתה צריכה להחליט כבר לפני שבוע ודחו את ההחלטה.

איתן ברושי: אני מבקש שהמלט יעלה לדיון ביום רביעי.

מיקי לוי: בוקר טוב.

מיקי לוי: בשבוע שעבר קיימנו בראשותך אדוני דיון מאוד מאוד חשוב בדבר כוונת משרד המשפטים והחשב הכללי באוצר לשנות את הפרשנות המשפטית על חוק חובת המכרזים בנוגע לרכש גומלין שהוא בנפשנו.

מיקי לוי: נודע לי כי ביום חמישי הקרוב או ביום רביעי הקרוב שר התחבורה מקיים אצלו דיון בנושא האוטובוסים.

מיקי לוי: עברה חצי שנה, וזהו, אפשר ללכת ללא רכש גומלין.

מיקי לוי: קטסטרופה לתעשייה המקומית.

מיקי לוי: יותר חמור.

מיקי לוי: מעל מיליארד שקלים יעלה כביש מספר 16.

מיקי לוי: אותן חברות שזכו, הפטנט הזה שבעזרת חברה ישראלית מקבצים, קופצים מעל חובת המכרזים לרכש גומלין.

מיקי לוי: הוא אסון לתעשייה הישראלית.

מיקי לוי: אני מבקש ממך אדוני, בבקשה, לפני שיהיה מאוחר, תתקשר בבקשה לשר התחבורה ובמידה ולא, חובה לקיים כאן דיון ולהביא את משרד המשפטים, ובבקשה, שגם היועצים המשפטיים, היועצת המשפטית של הוועדה תתערב ותדבר עם דינה זילבר.

מיקי לוי: כל השינוי בהבנה הוא בנפשנו.

מיקי לוי: אני מתריע.

מיקי לוי: ברמה הכלכלית תהיה פגיעה במדינת ישראל.

מיקי לוי: גם כך מצב הקופה מתחיל להיות קשה, אז בלי חובת מכרזים?

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: מה שעשית עכשיו, שהצלת מפעלים, אתה תצטרך לדון כאן בעשרות מפעלים.

מיקי לוי: בסוף הכול יבוא על הראש שלנו.

מיקי לוי: אתה תצטרך לדון כאן בעשרות מפעלים שייסגרו.

משה גפני: לגבי הנושא הזה שאתה מעלה.

משה גפני: דיברו אתי עליו אתמול.

משה גפני: אני מתכוון לדבר עם שר התחבורה.

משה גפני: אנחנו בישיבה הקודמת ביקשנו להכין הצעת חוק שתמנע את הדבר הזה.

משה גפני: היועצת המשפטית צריכה לבדוק ולהכין את זה.

משה גפני: אני אדבר עם שר התחבורה.

משה גפני: מה שאתה מעלה, זה נושא ממש חמור.

משה גפני: זה פשוט נבל ברשות התורה.

משה גפני: הוא פשוט לוקח את הדבר שהוא הכי עקרוני שעומד ביסוד העניין, שתהיה עבודה בארץ ולא שיעבירו את זה לסין וכל מה שנלווה לעניין כי ירצו לחסוך כסף.

משה גפני: אפשר לחסוך כסף בהרבה דברים, ואולי אף אחד לא יעבוד כאן.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: שיבואו לעבוד בארץ אבל יתחייבו לקנות מאתנו מוצרים.

משה גפני: ברור.

משה גפני: הנושא הוא נושא מרכזי.

משה גפני: הוא לא נושא פשוט.

משה גפני: כפי שאמרתי, אני אדבר עם שר התחבורה והיועצת המשפטית תכין הצעת חוק.

משה גפני: אני מקווה שלא נגיע לזה מפני שהצעת החוק הזאת מהלך כירורגי קשה.

מיקי לוי: תודה אדוני.

מיקי לוי: עוד נושא.

מיקי לוי: כתוצאה מאי הסכמה בנוגע להעלאת גיל הפרישה לנשים, ועשית מאמצים אדירים כאן להגיע לאיזה שהם איזונים, אני עד לכך, בארבע השנים האחרונות, מוצאות עצמן קרנות הפנסיה הוותיקות בגירעון אקטוארי המוערך בכ-200 מיליון שקלים בשנה.

מיקי לוי: עד עכשיו האוצר התחייב לשלם את זה ולא הייתה בעיה.

מיקי לוי: הורידו מהעמיתים אחוז אחד שזה 1,000 שקלים והנה פתאום אני רואה שהאוצר לא מתכוון לשלם את זה השנה ולכל עמית יורידו מעל 7 אחוזים.

מיקי לוי: מי יעמוד בזה?

מיקי לוי: אתה יודע כמה עניים יתווספו?

מיקי לוי: מי יעמוד ב-7 אחוזים ממקבלי הפנסיה כאשר ל-130,000 אנשים, הפנסיה שלהם לא גבוהה.

מיקי לוי: זאת תהיה קטסטרופה.

מיקי לוי: אני מתריע מפני רעידת אדמה במלוא מובן המילה, רעידת אדמה אקטוארית בה עוד 130,000 אנשים מתווספים למעגל העוני.

מיקי לוי: בוגרים שנתנו את חייהם למדינה הזאת.

מיקי לוי: אני אפילו לא יודע מה לבקש ממך.

מיקי לוי: תראה לאיזה מצב הגעתי.

משה גפני: אמרה דורית סלינגר – היא אמרה כאן בוועדה והיא אמרה גם לי – שעד יוני 2019 לא יורידו מהקרנות ועדיין יספגו את העניין הזה.

משה גפני: יואב גפני, האם עדיין אתם עומדים בעניין?

משה גפני: באמירה הזאת?

יואב גפני: כבוד היושב ראש, אני לא עוסק בנושא הזה.

משה גפני: לא משנה, אבל שמישהו ייתן תשובה.

מיקי לוי: תאמרו לנו אם האוצר מתכוון לשלם את ה-200 מיליון השקלים האלה, כן או לא.

שגית אפיק: רק נגיד שהמכתב שלה היה מבוסס על מכתב שקדם לו של שאול מרידור מאגף התקציבים שביקש ממנה לתת את הארכה הזאת ועל בסיס זה גם בוועדה הזאת ההסתמכות הייתה שלא יורידו מהעמיתים.

מיקי לוי: שבעה אחוזים, זאת קטסטרופה.

ברוך לוברט: אנחנו נחזור לממונה ונתייחס.

מיקי לוי: מתי?

מיקי לוי: אין זמן.

מיקי לוי: חברים, 130,000 אנשים.

מיקי לוי: אין זמן.

מיקי לוי: אני לא מוכן לשתוק.

משה גפני: תוך כמה זמן תתנו תשובה?

משה גפני: היא התחייבה כאן.

משה גפני: יש רציפות שלטונית.

יואב גפני: אחרי הדיון אנחנו נחזור לממונה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: היום.

משה גפני: שנדע.

משה גפני: כנראה הם ירצו לשבת אתי, שאני אעלה את גיל הפרישה לנשים.

מיקי לוי: או שאולי הוא ימצא כסף.

מיקי לוי: אני לא יודע.

משה גפני: כן.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: אין בעניין הזה חכמות.

משה גפני: או שהולכים למתווה ודנים על המתווה הזה, כפי שאנחנו הכנו, ואז יהיה כסף גם כדי לשלם.

משה גפני: אנחנו אמרנו שאם לא ילך על איזה מתווה של העלאת גיל הפרישה לנשים, שאנחנו תומכים בו, כל הוועדה תומכת בזה, וגם שר האוצר, לא יהיה כסף ואז יתחילו בעיות אחרות.

משה גפני: עושים כאן דבר שהוא איננו נכון.

משה גפני: החשיבות שעכשיו מעלה חבר הכנסת מיקי לוי היא האם ההתחייבות הזאת בעניין הזה עדיין שרירה וקיימת.

משה גפני: יש רציפות שלטונית כי אחרת אולי היינו מצביעים על העלאת גיל הפרישה, בניגוד לעמדת משרד האוצר.

משה גפני: תשתדלו אחרי הישיבה לתת לנו תשובה כדי שנדע היכן אנחנו עומדים בעניין הזה.

מיקי לוי: משפט אחרון, ברשותך.

משה גפני: יותר מדי בעיות הצטברו במדינה.

מיקי לוי: בשבוע שעבר דנו רבות בעניין המטוס שטיפס ל-580 מיליון שקלים.

מיקי לוי: בדקתי ומצאתי ששוויה של חברת אל-על בבורסה הוא 525 מיליון שקלים.

מיקי לוי: אני מבקש באמצעותך להעביר מסר לממשלה – קנו את חברת אל-על כי זה יותר זול ויהיו הרבה מטוסים שיחנו בחניה לטובת ראש הממשלה.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: שנחייך על הבוקר.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: שני הדברים הקודמים שאמרת, אני מתכוון לטפל בהם ברצינות.

משה גפני: הנושא השלישי, פחות ברצינות אבל אני אשאל אותם האם זה נכון שחברת אל-על שווה פחות מרכישת המטוס.

מיקי לוי: חד משמעית.

משה גפני: רכישת המטוס היא דיון שהתקיים כאן מזמן.

משה גפני: רבותיי, אני עובר לסדר היום.

איתן ברושי: אתה מוכן לענות על השאלה לגבי הדיון על המלט?

משה גפני: אני בודק את זה.

איתן ברושי: שהוא יתקיים השבוע.

משה גפני: אין עניין לעשות ישיבה.

משה גפני: יש עניין לפתור את הבעיה ולהשפיע.

משה גפני: לפי דעתי בלי ישיבה אנחנו משפיעים עכשיו יותר.

משה גפני: אני איתם בקשר.

איתן ברושי: על המלט.

משה גפני: על המלט.

משה גפני: אני איתם בקשר.

משה גפני: נראה האם בישיבה אנחנו מקדמים את זה או מוליכים את זה אחורה.

איתן ברושי: ההמלצה היא נגד התפיסה שלך ושלי.

קריאה: שווי אל-על בבורסה הוא 554 מיליון.

מיקי לוי: זה עלה מאז שלשום.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: לא בדקתי הבוקר.

משה גפני: איתן, אני אבדוק את זה.

משה גפני: אתה יודע שאני לא מסרב לך ואני רוצה שהעניין יקודם.

משה גפני: הנושא חשוב לך והוא לא ירד מסדר היום.

משה גפני: אני מקדם בברכה את מאיר לוין, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

משה גפני: אנחנו ביקשנו בישיבה הקודמת שתהיה ארכה על מנת שבמהלך הדיונים לא יקרה מצב שבו פתאום יעצרו להם את החשבונות וכל מה שנלווה לכך.

משה גפני: אני מבקש את ההתייחסות שלך לכל הנושא הזה אבל תרשה לי רק לומר כמה מילים היות ואתה כאן.

משה גפני: אני רוצה לדבר כללית על העניין הזה ולא להיכנס לפרטים.

משה גפני: אתה תתחיל.

משה גפני: כללית המצב הוא שלראשונה במדינת ישראל מטפלים בנושא של חוק הגמ"חים באופן אינטנסיבי, רציני ועם רצון כן מצד כולם, גם מצד הוועדה וגם מצד הממשלה, וגם מצד איגוד הגמ"חים שמייצגים אותם.

משה גפני: יש עניין לסיים את הנושא הזה.

משה גפני: אנחנו עברנו כמה חוקים דומים לנושא הזה או שהם מעניין לעניין באותו עניין.

משה גפני: היה את ה-פטקא.

משה גפני: ה-פטקא היה חוק ותקנות.

משה גפני: התקנות הגיעו מיד אחר אישור החוק.

משה גפני: חוק קשה מאוד מבחינת אזרחי ישראל.

משה גפני: מאוד.

משה גפני: המשמעות של העניין הוא שנכנסים לך לתוך החשבונות.

משה גפני: בקיצור, הדיון היה לא דיון פשוט אלא דיון קשה.

משה גפני: חברים העלו נושאים שונים שיוצרים בעיה אבל עקב העובדה שאנחנו רצינו בסופו של דבר לקיים את ההסכם עם ארצות הברית כמו רוב מדינות העולם שעסקו בעניין הזה, שעשו אתן את ההסכם, החלטנו להביא את ההסכם אפילו שהוא קשה.

משה גפני: לקשה הזה יש מעלה.

משה גפני: המעלה היא שאנחנו נמצאים בהסכם עם ארצות הברית, ולזה יש חשיבות.

משה גפני: אני יכול להסביר את החשיבות של העניין ואני יכול להסביר את הנזק שזה גורם לתושבי מדינת ישראל.

משה גפני: אנחנו לאחר מכן ישבנו די הרבה זמן.

משה גפני: היו בעיות עם הבנקים.

משה גפני: פגעו בחשבונות.

משה גפני: זה היה יכול להגיע גם למגזר השלישי ולא רק לגמ"חים.

משה גפני: הגענו בסוף, אחרי שבועות ארוכים עם כל הנוגעים בדבר, לפתרון כאשר בינתיים הפתרון הזה הוא כזה שאיכשהו הייתה שם ארכה של שנתיים והשנתיים האלה תמו באוגוסט 2018.

משה גפני: מכיוון שזה עלה כאן בדיון, הבנקים אמרו שהם לא יכולים, שיש הוראת יועץ, לעשות כלום.

משה גפני: כך זה נמשך.

משה גפני: אמרתי בישיבה הקודמת ואני אומר גם עכשיו בנוכחותך שאני יושב ראש ועדת הכספים רוצה להעביר את החוק הזה בלי שום קשר, גם אם אין בעיה.

משה גפני: גם אם הכול מתנהל למישרין ואף אחד לא מתלונן.

משה גפני: אני רוצה להעביר את החוק הזה.

משה גפני: זאת הזדמנות.

משה גפני: אני יודע שהיום אנחנו נמצאים בעידן שהעידן הזה יחייב פיקוח על הגמ"חים.

משה גפני: יחייב.

משה גפני: אנחנו נגיע למצב הזה.

משה גפני: יכול להיות במציאות שבה לא תהיה יועצת משפטית מוכשרת בוועדת הכספים, לא יהיה יושב ראש ועדה שיש לו שיג ושיח עם הגמ"חים והגמ"חים חשובים לו, כי יכול להיות גם יושב ראש ועדת כספים חרדי אבל הגמ"חים הם לא נושא שחשוב לי.

משה גפני: לי זה חשוב ואני רוצה להעביר את זה.

משה גפני: בינתיים הגיע ה-CRS, עוד הסכם קשה, יותר רך מה-פטקא אבל יותר קשה מהמצב הנורמלי שאנחנו חיים בו.

משה גפני: אני לא רוצה להיכנס לפרטים אלא להשאיר לך את הבמה.

משה גפני: אנחנו ביקשנו ארכה עד שנסיים את העניין.

משה גפני: כל מי שנמצא בוועדה יודע שאנחנו בשלהי העבודה בנושא, גם של ה-CRS וגם של הגמ"חים.

משה גפני: אם אתה רואה את סדר היום השבוע, יש לנו כאן גם את הגמ"חים וגם יש את ה-CRS.

משה גפני: אני רוצה להתקדם ולסיים ואני מבקש את הארכה.

משה גפני: המציאות הזאת, אתם במשרד המשפטים וברשות שוק ההון וכל הגופים שעוסקים בעניין, חשוב להם הנושא הזה מכיוון שבסוף יהיה חוק ויהיה פיקוח.

משה גפני: זה יותר טוב מבחינתכם, פחות טוב מבחינתכם, אבל זה כבר יתחיל להתקדם וזה יהיה על בסיס שונה לחלוטין.

משה גפני: בבקשה.

מאיר לוין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מאיר לוין: אנחנו כמוך חושבים שיש חשיבות עליונה בקידום הפיקוח על הנושא של הגמ"חים.

מאיר לוין: כאשר הותקנו תקנות ה-פטקא בשעתו הייתה מחשבה שזה ייקח לכל היותר, ההסדרה הזאת, שנתיים ולכן נקבעה בעצם תקופה של שנתיים מתוך הנחה שבעצם ההסדרה של הגמ"חים תסתיים הרבה לפני כן.

מאיר לוין: בעצם מה שנקבע ב-פטקא זה שאלה יהיו שנתיים או עד ההסדרה לפי המוקדם.

מאיר לוין: אנחנו נמצאים אחרי השנתיים ואנחנו מעריכים מאוד את העובדה שאתה מקדיש זמן לקידום החקיקה בנושא ואנחנו באמת שמחים שעכשיו יש איזו האצה של התהליכים.

מאיר לוין: כמובן אין לנו שום כוונה או רצון לפגוע בגמ"חים.

מאיר לוין: זאת אומרת, אין לנו שום רצון חלילה שבנקים יסגרו חשבונות של גמ"חים.

מאיר לוין: זו לא המטרה.

מאיר לוין: המטרה היא בסוף לייצר הסדרה כפי שיש הסדרה לגופים פיננסיים אחרים, גם על הגמ"חים.

מאיר לוין: לכן, מתוך הבנה שיש קושי בסיטואציה של מהיום למחר חלילה יצטרכו להיסגר גמ"חים ובעקבות הפנייה שלך, היועץ המשפטי לממשלה – שהוא מאוד מודאג מהנושא הזה של הגמ"חים, יש היבטים מאוד משמעותיים שצריכים טיפול – הסכים לבחון בחיוב את האפשרות של הסרת ההתנגדות שלו להארכה של הוראת המעבר לגמ"חים בתקנות ה-פטקא אבל במסגרת הבחינה הזאת הוא כן מבקש לראות שבאמת ההסדרה על פיקוח על הגמ"חים היא נשלמת ושהיא גם נשלמת בצורה טובה.

מאיר לוין: זאת אומרת, שבסופו של דבר תהיה הסדרה איכותית, הסדרה שנותנת לרשות שוק ההון את כל הכלים שדרושים לה לפקח ולאכוף בצורה אפקטיבית.

מאיר לוין: כיוון שאנחנו נמצאים עכשיו, כמו שציינת, בשלהי ההסדרה הזאת, אני חושב שאנחנו קרובים מאוד.

מאיר לוין: גם היועץ מסתכל על כל התמונה כולה וכמו שאמרתי יבחן בחיוב את הארכת הוראת המעבר בתקנות לאחר מכן.

משה גפני: תודה רבה.

שגית אפיק: אני רק רוצה להתייחס לעניין של הוראת המעבר ב-פטקא כדי שנבין מה המטרה שלה כי המטרה שלה היא פחות להגן על הגמ"חים ויותר להגן על רשות המסים ומשרד האוצר.

שגית אפיק: אחרי שנחקקה ה-פטקא ועודכנו התקנות, נקבעה בתקנות ה-פטקא אותה ארכה אבל נקבע גם – וזה בהתאם לאמנת ה-פטקא, זה לא משהו חדשני שישראל הוסיפה – שביחס לגמ"חים עד מיליון דולר או שקלים, אתם זוכרים, אבל לא משנה, גמ"חים קטנים עד מיליון שקלים, הם יצטרכו לקבל מרשות המסים את מספר ה-ג'ין שלהם וללכת אתו לבנק.

שגית אפיק: הכול היה אמור להסתדר להם.

שגית אפיק: אלא שבמשך כמעט חצי שנה, אולי אפילו שמונה חודשים, הם לא קיבלו.

שגית אפיק: לרשות המסים לא היה טופס, הבנקים לא ידעו שהם צריכים לקבל את הטופס הזה, כשהיה לרשות המסים טופס – הם לא ידעו להנפיק את מספר ה-ג'ין, הם לא ידעו לחבר את זה לתיק.

שגית אפיק: שמונה חודשים שקיימנו כאן דיונים על איך לחבר את הממשלה לבנקים, את רשות המסים, שיהיה טופס שהגמ"חים יוכלו לפנות ולקבל.

שגית אפיק: בכל התקופה הזאת הבנקים סגרו חשבונות.

שגית אפיק: היו כאן פניות על סגירת חשבונות.

שגית אפיק: הארכה הזאת באה בעצם כדי לומר לרשות המסים שתכין טופס כדי הוראות התקנות יופעלו וייושמו על ידה בדיוק כמו שהן כתובות ובלי טובות ובלי לפנים משורת הדין, לא ביחס לגמ"חים ולא ביחס לאף אחד אחר.

שגית אפיק: המועד הזה עבר.

שגית אפיק: לכאורה היושב ראש לא צריך לעשות כלום.

שגית אפיק: הוא לא צריך אפילו לבקש ממך המשך של ההוראה הזאת כיוון שרשות המסים צריכה כבר להיות עם הטופס והיא צריכה להיות ערוכה לזה.

שגית אפיק: אמנם הבנקים הסתמכו על זה, כולם הסתמכו על זה, שתהיה ארכה נוספת כיוון ששום דבר לא קרה ואף אחד לא דרש מהגמ"חים את מספרי ה-ג'ין אבל למעשה הממשלה צריכה כאן להתנהל לפי מה שמופיע בתקנות שהיא עצמה הביאה בפנינו ואישרנו אותן.

שגית אפיק: לכן יש כאן משהו קצת מוזר בעיני, כי מצד אחד אומרת פרידה ישראלי ואומרים מרשות המסים שאנחנו לא ערוכים, אנחנו זקוקים לעוד מספר חודשים.

שגית אפיק: זה הם אומרים ולא אנחנו.

שגית אפיק: לא הבנקים ולא הגמ"חים.

שגית אפיק: הם אומרים שהם זקוקים לעוד מספר חודשים כדי שיוכלו להנפיק את הטופס בצורה מסודרת ולתת את המספרים לבנקים וכדי שגם הפעם לא יהיה אותו כשל שהיה בפעם הקודמת ובמשך שמונה חודשים נסגרו חשבונות לגמ"חים כי הבנקים לא ידעו מה רשות המסים רוצה מהם ולהפך.

שגית אפיק: הבקשה של הוועדה הייתה בקשה, לדעתי, שאתם הייתם צריכים להציג אותה עוד קודם כיוון שהממשלה לא עומדת בתקנות שלה.

שגית אפיק: אתם הייתם צריכים לבוא ולומר שאתם נותנים את תקופת הארכה הזאת כיוון שרשות המסים לא יודעת לתת את הטופס הזה והיא עצמה אומרת שדרושים לה עוד מספר חודשים כדי להנפיק אותו.

שגית אפיק: לכן לא מובן בכלל למה אנחנו כבר שלושה דיונים בוויכוח הזה על האם כן תהיה או לא תהיה תקופה כזאת.

מאיר לוין: אני לא מכיר את מה שאת מתארת עכשיו על חוסר היערכות הממשלה.

שגית אפיק: זה מה שהיה.

שגית אפיק: פרידה ישראלי גם אמרה את זה כאן בדיון.

שגית אפיק: הייתה נציגה שלך בדיונים האלה והיא שמעה את זה.

מאיר לוין: הרי בעצם נעשתה כריכה בתקנות ה-פטקא ובהוראת המעבר בין ההסדרה של הגמ"חים לבין הוראת המעבר.

מאיר לוין: יכול להיות שכתוצאה מהעובדה שחשבו שתהיה הסדרה, גם לא התאמצו והכינו את עצמם לרגע שבו תהיה.

מאיר לוין: אבל, ראשית, השאלה היא מהי תקופת המעבר הנדרשת.

מאיר לוין: אלה נושאים שאני לא יודע לענות עליהם.

מאיר לוין: זאת אומרת, אני לא יודע כמה זמן צריכה רשות המסים, אם היא צריכה עוד זמן.

שגית אפיק: אין בעיה.

שגית אפיק: אתה צריך להבין שאין כאן בקשה מיוחדת של הוועדה ממך.

שגית אפיק: זה משהו שאתם כמשרד המשפטים צריכים להנחות את רשות המסים.

שגית אפיק: רשות המסים לא יודעת לעשות את זה.

מאיר לוין: אני אומר משהו אחר.

משה גפני: אנחנו אומרים שיש דברים שהממשלה לא מבצעת מהר.

משה גפני: מהרגע שאנחנו מחליטים, אתה רואה, אנחנו שבוע אחרי שבוע מקיימים את הדיון בחוק הזה ומתקדמים אתו.

משה גפני: למשל הרשות להלבנת הון הייתה צריכה לשבת עם הגמ"חים אבל זה נדחה כמה פעמים ולא בגלל הגמ"חים.

משה גפני: הגמ"חים לא דחו את זה.

משה גפני: אין לי טענות.

משה גפני: זה לא יום שאני בא בטענות.

משה גפני: יש דברים רבים שאני הייתי רוצה כבר להיות אחריהם.

משה גפני: אני הייתי רוצה להיות אחרי שאנחנו מחוקקים את החוק והייתי רוצה שהעניין הזה יסתיים.

משה גפני: יש דברים שאי אפשר לסיים אותם כי הרבה תלוי בממשלה.

משה גפני: עדיין לא ישבו.

משה גפני: נדמה לי שקבעו ביום חמישי.

משה גפני: זו כבר ישיבה רביעית כאשר כל השלוש הקודמות נדחו.

משה גפני: אני לא אסכים להעביר את החוק מבלי שיהיה הקטע של הרשות להלבנת הון.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה הם אומרים, מה צריך להיות בחוק.

משה גפני: אני לא אחכה שיחוקקו את זה לאחר מכן.

משה גפני: זה חלק מהעניין.

מאיר לוין: אני לחלוטין מבין.

מאיר לוין: גם מבחינתנו זה חלק מהעניין.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: אני לא יכול לחוקק את זה אם הם לא יושבים.

מאיר לוין: רוצים לוודא שההסדרה היא הסדרה שלמה גם בהיבטי היציבות וגם בהיבטי הלבנת ההון וכמובן שצריך לטפל בכל יחד.

מאיר לוין: הבקשה שלנו היא שעכשיו יש עת רצון ופשוט לנסות עכשיו לעשות איזשהו מהלך מהיר כדי לסגור את כל ההיבטים האלה, גם של הלבנת ההון וגם של היבטי היציבות.

מאיר לוין: כמו שאני אומר, אין שום כוונה שגמ"חים ייסגרו ושחשבונות ייסגרו.

מאיר לוין: זו הייתה עמדת היועץ בעקבות השיחה שלכם.

משה גפני: מבחינתנו אנחנו רוצים לסיים את זה באמת מהר.

משה גפני: אני לא צריך לעשות את ההצגה הזאת.

משה גפני: אני לא מביא את זה לסדר היום.

משה גפני: אני אומר את זה מעל כל במה ואני אומר את זה גם בעיתונות החרדית.

משה גפני: זאת אומרת, אני לא פוחד לעמוד.

משה גפני: אני לא מכיר מישהו שעשה את זה לפניי.

משה גפני: אני אומר את זה מול כולם.

משה גפני: יש בעיות עם הממשלה, לא הממשלה כממשלה אלא עם גופים בה, שבלעדיהם אני לא יכול לחוקק.

משה גפני: למשל, הרשות להלבנת הון שזה נדמה לי תחת הפיקוח שלכם, של משרד המשפטים.

מאיר לוין: כן.

מאיר לוין: תחת משרד המשפטים אבל אם אני מבין נכון גם בהיבט הזה טיוטת הצו כבר נשלחה.

משה גפני: בסדר, אבל צריך לסיים את הדיון.

שגית אפיק: הם העירו את ההערות עליה.

מאיר לוין: צריך לסיים את זה.

מאיר לוין: צריך לשבת ולסיים את זה.

מיקי לוי: אנחנו רוצים.

מיקי לוי: הוא הביא אותנו לא פעם אחת בפגרה כדי להשלים את זה.

מאיה לדרמן: אדוני היושב ראש, אני מהרשות לאיסור הלבנת הון.

משה גפני: אתם יושבים ביום חמישי?

שגית אפיק: ביום חמישי שעבר.

מאיה לדרמן: נקבעה ישיבה שבוטלה כי גם אנחנו, באמצעות רשות שוק ההון, וגם לימור, אם אני לא טועה, העברנו את הצו עם הערות.

מאיה לדרמן: כבר החלפנו כמה נוסחים.

מאיה לדרמן: הנוסח האחרון הועבר לפי דעתי כבר ביולי וחיכינו להערות מהגופים.

מאיה לדרמן: עדיין לא קיבלנו אותן.

מאיה לדרמן: אני הייתי בקשר עם פרופסור יורם מרגליות כדי לקבוע מחר פגישה שכנראה לא תתקיים כי יש דיון כאן, אבל כדי לקדם את הדיון בצו וכדי שנוכל להתייחס להערות, אנחנו מחכים להערות הנוספות שלהם.

מאיה לדרמן: אנחנו הערנו, החזרנו להם, שינינו חלק מהדברים ואנחנו מחכים שיחזירו לנו התייחסות.

מאיה לדרמן: מאוד קשה לקיים ישיבה כשאתה לא יודע מה הצד השני רוצה להעיר ולשנות בצו.

מאיה לדרמן: לכן, אם הם יעבירו לנו את ההערות, נוכל לקיים את הישיבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מישהו רוצה להגיב על העניין הזה?

משה גפני: היא אומרת שהעבירו לכם ולא התייחסתם.

צביקה זאבי: אני רואה חשבון בגמ"ח המרכזי.

צביקה זאבי: באמת היה צו שנשלח ושלחנו על כך הערות אבל מסתבר שבערך 90 אחוזים מההערות לא התקבלו.

משה גפני: תאמרו רק את האמת.

צביקה זאבי: לכן רצינו לקיים ישיבה וכמובן עם כל הפגרות שהיו, לא הסתדר.

צביקה זאבי: אנחנו מחכים כל יום לקביעת מועד לישיבה.

צביקה זאבי: אין לנו משהו חדש מעבר למה שהעברנו.

משה גפני: זאת אומרת, רוב ההערות שלכם סורבו.

צביקה זאבי: כן.

צביקה זאבי: המרבית המוחלט.

משה גפני: ואתם שלחתם להם נייר נוסף?

צביקה זאבי: לא.

צביקה זאבי: נייר נוסף לא נשלח אליהם.

מאיה לדרמן: לא קיבלנו נייר נוסף.

משה גפני: כלומר, ההחלטה תהיה שמה שאתם תחליטו, זה מה שיהיה ו-90 אחוזים ממה שהם יעירו, לא התייחסו.

מאיה לדרמן: קודם כל, אני לא חושבת של-90 אחוזים לא התייחסנו.

מאיה לדרמן: בעינינו נקודות המחלוקת הן לא רבות.

משה גפני: אתם יכולים לשבת עוד פעם ולסכם?

מאיה לדרמן: כן.

מאיה לדרמן: הייתי בקשר עם פרופסור יורם מרגליות עוד בשבוע שעבר וניסיתי לקבוע אתו פגישה מצומצמת.

מאיה לדרמן: הפגישה נקבעה למחר אבל מחר היא לא תתקיים כי מתקיים כאן דיון בנושא ואנחנו כאן.

משה גפני: אבל שגם הם יהיו.

מאיה לדרמן: כן.

מאיה לדרמן: זאת הכוונה.

צביקה זאבי: אנחנו מחכים.

מאיה לדרמן: שוב, אנחנו באמת מבקשים שיעבירו לנו התייחסות.

מאיה לדרמן: לא קיבלנו התייחסות.

מאיה לדרמן: הוא אומר ש-90 אחוזים לא התקבל.

מאיה לדרמן: בעינינו התייחסנו לרוב ההערות שלהם או לפחות נתנו מענה.

שגית אפיק: ההערות הקודמות שלהם נותרו בעינן.

יצחק יהודה אנגלנדר: איגוד הגמ"חים.

יצחק יהודה אנגלנדר: רק ברמה הפרוצדורלית.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו הגשנו בהתחלה נייר עמדה מסודר שבו ממש סיכמנו את כל הנקודות שקשורות להלבנת הון ואת הבקשות שלנו לגביהן.

יצחק יהודה אנגלנדר: ברגע שקיבלנו נייר עמדה מהרשות להלבנת הון שבעצם אומר שכמעט שום דבר לא מאושר, אין על מה לדבר, אמרנו שאין בעיה, בואו נקיים ישיבה ואנחנו במשא ומתן מסודר נגיע להסכמות.

יצחק יהודה אנגלנדר: לשלוח עוד פעם את אותו דבר והם ישלחו את אותו דבר, זה פשוט נראה לנו תהליך לא נכון.

יצחק יהודה אנגלנדר: היה כבר איזשהו מועד לפגישה.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו מבחינתנו אמרנו שאנחנו ניפגש בבוקר עוד לפני ועדת הכספים כדי לקדם את העניין הזה.

יצחק יהודה אנגלנדר: מבחינתנו זה בדמנו.

משה גפני: אני מבקש שתשבו.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: התהליך הוא כזה - אם הבנתי נכון, הבנתי את זה גם קודם - שהם כתבו נייר, אתם חלק גדול מהנייר דחיתם.

מאיה לדרמן: זה לא שדחינו.

משה גפני: אבל אין לי טענה.

מאיה לדרמן: אני רוצה לתת דוגמה, כמשא ומתן בסופו של דבר.

מאיה לדרמן: אם הם מבקשים שהוראת התחילה של הצו תהיה עוד חמש שנים, ואנחנו היינו רוצים שנה, אנחנו הצענו שזה יהיה שלוש שנים.

מאיה לדרמן: הם חוזרים על העמדה שלהם שהיא חמש שנים ולכן במשא ומתן לא נתקדם.

מאיה לדרמן: כל צד צריך להתפשר.

קריאה: בשביל זה יושבים.

מאיה לדרמן: זה מה שהיה כתוב בהערות שהעברנו, שאנחנו מציעים שלוש שנים ואז אתם חוזרים ומציעים חמש שנים.

מאיה לדרמן: זה מה שאתם אומרים?

משה גפני: את הוויכוח הזה אני רוצה למנוע כאן.

משה גפני: אם לא תהיה ברירה, אתם יושבים ואם אתם מגיעים להסכמות, זה מצוין.

משה גפני: אם אתם לא מגיעים להסכמות, זה יבוא לכאן לוועדה ונצטרך להכריע כמו שאנחנו עושים בדברים אחרים.

משה גפני: אבל את זה אני רוצה למנוע.

משה גפני: לכן חילופי הניירות ביניכם צריכים להביא בסופו של דבר לישיבה כאשר בישיבה הזאת תנסו להגיע להסכמות ולפי דעתי אפשר להגיע אליהן.

משה גפני: נחזור בחזרה לחוק, לשם החוק.

מאיר לוין: אתה משחרר אותי?

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מודה לך שבאת.

משה גפני: אתה גם ראית פחות או יותר את תמונת המצב.

משה גפני: אני מקווה שהשתכנעת שאני מתכוון ברצינות.

משה גפני: אם לא השתכנעת, אתה תראה בפועל את הדברים.

מאיר לוין: לא, אני השתכנעתי.

מאיר לוין: אנחנו רצינו שתהיה הסדרה שכמובן יותר קרובה כמה שניתן להצעה הממשלתית.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ההצעה הממשלתית היא לא סוף העולם.

מאיר לוין: היא לא סוף העולם.

מאיר לוין: מבחינתנו היא ההתחלה שלו.

משה גפני: בסוף יהיה פיקוח על הגמ"חים, מה שלא תקבלו בשום מקום אחר.

משה גפני: כאן יהיה פיקוח.

משה גפני: נצטרך עוד לדבר על הנקודות.

מיקי לוי: אני רוצה לנצל את נוכחותו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לנושא הוועדה.

מיקי לוי: כן מודיעים או לא מודיעים.

מיקי לוי: אתם רוצים לסיים את זה או אתם לא רוצים לסיים את זה?

מיקי לוי: זה לא יעבור.

מאיר לוין: יעבור.

מאיר לוין: למה לא יעבור?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: זה לא יעבור.

משה גפני: אני הטלתי על מיקי לוי.

משה גפני: הם העלו את העניין הזה והוא היה מאוד דומיננטי.

משה גפני: אני אמרתי, בבקשה.

משה גפני: אתה יודע, הוועדה הזאת היא ועדה ליברלית.

משה גפני: איזה צחוק היה עכשיו.

מאיר לוין: לא.

מאיר לוין: לא היה צחוק.

מאיר לוין: אפילו לא היה חיוך.

מאיר לוין: היה חיוך אבל כבשתי אותו.

משה גפני: אני אומר לך שהוועדה היא ועדה ליברלית ולכן רוב ההצבעות כאן הן הצבעות פה אחד.

משה גפני: יכול להיות אפילו העברות של תקציבים שהאופוזיציה מטבע בריאתה צריכה להיות נגד אבל היא לא נגד אלא דנים לגופו של עניין ואני מאפשר.

משה גפני: ברגע שהוא העלה את הנושא הזה, הנושא הוא מאוד הגיוני.

משה גפני: אני לא העליתי את זה.

משה גפני: הם העלו את זה.

משה גפני: העלו את זה כמה חברים והוא היה מאוד דומיננטי.

משה גפני: הוא הסכים להתפשר על כל הדבר הזה ואמרתי לו עד לאן שהוא הולך, אני אתו.

משה גפני: אבל אני לא אבוא מאחורי הגב שלו או בניגוד לדעתו ואני אומר לו, תשמע, עד עכשיו רבת אתם וישבת עם הנגידה וישבת עם זה וישבת עם זה, ועכשיו אני מחליט.

משה גפני: לא יהיה דבר כזה.

משה גפני: אם לא יגיעו אתו להסכמה, לא יהיה חוק.

משה גפני: יכולים לכתוב בכל העיתונים מה שרוצים, שאנחנו קטנוניים, אנחנו אנוכיים וכולי.

משה גפני: אנחנו מדברים על מקרה חריג שהוא לא קורה אלא פעם בדור.

משה גפני: יש מצב כלכלי קריטי שממילא הוא יצטרך גם להגיע לכאן.

משה גפני: אני אצטרך לקרוא את זה בעיתונים, החברים יצטרכו לשמוע את זה דרך כל מיני עיתונאים שמסתובבים כאן.

משה גפני: אתם צריכים להיות גמישים בעניין משום שהוא הלך עד הסוף, עד קצה גבול היכולת.

משה גפני: אם לא, לא יהיה חוק.

משה גפני: אני עומד מאחוריו.

מיקי לוי: ברשותך, לא יכול להיות שיושב ראש הוועדה באשר הוא יקבל אחר כך את המהלך הדרמטי הזה של פגיעה בכספי אזרחים ואנחנו נהיה כאן חותמת גומי.

מיקי לוי: יושב ראש הוועדה הוא שותף סוד בוועדת המשנה לחוץ וביטחון.

מיקי לוי: הוא בא לכאן ואומר שהוא היה שם, עכשיו תצביעו על שני מיליארד שקלים כי זה בנפשנו.

משה גפני: נכון.

משה גפני: כי אני יודע מה זה.

מיקי לוי: אנחנו לא שואלים.

מיקי לוי: הוא אומר שהוא יודע.

מיקי לוי: אני משאיר לשר האוצר את האופציה האם להודיע ליושב ראש ועדת הכספים או לא.

מיקי לוי: משאיר לו את שיקול הדעת וגם לזה אתם אומרים לא, למהלך דרמטי?

מיקי לוי: לא יהיה באישור של יושב ראש הוועדה שהוא נגיד בנק ישראל ולא יכול להיות שפקידים בכירים באשר הם - - -

משה גפני: שיקול דעת של שר האוצר שהוא מחליט.

מאיר לוין: על זה אין מחלוקת.

מאיר לוין: אני הבנתי שהמחלוקת כרגע היא האם יהיה צריך לקבל את האישור של יושבת ראש או יושב ראש הוועדה או בהתייעצות.

מאיר לוין: זה הפער.

שגית אפיק: אנחנו הצענו הודעה.

מיקי לוי: אין לו אינטרס.

מיקי לוי: הוא לא איש פוליטי.

מאיר לוין: אבל שיקול הדעת.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: הוא תמיד יאמר לא.

משה גפני: הנגיד לא ייתן.

מאיר לוין: הנגיד יכול לומר את עמדתו גם אם לא נכתוב את זה בחוק.

משה גפני: למה צריך לכתוב את זה?

משה גפני: אתם מתעקשים.

משה גפני: זאת קטנוניות.

מאיר לוין: זאת לא קטנוניות.

משה גפני: אבל שר האוצר על פי שיקול דעתו מחליט.

משה גפני: הוא מחליט.

משה גפני: הוא הסכים לזה.

מיקי לוי: אני הסכמתי.

משה גפני: אז מה הבעיה?

מאיר לוין: אני שואל מה הבעיה עם זה שתיעשה הפרוצדורה המתבקשת והמתחייבת.

מאיר לוין: הרי יש משמעות.

משה גפני: זה מאוד פשוט.

משה גפני: צריך להיות לא רק יועץ משפטי אלא גם חכם.

משה גפני: החכמה אומרת שאם שר האוצר מחליט לעצמו, הוא רוצה להעביר את זה לוועדת הכספים, אבל הוא מחליט שהוא לא רוצה מסיבות פוליטיות, הוא תמיד ייתלה בנגיד או בנגידה.

מאיר לוין: אם הוא לא ירצה, הוא לא צריך להיתלות בנגיד.

משה גפני: אבל ציבורית הוא לא רוצה.

מיקי לוי: הוא צריך את הוועדה.

משה גפני: הוא צריך את הוועדה.

משה גפני: הוא ייתלה בה.

מיקי לוי: מאיר, זה לא יעבור.

משה גפני: אם אתה מסכם אתו, מבחינתי זה בא לכאן להצבעה.

מיקי לוי: אפילו רציתם ראש ממשלה, בלעתי את הצפרדע בקושי כי שר האוצר יכול להסתתר מאחורי ראש הממשלה אבל לשר האוצר יהיה כיף להסתתר מאחורי פקיד בכיר.

מיקי לוי: מה עניין של פקיד בכיר ככל שיהיה בבנק ישראל?

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: בכל מקרה, מאיר, מה שאתה מסכם עם מיקי לוי, אני מביא את זה להצבעה.

משה גפני: אתה ראית פעם דבר כזה בעולם?

מאיר לוין: אני מתרשם מאוד.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: אנחנו חוזרים לנושאים שעלו בישיבה הקודמת.

משה גפני: למשל לשם החוק.

משה גפני: אתם אמרתם שתחשבו ותתנו לנו פתרון.

שגית אפיק: היה עוד משהו.

שגית אפיק: ליואב גפני, אמרתם שתבדקו בין הפרות חמורות להפרות קלות, בסעיף 26.

שגית אפיק: בדקתם את זה?

משה גפני: רגע.

משה גפני: לימור.

משה גפני: את אמרת שתתני פתרון לשם החוק.

משה גפני: חשבת על העניין הזה?

משה גפני: יש לך פתרון?

לימור תוסיה כהן: אני חשבתי שפשוט להוריד את ה"מוסדות לאשראי קהילתי" וזה נותן מענה מצוין.

משה גפני: דיברנו על זה.

משה גפני: תחפשי פתרון אחר.

שגית אפיק: אנחנו רוצים שזאת תהיה ההגדרה של גמ"חים, מוסד לאשראי קהילתי.

שגית אפיק: אנחנו מתכוונים להכניס גם הגדרה כזאת.

לימור תוסיה כהן: עד עכשיו לא דובר על כך שיכניסו הגדרה לאשראי קהילתי.

שגית אפיק: דובר כל הזמן.

שגית אפיק: כאן קוראים להם נותן שירותים פיננסיים.

שגית אפיק: לא יקראו להם נותן שירותים פיננסיים.

שגית אפיק: בישיבות בינינו אנחנו אמרנו את זה כמה פעמים.

שגית אפיק: תהיה להם הגדרה.

משה גפני: אנחנו לא רוצים שזה יהיה כמו כל הגופים האחרים.

לימור תוסיה כהן: אני עד עכשיו לא שמעתי על כך.

לימור תוסיה כהן: חוץ משם החוק שגם בפגישות מחוץ לוועדה דיברנו על כך ואני הערתי שמוסדות אשראי קהילתי פחות נראה לי מתחבר ופחות נראה לי מתאים.

לימור תוסיה כהן: אמרתי שגם פחות נראה לי נחוץ.

לימור תוסיה כהן: אמרנו, בסדר, לא נריב על זה, בסוף חבר הכנסת גפני יחליט איך שהוא רוצה לקרוא לחוק הזה.

לימור תוסיה כהן: זה היה נראה עניין סמנטי.

שגית אפיק: זה סמנטי גם איך שיקראו לגמ"חים בנוסח.

לימור תוסיה כהן: בסדר.

משה גפני: בסדר?

לימור תוסיה כהן: בסדר מה?

לימור תוסיה כהן: בסדר לחשוב על הגדרה למוסדות אשראי קהילתיים?

משה גפני: או שאת מסכימה לזה ואם את מסכימה לזה, אני אצביע.

לימור תוסיה כהן: על שם החוק?

משה גפני: כן.

משה גפני: עוד לא הצבעתי עליו.

לימור תוסיה כהן: שם החוק כשלעצמו, אם אדוני רוצה לומר משהו שאחר כך אין לו ביטוי בגוף החוק, אין לי מה לומר.

שגית אפיק: אנחנו נקרא לגמ"חים מוסד לאשראי קהילתי.

עודד פורר: אבל אז גם בשאר החוק משנים את ההגדרה.

שגית אפיק: כאשר הממשלה הביאה את הצעת החוק שלה, היא נכנסה בתוך חוק שירותים פיננסיים כחלק ג'.

שגית אפיק: אנחנו הפרדנו את זה וזה כרגע חוק שעומד בפני עצמו כי המטרה הייתה להגדיר גמ"ח.

עודד פורר: להחריג את גמ"ח.

שגית אפיק: לגמ"ח יש שם שכרגע לאורך כל ההצעה שמופיעה בנוסח, היא נותן שירותים פיננסיים.

שגית אפיק: דיברנו על כך כמה פעמים.

ברוך לוברט: אבל ההערה הייתה על שם החוק.

לימור תוסיה כהן: החוק הזה קובע מה מהות הפעילות ולמי מותר לו לתת אשראי.

לימור תוסיה כהן: עכשיו את רוצה גם לומר שהיחיד הזה שמקבל אשראי, שלזה תכף נגיע אם עוד לא הקראנו, שייך לקהילה מסוימת?

משה גפני: לא.

משה גפני: ממש לא.

שגית אפיק: לא.

משה גפני: שזה לא מוסד כמו מוסד פיננסי.

שגית אפיק: זה לא כמו הנש"מים.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: להפריד את זה.

שגית אפיק: זה גמ"ח.

שגית אפיק: אפשר לקרוא לו גמ"ח אבל את כנראה לא רוצה.

משה גפני: גם אני לא רוצה.

לימור תוסיה כהן: לא אכפת לי שתקראי לו גמ"ח.

משה גפני: אני לא רוצה.

משה גפני: לא רוצה.

שגית אפיק: ניסינו להקביל את הביטוי לגמ"ח במילים שיתאימו לחוק.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני לא רוצה את המילה גמ"ח.

ברוך לוברט: אבל ההערה הייתה על שם החוק.

ברוך לוברט: לא על הכינוי של הגופים האלה.

ברוך לוברט: אם אנחנו מדברים על הכינוי של הגופים האלה, צריך גם לתת את האלמנט של הפיקדון שיש בהם ולא רק של האשראי.

ברוך לוברט: אי אפשר לקרוא להם רק מוסד לאשראי קהילתי.

שגית אפיק: ברור.

שגית אפיק: בסדר.

שגית אפיק: אבל לקרוא להם מוסד לאשראי קהילתי ולהגדיר בתוך זה את ההגדרה שכבר נתנו והסכמנו עליה, יש לכם עם זה בעיה?

לימור תוסיה כהן: יש כאן עוד חידוש?

לימור תוסיה כהן: את לא רוצה לקרוא להם מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית?

שגית אפיק: אני משאירה את זה כמו שזה.

שגית אפיק: כמו שאת רואה את הכותרת, אני משאירה אותה.

שגית אפיק: בהמשך, במקום נותן שירותים פיננסיים.

משה גפני: אנחנו נראה בהמשך.

משה גפני: אנחנו סיכמנו.

משה גפני: אנחנו לא נסכם את החוק אם יהיו בעיות כאלה שאתם תאמרו שצריך לדבר עליהן.

משה גפני: מי בעד שם החוק כפי שהוא מופיע כאן?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: שם החוק אושר.

שגית אפיק: סעיף 26.

שגית אפיק: למעשה עד סעיף 26 הצבענו על הכול, למעט המפקח, סעיף 2.

שגית אפיק: כל מה שהוצבע ושונה בישיבה הקודמת מופיע לכם בנוסח כאן.

שגית אפיק: הדברים שמופיעים באפור הם דברים שנצטרך אחר כך ניסוחית לעשות להם תיקונים.

משה גפני: היה כאן כבד וקל.

שגית אפיק: הכנסנו את כל התיקונים.

שגית אפיק: זה הופץ באתר ביום חמישי.

לימור תוסיה כהן: היה לדוגמה פער בין הגדרת פיקדון להגדרת תרומה מזכה שרציתי להסב תשומת לב הוועדה.

לימור תוסיה כהן: השאלה אם נחזור לזה בסוף.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: בואי נחזור לזה עכשיו.

שגית אפיק: את מדברת על עמוד 8, הגדרת תרומה מזכה?

משה גפני: מה שהצבענו, לא חוזרים.

לימור תוסיה כהן: כן, בעמוד 8, הגדרת תרומה מזכה.

משה גפני: אני אמרתי שאני מסכים שאם יהיה משהו דרמטי, נדבר על זה.

שגית אפיק: בוא נראה מה היא רוצה.

משה גפני: בסדר.

לימור תוסיה כהן: בהגדרת פיקדון חסרה חלופה (2) שקיימת בהגדרת תרומה מזכה שיש בצדה זכות לקבל מענק או אשראי.

לימור תוסיה כהן: הרי דיברנו על כך שההגדרות הן דרך מסוימת להתגבר על איזשהו צורך הלכתי.

לימור תוסיה כהן: אבל דובר על כך שההגדרות יהיו הולמות אחת לשנייה ומשלימות אחת את השנייה ועל תרומה מזכה יחולו כל הוראות פיקדון.

שגית אפיק: נכון.

לימור תוסיה כהן: בנוסח שהעברתם יש פער בין הגדרת פיקדון להגדרת תרומה מזכה.

לימור תוסיה כהן: אני חושבת שצריך להצמיד את זה.

לימור תוסיה כהן: ההצעה הממשלתית דיברה מראש גם על חלופה (2) וזה היה המתווה עליו דיברנו.

שגית אפיק: שפסקה (2) תהיה גם לפיקדון.

משה מונטג: לכן עשו הגדרה נפרדת, כדי שלא תהיה בעיה הלכתית בתרומה מזכה.

שגית אפיק: זה גם מה שאני הבנתי.

משה מונטג: לכן לא מגדירים את זה כפיקדון.

שגית אפיק: אני הבנתי שאלה שתי הגדרות שאמורות להיות נפרדות.

לימור תוסיה כהן: אבל בהגדרת פיקדון הושמטה החלופה השנייה.

שגית אפיק: אני לא חושבת שהיא הושמטה.

שגית אפיק: היא לא צריכה להיות.

משה מונטג: זו הבעיה ההלכתית, להגדיר את זה כפיקדון, את התרומה המזכה.

משה מונטג: לכן עשו הגדרה נפרדת.

לימור תוסיה כהן: שתי הפסקאות האחרות זהות ויש לך פסקה נוספת שהיא מופיעה לך בהגדרת תרומה מזכה ולא בהגדרת פיקדון.

שגית אפיק: אבל אם שתי ההגדרות יהיו זהות, לא צריך לעשות את ההבחנה.

לימור תוסיה כהן: לא חקרתי בשאלה למה צריך לעשות את ההבחנה הזאת.

לימור תוסיה כהן: למה צריך את פסקאות (1) ו-(3) שהן יהיו זהות?

שגית אפיק: אתם רוצים להגדיר את הבעיה שוב?

משה מונטג: מה זה מפריע?

יואב גפני: אני רק רוצה להבין את הסוגיה הזאת.

יואב גפני: הסוגיה הזאת נדונה.

לימור תוסיה כהן: אם רק אני חשבתי את מה שזה וכולם חושבים אחרת.

יואב גפני: לא חושבים.

יואב גפני: ממש לא.

יואב גפני: אני פשוט לא מבין את זה.

יואב גפני: את יכולה בבקשה להסביר?

שגית אפיק: לימור, אנחנו הקראנו את זה בישיבה הקודמת.

שגית אפיק: אני הבנתי שזה מתבסס על דברים שהוסכמו מול הגמ"חים כבר בעבר.

שגית אפיק: לא יכול להיות שההגדרות יהיו זהות.

קריאה: אם נכניס את משפט (2) של התמורה המזכה, החלנו את התרומה המזכה כפיקדון.

קריאה: זה בדיוק מה שלא רצינו.

שגית אפיק: תסבירו בבקשה את הבעיה ההלכתית.

שגית אפיק: לימור, את יורדת מההערה?

לימור תוסיה כהן: כן.

לימור תוסיה כהן: יכול להיות שלא הבנתי את המשחק הזה עד הסוף.

שגית אפיק: בסדר.

שגית אפיק: הובן.

שגית אפיק: יש לך עוד משהו בסעיפים האלה שרצית לחזור אליהם עם תשובות?

לימור תוסיה כהן: לא.

שגית אפיק: בסדר.

שגית אפיק: אנחנו ממשיכים בסעיף 26.

יואב גפני: משהו מפריע לנו כאן ואני רק אומר.

יואב גפני: אני לא אומר שאני מתנגד לזה אבל אני רוצה להבין.

יואב גפני: יש כאן איזושהי תוספת שנמצאת בפסקה (2).

יואב גפני: יש בצדה הזכות לקבל מענק או אשראי.

משה גפני: שוב חוזרים אחורנית?

יואב גפני: כבוד היושב ראש, אני רוצה להבין.

יואב גפני: זה לא מופיע בפיקדון והשאלה היא למה.

שגית אפיק: ברוך, אולי אתה רוצה להסביר כי ההסכמות נעשו גם אתך?

ברוך לוברט: לא.

ברוך לוברט: אולי יסבירו נציגי הגמ"חים.

משה מונטג: מבחינת ההלכה, אם אדם נותן לחברו פיקדון, אסור לו לתת הלוואה לא לו ולא לילדיו.

משה מונטג: זו בעיה של ריבית קצוצה.

משה גפני: קצוצה, הפירוש הוא ריבית פר אקסלנס על השולחן.

משה מונטג: כן.

משה מונטג: זו ריבית מהתורה.

משה מונטג: הענף של ריבית הוא מאוד מאוד רחב ובמשך שנים היו הרבה יותר הגדרות שחכמים הגדירו אבל כאר התורה אסרה איסור של ריבית, זה חלק מהדברים האלה שבן אדם מקבל הלוואה, והוא נותן לחברו בתמורה הלוואה אחרת.

משה מונטג: אם בן אדם מקבל תרומה והוא מתנה שהילד שלו – לא הוא עצמו – יקבל הלוואה, אין בעיה הלכתית לעשות זאת וזה מותר לכתחילה.

משה מונטג: לכן חשובה מאוד ההגדרה בין אם זאת תרומה לבין אם זה פיקדון.

משה מונטג: מה שהבן אדם מקבל, אם חבר בגמ"ח נותן לגמ"ח תרומה, אין בעיה לתת לילד שלו הלוואה.

משה מונטג: אבל אם הוא נותן לו פיקדון, יש איסור לתת לילד שלו הלוואה.

משה גפני: למה חשוב מבחינה הלכתית מה כתוב בחוק?

משה גפני: הרי הוא בא לגמ"ח המרכזי או לכל גמ"ח אחר והוא אומר: אני לא נותן תרומה, אני נותן פיקדון.

משה מונטג: לא.

משה מונטג: אם הוא נותן פיקדון, זאת בעיה.

משה גפני: להפך.

משה גפני: מה אכפת לכם מה כתוב בחוק?

משה מונטג: ראשית, אנחנו שואפים שהחוק יהיה תואם כמה שיותר מבחינה הלכתית ולכן גם בהגדרות כשבאים ומחוקקים עכשיו חוק בהגדרות, אנחנו רוצים להגדיר את זה בצורה שלא יבוא מישהו ויחשיב את זה אחר כך כפיקדון ויסתכל על זה כעל פיקדון הלכתי.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מה אתם אומרים?

יואב גפני: אנחנו צריכים לחשוב על הנקודה הזאת כיוון שבאופן רגיל זה נראה כפיקדון במובן הזה שזה מחייב, שזה מזכה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מסכים אתו.

משה גפני: היה חשוב לי לדעת מה חשוב לו מה כתוב בחוק.

משה גפני: אבל זאת הייתה שאלה אפיקורסית.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שאני כל הזמן עובד כדי שהחוק יהיה גם נכון מבחינה הלכתית.

משה גפני: זאת אומרת, אם זה יהיה כתוב בחוק, הורדתי חלק גדול מהגמ"חים עם הנושא הזה של מה שמוגדר בחוק ואי אפשר יהיה לעשות את זה.

משה גפני: תחשבו.

משה גפני: יש מישהו אצלכם שיהיה מוכן ברשות שוק ההון לתת שיעור בנושא של ריבית?

משה מונטג: כן.

משה מונטג: רק הבעיה היא ששוק ההון אחר כך יסגרו את שעריהם.

משה גפני: לא.

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: רשות שוק ההון עובדת על פי ההלכה.

משה גפני: רק לפעמים הם מזייפים, אבל בדרך כלל הם עובדים על פי ההלכה.

משה גפני: גם הנושא של ריבית כשרה.

יואב גפני: אתה מתכוון למסלולי הלכה בכירים.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני מתכוון לזה שיש קרנות והן פועלות על פי ההלכה עם אישור שלכם.

יואב גפני: לזה התכוונתי.

משה גפני: יש שם סיפור שלא הסתיים.

שגית אפיק: אנחנו היינו בקשר עם הראל שרעבי.

יואב גפני: אתה מדבר על תעודות הסל, על קרנות הסל וכל העסק הזה.

משה גפני: כן.

משה גפני: שם זה הסתדר אבל הסיפור של המורים.

שגית אפיק: גם תעודות הסל הסתדר ולדעתי גם המורים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נמשיך.

שגית אפיק: אנחנו בסעיף 26, ביטול או התליה של רישיון.

שגית אפיק: דיברנו על כך שבפעם הראשונה לא יהיה ביטול אלא התראה.

שגית אפיק: אתם אמרתם שיש מקרים קשים שאי אפשר לתת רק התראה.

שגית אפיק: אמרתם שתביאו בפנינו את המקרים האלה.

יואב גפני: אני רוצה לומר שאנחנו בחנו את הנושא.

יואב גפני: לא היה לנו כל כך הרבה זמן אבל בחנו את זה בהיבט העקרוני.

יואב גפני: ההיבט העקרוני כאן, הפריצה של ההיבט העקרוני כאן, מאוד מפריעה לנו ולא נוכל לחיות אתה, ואני אסביר.

יואב גפני: בעצם התיקון של החוק, תהא ההפרה חמורה ככל שתהא, נותן כאן מצב שלא קיים באף אחד מחוקי הפיקוח שלנו ולמיטב ידיעתנו גם לא בחוקי פיקוח אחרים.

יואב גפני: זה מעין סטנדרט חדש שלהבנתנו לא קיים בחקיקה - יתקנו אותי חבריי אם אני טועה – לפיו אנחנו לא יכולים על הפרה, לא יכולים באופן עקרוני לפי החוק.

יואב גפני: אני אומר את זה סביב השולחן הזה כפי שאמרתי את זה בפעם הקודמת.

יואב גפני: אנחנו בדרך כלל לא עושים כדבר הזה.

יואב גפני: גם לפני שאנחנו קונסים או לפני שאנחנו נוקטים סנקציה אחרת.

משה גפני: אתה חוזר על זה כל הזמן.

משה גפני: אנחנו מדברים על משהו חדש לגמרי.

משה גפני: אנחנו מדברים על מציאות כזאת שבה מאז קום המדינה לא קרה דבר, אף אחד מהם לא נפל, אף אחד לא מעל, אף אחד לא גנב.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, זה יבוא בחשבון.

משה גפני: אבל בניגוד לכל הדברים האחרים, אנחנו עושים כאן משהו חדש.

משה גפני: זה מה ששאלנו בישיבה הקודמת.

משה גפני: האם אי אפשר ללכת – אל תדבר על הדבר העקרוני – על הפרה שהיא קשה או הפרה שהיא קלה.

יואב גפני: אנחנו סבורים שלא מן הטעם שאנחנו לא ראינו הפרה קלה ככל שתהיה שלגביה אנחנו יכולים לומר שאת ההפרה הזאת אתה יכול להפר בפעם הראשונה.

משה גפני: אז תהיה פעם שנייה.

יואב גפני: סליחה שאני חוזר על עצמי אבל אני אומר את זה מאוד בקצרה.

יואב גפני: אם ההפרה היא קלה, אנחנו יודעים להתייחס באופן שונה.

יואב גפני: אבל להחריג, לייצר מנגנון שמחריג הפרה באופן קטיגורי, אומר שההפרה הזאת, אתה אפילו לא צריך את קצין הציוד שלך – את הפונקציה הזאת קיימת בגופים אחרים – ולא צריך בכלל להתייחס לסוגיה הזאת.

יואב גפני: תבוא לפתחך, זאת תהיה פעם ראשונה כי עשו ביקורת, תלמד עליה, מכאן ואילך.

יואב גפני: זאת אומרת שלא צריך לעשות דבר וחצי דבר לפני שמפקח מגיע למקום ועושה ביקורת.

משה גפני: על הפרה קלה כאשר מדובר על הפעם הראשונה.

משה גפני: אחרי שיהיה החוק תוכלו גם לתקן את זה בעקבות אירועים שיקרו.

משה גפני: אבל כרגע אנחנו מדברים על גמ"חים כאשר הייתה הפרה קלה בפעם הראשונה.

משה גפני: תשמע, יש גם הגיון.

שגית אפיק: יש לך כאן הפר הוראה מהוראות חוק זה או הוראות המפקח.

משה גפני: שבחוץ לא היה שלט.

יואב גפני: אני רק אומר שזה המצב בפועל.

יואב גפני: עבודת הפיקוח בפועל היא עבודה כזאת שאנחנו מבינים.

משה גפני: אתם לא מבינים.

יואב גפני: אנחנו מבינים.

משה גפני: ממש לא כי אתם לא משלימים את העניין הזה.

משה גפני: אנחנו מדברים על מקרים, לא מקרים של פיננסים וכל מה שנלווה לזה.

משה גפני: אנחנו מדברים על גמ"חים שהוא לא תלה שלט בחוץ והוא הגיע עם ההפרה הזאת למפקח.

משה גפני: המפקח אומר לו, תשמע, אסור לך לעשות את זה, אתה צריך שיהיה לך שלט בחוץ.

משה גפני: אני עכשיו לא עושה לך כלום, אבל בפעם הבאה, אם לא יהיה שלט, אתה תיקנס או כל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: למה זה לא הגיוני?

משה גפני: אני לא איש רשות שוק ההון ואני לא איש פיננסים, אבל למה זה לא הגיוני?

יואב גפני: כבוד היושב ראש, זה מצב הדברים בדרך כלל בהפרות מן הסוג הזה ואומר למה כוונתי.

יואב גפני: אם אתה מגיע ואתה רואה שלמשל לא שמים שלט בחוץ.

יואב גפני: אנחנו לא באים גסי לב ולא שואלים למה ולא מסתכלים באופן טכני.

יואב גפני: לא.

יואב גפני: אתה שואל למה אין שלט.

יואב גפני: הוא אומר שהוא לא ידע שהוא צריך לשים שלט.

יואב גפני: מבקשים לשים שלט.

יואב גפני: פעם אחת הוא אומר שלא היה להם זמן, לא התעסקו בזה.

משה גפני: זה מה שאני מבקש.

יואב גפני: אבל אתה מבקש במצב קיצוני ביותר.

משה גפני: איזה קיצוני?

יואב גפני: שאני לא מעלה על דעתי, שאני סברתי שהוא למשל ידע שצריך לשים את השלט וזה חשוב ולמשל הוא קיבל איזה שניים-שלושה מכתבים ואני יודע שהוא קיבל את המכתבים ובכל זאת הוא לא שם את השלט הזה, אני לא יכול להפעיל את ההפרה הזאת.

משה גפני: זו כבר הפרה קשה.

יואב גפני: לא.

יואב גפני: זו לא הפרה קשה כי תליית שלט, אתה מבקש שאנחנו נמצא את זה.

משה גפני: אבל אם הוא שלח לו מכתבים, שלושה מכתבים, אתה מראה לו את המכתבים האלה, זה משהו אחר.

משה גפני: לא על זה אני מבקש.

משה גפני: אני מבקש על הפעם הראשונה.

יואב גפני: אבל כבוד היושב ראש, אתה מבקש על אירוע.

יואב גפני: אירוע הוא לא מתרחש בחלל ריק.

משה גפני: אפשר לנסח את זה בצורה כזאת?

משה גפני: אם יתברר ששלחו לו שלושה מכתבים, זאת לא הפרה קלה אלא הפרה קשה.

משה גפני: שלחו לו שלושה מכתבים.

משה גפני: זה אירוע קל ואי אפשר לטפל בזה?

שגית אפיק: הפרה שניתנו עליה שלוש התראות?

שגית אפיק: לזה אתה מתכוון?

משה גפני: כן.

משה גפני: התראות.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, אני חושב ברשותך, אני באמת אומר, אני לא חושב שזה נכון מה שאתה מציע ואומר לך למה.

יואב גפני: אתה פשוט מייצר כאן מנגנון אלטרנטיבי של התראות שהוא ממילא קיים.

יואב גפני: אנחנו ממילא לא באים לגופים עם הפרות קלות.

משה גפני: אפשר לנסח את זה בצורה כזאת?

יואב גפני: זה מנגנון שאין בו צורך.

ברוך לוברט: יש כבר פתרון בתוך הסעיף.

ברוך לוברט: בסעיף 26(ב) כבר יש הוראה למפקח שאם הפגם ניתן לתיקון, הוא רשאי להורות לתקנו.

ברוך לוברט: זאת אומרת, יש לנו כבר איזושהי אמירה למפקח שלפני שהוא נוקט בצעדים, קודם כל יש לו את האפשרות.

משה גפני: לא לזה הכוונה.

שגית אפיק: אם תסכימו לשנות כך שבמקום "רשאי" יהיה "יורה לבעל הרישיון לתקנו".

שגית אפיק: במקום לתת לו שיקול דעת במקרים האלה ואז זה פותר בדיוק את מה שהוא מבקש.

ברוך לוברט: הערה שנייה היא בנושא לו יש לנו פתרון בסוף החוק, בסעיפי התחילה והוראות המעבר, לתת אולי זמן יותר ממושך לגופים האלה להתרגל לחקיקה.

שגית אפיק: מה זה למשל זמן ממושך?

ברוך לוברט: לא יודע.

ברוך לוברט: מה שתציעו.

ברוך לוברט: אני אומר שבנושא הזה אנחנו גמישים.

ברוך לוברט: אחרי שכבר ייכנס החוק ייקחו את תקופת ההיערכות הכי ארוכה שהם רוצים, אבל לפחות אחרי שייכנס החוק, אנחנו נדע שהם יהיו צייתנים גם אם אנחנו לא הגענו אליהם.

יצחק יהודה אנגלנדר: אני מבקש להבהיר קצת יותר את הנקודה עליה את מדברים מנקודת המבט שלנו.

יצחק יהודה אנגלנדר: כשבן אדם מחליט עכשיו לפתוח קרן השקעות או חברת ביטוח או בנק, מן הסתם הוא לוקח איזושהי פירמת עורכי דין מאוד מאוד מכובדת, משלם לה המון כסף והיא מנחה אותו ומסדרת אותו ואומרת לו בדיוק איך לעבוד.

יצחק יהודה אנגלנדר: גמ"ח, כמו שאמרנו קודם בכותרת של החוק, יש לו מאפיינים קהילתיים.

יצחק יהודה אנגלנדר: הוא מתחיל מלמטה.

יצחק יהודה אנגלנדר: אתה פותח גמ"ח, אתה פותח בית כנסת.

יצחק יהודה אנגלנדר: יש קהילה שמתקבצת באיזושהי שכונה ופותחים גמ"ח מעצמם.

יצחק יהודה אנגלנדר: לאט לאט הוא גדל ואז הוא צריך להתחיל מלמטה למעלה להבין איך הוא צריך לשחות במים האלה של החוק.

יצחק יהודה אנגלנדר: לכן, בגלל שמדובר במשהו שהוא מתחיל מלמטה למעלה, כל כך חשובה לנו הנקודה שלא יידעו אותו בפעם הראשונה.

יצחק יהודה אנגלנדר: כלומר, תן לו את המרחב הזה פעם אחת לטעות, לא לטעות בכוונה אלא לטעות, תקן אותו ואם הוא לא יתקן אותו שוב, תבוא אליו למחרת ותסגור אותו אם חלילה צריך לעשות זאת.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו לא אומרים שלא.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו לא מבקשים שלא תהיה סמכות לא לסגור.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו רק אומרים שבגלל שמדובר לרוב בבן אדם שהתחיל מלמטה, תן לו את ההזדמנות הזאת פעם אחת לתקן את זה.

יצחק יהודה אנגלנדר: זאת כל הבקשה.

יואב גפני: אני מבין את הנקודה.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, אני באמת חושב שיש לנו תשובה שאני באמת מאמין שהיא תשובה טובה ואני חושב, יהודה, שהיא תניח את דעתך.

יוסף שימל: איגוד הגמ"חים.

יוסף שימל: חלק מהגמ"חים, היות ואלה גמ"חים של הרבה שנים, מנוהלים כבר היום על ידי אנשים מבוגרים בני 60 ו-70 ויש גם 70 ומעלה, ואתה חושב שאם הם ייכנסו בבת אחת ויקראו את החוק וידעו את הדבר הזה – זה לא ילך כך.

יוסף שימל: אדם כזה מקבל התראה, הוא מבין.

יוסף שימל: הוא מקבל את המכתב, הוא יודע.

משה גפני: מראה אותו לנכד שלו ושואל אותו מה כתבו לו.

משה גפני: אני מכיר אחד כזה.

משה גפני: אתם צריכים להסכים לזה.

משה גפני: זה לא איזה שינוי דרמטי.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, אני רוצה להסביר.

יואב גפני: קודם כל, החשש הוא חשש ואני רוצה להפיג אותו קצת.

יואב גפני: קודם כל, יהודה, יש לנו סדרה ארוכה של מפוקחים מגדלים וסוגים שונים.

יואב גפני: יש לנו נניח חברות ביטוח, שם באמת אתה צודק.

יואב גפני: אדם מקים חברת ביטוח, הוא מביא צוות, הוא מביא יועצים ורואי חשבון וכולי.

יואב גפני: אבל שים לב, בשנה האחרונה למשל, למעשה מאז יוני 2017, אנחנו קיבלנו סמכויות פיקוח רחבות מאוד, יותר רחבות מהחוק הזה, על קבוצה עצומה של מי שלא היה תחת רישוי, והם אפילו בסדרי גודל, חלק ניכר מהם, יותר קטנים מאשר גמ"חים.

יואב גפני: אנשים בודדים שהם חלפני כספים בעיירות מרוחקות בפריפריה.

יואב גפני: סדר גודל של למעלה מ-2,000 אנשים.

יואב גפני: יש לנו 2,200 גופים כאלה.

יואב גפני: הם נכנסו לפיקוח.

יואב גפני: אני מדבר על נותני שירותים בנכס פיננסי ונותני שירותי אשראי.

יואב גפני: כל אותם צ'יינג'ים, כל אותם מנכי צ'קים וכולי.

יואב גפני: חלק ניכר מהם הם יחידים שהם בכלל לא מאוגדים וחלק מאוגד.

יואב גפני: אנשים עובדים בתוך מקומות וכולי.

יואב גפני: ההוראות לגביהן הן הוראות מפליגות.

יואב גפני: הון עצמי, דרישות צרכניות, דברים שאפילו לא רלוונטיים בעולם שלכם.

יואב גפני: אנחנו נכנסים בדחילו ורחימו לתוך השוק הזה.

יואב גפני: אנחנו מבינים שזה שוק עובד.

יואב גפני: אנחנו מבינים שאתה לא יכול לבוא לבן אדם ולומר לו שתוך יום הוא צריך להעמיד כאן משהו.

יואב גפני: הנקודה השנייה.

יואב גפני: אתה חושב שאנחנו מוצאים שאדם לא שם שלט על גמ"ח וכתוצאה מהדבר הזה אנחנו סוגרים לו את המקום?

יצחק יהודה אנגלנדר: זה מה שרשום.

יואב גפני: חס וחלילה.

יצחק יהודה אנגלנדר: זה מה שכתוב כאן.

יצחק יהודה אנגלנדר: אתה אומר שאני צריך לפרש את זה באופן אחר, אבל עדיין זה מה שכתוב.

יואב גפני: חוק פיקוח נכתב כדי לייצר מקום שבו אתה כמפקח רואה צורך להתערב.

משה גפני: רבותיי, מספיק.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: אני מסכים עם העניין הזה שבסוף נגיע לפרק הזמן שאנחנו נותנים הוראת מעבר.

משה גפני: נדבר על העניין הזה אבל לא עכשיו.

משה גפני: נבר על זה עת תגיע הוראת השעה.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה, אם אתם מסכימים, ואני מציע לקבל את מה שמציעה שגית.

משה גפני: "סבר המפקח כי הפגם כאמור בסעיף קטן (א) ניתן לתיקון, יורה לבעל הרישיון לתקנו".

יואב גפני: אנחנו לא מסכימים לדבר הזה.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 26 עם התיקון האומר "יורה לבעל הרישיון לתקנו"?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: אתם לא בסדר.

משה גפני: אני אומר לכם את זה בחברות.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, אתה מקשה כאן על הגמ"חים כי אתה אומר לי שאני לא יכול להפעיל שיקול דעת לשחרר אותם מן העניין הזה.

משה גפני: יורה לבעל הרישיון לתקנו.

יואב גפני: אני לא רוצה להורות.

משה גפני: למה אתם נגד?

יואב גפני: אני אגיד לך.

יואב גפני: מכיוון שלפעמים אני אומר שאני לא רוצה להורות לך לתקן.

משה גפני: אני רוצה לסיים את החוק.

משה גפני: הלאה.

שגית אפיק: מה אתה רוצה לעשות במקום זה?

יואב גפני: רשאי.

שגית אפיק: תבטל לו את הרישיון?

שגית אפיק: האופציות לפי הסעיף הן שתיים, או שתורה לו לתקן או שתבטל לו את הרישיון או תתלה לו אותו.

יואב גפני: יורה לתקנו, הוא בדרך כלל רלוונטי ורטרואקטיבי.

יואב גפני: אם אתה ידעת משהו, אני אומר לך לתקן.

משה גפני: הדבר הכי חשוב בוועדה הוא אם הצביעו.

משה גפני: הצביעו.

שגית אפיק: סעיף 30(ב).

שגית אפיק: אמרתם שאתם רוצים לבדוק.

משה גפני: אתה יודע מתי נדלק לי כל הפיוז?

משה גפני: כשהוא הזכיר לי את בעלי הגמ"חים המבוגרים.

משה גפני: יש בעל גמ"ח בבני ברק שהוא בעל גמ"ח כבר 50 שנים ואולי יותר.

משה גפני: הוא מבוגר מאוד.

משה גפני: נותן הרבה הלוואות.

משה גפני: מציל הרבה אנשים.

משה גפני: תבוא אליו ותגיד לו שאצלו בבית, שם נמצא הגמ"ח, אין שלט.

יצחק יהודה אנגלנדר: אין גם שלט של שם המשפחה שלו.

יואב גפני: לפחות את זה צריך.

משה גפני: אז אתה בא אליו.

משה גפני: אתה שולח לו מכתב והוא הולך לנכד שלו ושואל את הנכד שלו מה כתבו לו.

משה גפני: הוא אומר לו שהוא רואה סמל של המדינה והוא שואל אותו מה כתבו לו.

משה גפני: הוא בטוח שהגיע איזה כרטיס ברכה.

משה גפני: הוא מנהל גמ"ח וזה גמ"ח רציני.

משה גפני: אני לא רוצה לומר את השם.

משה גפני: זה באמת הופך להיות קצת מצחיק.

שגית אפיק: סעיף 30(ב), עמוד 17 למטה.

שגית אפיק: נדמה לי שההערה הייתה של לימור לגבי העברה לפי כל דין.

שגית אפיק: אמרת שתבדקי את זה, אם צריך להוסיף ואם צריך התאמות.

לימור תוסיה כהן: אפשר לחזור לזה בהמשך?

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: אין בעיה.

שגית אפיק: הם אמרו שהם רוצים לבדוק אם צריך התאמה.

משה גפני: לימור, למה את צריכה מנהל כללי?

משה גפני: חוץ מאחד שגילינו, וגם הוא לא בדיוק מנהל כללי, אין מנהל כללי.

משה גפני: למה אתם צריכים מנהל כללי?

משה גפני: בכל המקומות אין דבר כזה.

משה גפני: למה אתם צריכים מנהל כללי?

משה גפני: מה אכפת לך אם אנחנו אומרים שזה שעומד בראש הגוף?

משה גפני: אנחנו מדברים על סעיף 37 בעמוד 21 עליו דיברנו בישיבה הקודמת.

משה גפני: למה צריך מנהל כללי?

משה גפני: למה להקשות?

משה גפני: אין מנהל כללי.

לימור תוסיה כהן: השאלה אם אתה מתייחס לראש הגוף, ליושב ראש הוועד או הדירקטוריון.

משה גפני: מי שעומד בראש הגוף.

לימור תוסיה כהן: או שנדבר על מנהל.

משה גפני: אין מנהל.

לימור תוסיה כהן: אבל יש הבדל בסמכויות.

משה גפני: מי שיש לו סמכויות.

לימור תוסיה כהן: סמכויות הניהול השוטף.

לימור תוסיה כהן: בסדר.

לימור תוסיה כהן: זה התרגום של מנכ"ל.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה לא מנכ"ל.

לימור תוסיה כהן: מבחינתנו.

לימור תוסיה כהן: אנחנו חיפשנו כתובת בתאגיד.

משה גפני: יש לכם הצעה למישהו שיש לו סמכויות מלאות בעניין הזה, שהוא עומד בראש הגוף?

שגית אפיק: אנחנו מדברים על סעיף 37 בעמוד 21.

משה גפני: לא מוצא חן בעיני העניין של המנהל הכללי.

שגית אפיק: הסעיף הזה הוא סעיף שנמצא בחקיקה.

משה גפני: אני אומר לכם מה יקרה.

משה גפני: מה שיקרה זה שברגע שבחוק יהיה מנהל כללי, יבוא לגמ"ח שלכם מישהו – אני לא מדבר על הגמ"ח המרכזי שהוא גם במעמד שונה – ויאמר שהוא לוקח על עצמו את הניהול הכללי והוא רוצה משכורת כזאת וכזאת, מה שעד היום לא היה.

משה גפני: התווית של מנהל כללי נותנת לו את היכולת לדרוש משכורת גבוהה יותר.

משה גפני: אני לא חושב שזה אופי הגמ"חים.

משה גפני: לכן צודקת לימור שאומרת שהיא רוצה שיהיה מישהו שיהיה בעל סמכות, שהוא עומד בראש הגוף.

משה גפני: איך להגדיר את זה?

משה גפני: אם לא מנהל כללי, אז מי?

יצחק יהודה אנגלנדר: האם זה בסדר שפשוט אחד ממורשי החתימה נגיד בעמותה או בחלץ, ייחשב למנכ"ל?

שגית אפיק: הוא לא ייחשב כמנכ"ל.

שגית אפיק: הגמ"ח יודיע למפקח בעת הבקשה לרישיון.

יצחק יהודה אנגלנדר: הוא יהיה הכתובת.

שגית אפיק: מי מבין נושאי המשרה ייחשב לאדם שיחול עליו סעיף זה.

משה גפני: זה יכול להיות מנכ"ל אבל אם אין מנכ"ל, זה יכול להיות מורשה חתימה פלוני.

קריאה: או חבר ועד.

משה גפני: הוא מודיע ברישיון מי עומד בראש הגוף.

שגית אפיק: הוא מקבל עליו את האחריות הניהולית לצורך סעיף 37.

יצחק יהודה אנגלנדר: אחריות הגמ"ח תהיה לעדכן את המפקח מי הבן אדם הזה שהוא הכתובת.

משה גפני: אם יש מנכ"ל – זה המנכ"ל.

משה גפני: אם לא – מישהו שהוא מורשה חתימה.

משה גפני: בסדר.

קריאה: לפעמים אלה יכולים להיות שניים.

לימור תוסיה כהן: אדוני, שוב לומר שמבחינת ניהול גופים כאלה כאשר מדובר באמת בגופים מאוד מאוד גדולים, יהיה אחד.

משה גפני: רגע.

משה גפני: בואי נעשה סדר.

משה גפני: אנחנו מדברים על מי שיש לו רישיון מורחב.

משה גפני: אנחנו לא מדברים על הגמ"חים הקטנים.

לימור תוסיה כהן: בממשלתית זה היה גם בסיסי וגם מורחב.

לימור תוסיה כהן: אפשר לדבר על מורחב, בעיקר עכשיו כשהרף עלה מאוד מאוד משמעותית, עד 3 מיליארד שקלים.

לימור תוסיה כהן: אני לא מתארת לעצמי גמ"ח שעובד בהיקף של מיליארד שקלים ואין לו מנכ"ל.

לימור תוסיה כהן: מנכ"ל בהגדרה הזו שלו, מי שאחראי.

משה גפני: מי שעומד בראש ומודיע למפקח.

משה גפני: הוא אומר שהוא מורשה החתימה, הוא עומד בראש הגוף.

משה גפני: על זה מודיעים לבעל הרישיון ברישיון המורחב.

לימור תוסיה כהן: כן.

לימור תוסיה כהן: חייבים להודיע על פונקציונר כזה.

יואב גפני: אנחנו לא מקבלים את זה מכיוון שבגוף שאנחנו מפקחים עליו שצריך אדם שעומד בראשו, אנחנו לא רואים בעיה עם זה שיש מישהו שעומד בראשו.

יואב גפני: אתם יודעים לשלם גם למכובדים.

קריאה: אנחנו לא משלמים.

משה גפני: מה אתה רוצה?

יואב גפני: שיהיה מנכ"ל.

משה גפני: לא רוצה.

שגית אפיק: אם הוא מודיע לך על נושא משרה, מה זה משנה איך הוא קורא לו?

שגית אפיק: הוא מקבל על עצמו את הסעיף הזה.

שגית אפיק: מה זה משנה איך הוא קורא לו?

משה גפני: מה הוויכוח הזה?

משה גפני: לא קיבלתי ושלום על ישראל.

משה גפני: די.

משה גפני: ברישיון מורחב הוא בא למפקח והוא אומר לו שיש מנכ"ל וקוראים לו ראובן טודרס.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: בא גמ"ח אחר, רוצה רישיון מורחב ואומר שאין לו מנכ"ל אבל יש לו מורשה חתימה שהיא עומד בראש הגוף והוא נושא באחריות.

משה גפני: אני לא מתווכח על זה.

משה גפני: זה הכול.

לימור תוסיה כהן: אדוני, רק להבהיר.

לימור תוסיה כהן: הוא אחראי ניהולית לניהול הגוף.

משה גפני: כן.

לימור תוסיה כהן: החידוד הזה של עם שכר או בלי שכר, בגדול מי שממונה כמנכ"ל, אין חובה לשלם לו שכר.

משה גפני: אני מכיר את הגמ"חים.

משה גפני: אני יודע את המשמעות של זה.

משה גפני: לא סתם אני מתעקש על העניין הזה כאשר אני במקביל לא מוריד כהוא זה מהסמכויות של המפקח לקחת את הבן אדם הזה גם אם לא קוראים לו מנכ"ל.

משה גפני: מתחייבים שהוא עומד בראש, הוא מורש חתימה או לא חשוב מה שהוא.

משה גפני: הוא לא מנכ"ל.

משה גפני: הוא האחראי מול המפקח.

משה גפני: יש נוהג רע בוועדה כאן.

משה גפני: אני יכול לדבר כל הזמן ומתווכחים אתי.

משה גפני: צריכים לקבל את מה שאני אומר, כל עוד אני יושב ראש.

משה גפני: סתם.

שגית אפיק: זה נותן לך את האפשרות לא תמיד לקבל את מה שהם אומרים.

משה גפני: גם נכון.

שגית אפיק: סעיף 38.

שגית אפיק: הסעיף הזה למעשה מפנה לתוספת לגבי הון עצמי מזערי.

יואב גפני: אני יכול לומר משהו?

משה גפני: כן, בבקשה.

יואב גפני: אנחנו חשבנו הרבה על הסעיף הזה.

יואב גפני: למעשה אחת התכליות של החקיקה הזאת היא, כידוע, זה מופיע בהצעה, כפי שהוועדה הצביעה על הסעיף הזה, וזה הסעיף הראשון, היא יצירת סביבה אמינה, בטוחה ויציבה למתן שירותים פיננסיים הפועלת בהתאם לכל דין.

יואב גפני: או במילים אחרות, מה שאנחנו מבינים כיציבות.

יואב גפני: חקיקה פיננסית, יש לה היבטים של יציבות ויש לה היבטים של תחרות וצרכנות.

יואב גפני: הסעיף הזה של הון עצמי הוא סעיף שהוא בתוך המשפחה הזאת, בתוך העולם הזה.

יואב גפני: ממילא הצעת החוק מלכתחילה מדברת על הון עצמי של 2.5 מיליון שהיא יחסית לגופים, נניח כמו הגמ"ח המרכזי שהוא עם גודל של מיליארד שקלים, או לא משנה, כמה מאות מיליונים, כאשר בסטנדרטים של חוקים אחרים זה הון עצמי מאוד מאוד נמוך.

יואב גפני: הוא לא עומד בשום קנה מידה לעומת המקבילה של זה, שונה ככל שתהיה, שמקבלת פיקדונות ונותנת אשראי, שאלה הבנקים.

שגית אפיק: כמה יש לבנקים?

יואב גפני: לבנקים יש הלימות הון שעומדת על סדר גודל שיכול להגיע ל-12 אחוזים.

יואב גפני: כאן אנחנו מדברים למשל בגמ"ח המרכזי על 2.5 פרומיל, אם את מדברת על 2.5 מיליון שקלים מתוך מיליארד.

יואב גפני: אבל כאן חשוב לי לומר דברים שאומר הממונה על שוק ההון היום.

שגית אפיק: או שאתה מדלג על הסעיף הזה או שזה שתשמע כי זה חשוב.

משה גפני: הפסקה לכמה דקות.

משה גפני: אנחנו מחדשים את הישיבה.

יואב גפני: אני אחזור מאוד בקצרה כדי לא להלאות.

יואב גפני: אנחנו בסעיף של ההון העצמי.

יואב גפני: אני אומר דברים בעקבות שיחה עם הממונה הנוכחי על שוק ההון באופן כללי ובמיוחד על הסעיפים של היציבות.

יואב גפני: אני רוצה להתחיל בסעיף.

יואב גפני: הסעיף הזה הוא סעיף שמדבר על הון עצמי.

יואב גפני: אנחנו נדון בו כי יש כאן הצעות שעוד רגע נדון בהן.

יואב גפני: אנחנו מבינים את ההצעה מלכתחילה, הצעת החוק הממשלתית.

שגית אפיק: ההצעה שנמצאת בנוסח כאן, זאת לא הצעה של משהו שהגיעו אליו יחד עם יואל בריס, אתכם ועם משרד המשפטים?

יואב גפני: אני אומר שאנחנו בחנו את ההצעה הזאת כעת.

שגית אפיק: אחרי שהגיעו להסכמה עליה?

יואב גפני: אנחנו בחנו את ההצעה ואנחנו סבורים שהיא לא עומדת בסטנדרטים בסיסיים של הון עצמי.

יואב גפני: אני אומר רק שהון עצמי בבנקים, סדר גודל של 10 אחוזים.

יואב גפני: כאן אנחנו מדברים על סדר גודל של – נניח, במקרה של הגמ"ח המרכזי אבל גם פחות מזה – 2 פרומיל וחצי.

יואב גפני: זה משהו שלא עומד בסטנדרטים, או לפחות אלה סטנדרטים מאוד מאוד נמוכים, של פיקוח יציבותי.

יואב גפני: לכן לשנות את הדבר הזה בנוסף על המצב הנוכחי, זה דבר שאנחנו לא יכולים לקבל אותו.

יואב גפני: אבל אני רוצה לומר משהו שהוא יותר רחב בהיבט היציבותי, שאומר הממונה על שוק ההון.

יואב גפני: זה כללי יותר.

יואב גפני: זה לגבי הנקודות שעברו עד עכשיו.

יואב גפני: החוק, כפי שהסעיפים שהוועדה הצביעה עליהם, הוא מרחיק את החוק מהסטנדרטים הפיקוחיים שאנחנו סבורים.

משה גפני: אתה לא יכול כל פעם לחזור על זה.

יואב גפני: ברשותך, אני רוצה לחזור על נקודה אחת.

משה גפני: אתה חוזר על זה כל הזמן.

יואב גפני: נקודה שלא אמרתי.

יואב גפני: אני אומר בשם הממונה על שוק ההון.

משה גפני: אני אמור לפגוש אותו בשבוע הבא.

יואב גפני: כן.

משה גפני: מה כן?

יואב גפני: אתה הודעת בישיבה הקודמת שאתה מבקש לפגוש את הממונה על שוק ההון ואני העברתי לו את זה.

משה גפני: כל הכבוד לך.

יואב גפני: אני לא אומר שזה אני.

יואב גפני: אני רק יודע אתה נפגש אתו.

יואב גפני: אני לא יודע אם זה קשור אלי.

משה גפני: מה אתה אומר עכשיו בשמו?

יואב גפני: מה שאני אומר בשמו זה שבהיבט היציבותי, הוא ואנחנו מבינים את החקיקה הזאת כחקיקה שהבסיס שלה הוא יציבותי.

יואב גפני: הסעיף הראשון של התכלית הוא סעיף יציבותי וזה מה שהוא מתכוון לעשות.

יואב גפני: הוא עושה את זה היום בעולם מקביל שזה העולם של הנש"מים ושם משיקולים של יציבות פיננסית נשללים רישיונות ולפי הסטנדרטים שהוא מבין, זה מה שגם הולך להיעשות.

משה גפני: אם זה מה שהוא מבין, אני חולק עליו, אבל לא חשוב.

משה גפני: אי אפשר להשוות את זה כל הזמן לגופים אחרים.

משה גפני: כך לא נגיע לשום מקום.

משה גפני: צריך להסתדר, להתפשר.

משה גפני: אלה לא נש"מים, אלה לא גופים פיננסיים אחרים.

יואב גפני: החוק הזה גם מהדהד בעולם אחר שהוא עולם מקביל, שזה העולם של אגודות פיקדון ואשראי.

יואב גפני: מה שנקבע כאן מייצר איזשהו מצב שבו - - -

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: לכן אנחנו קוראים לזה בשם אחר, לכן אנחנו אומרים שזה אחר לגמרי.

משה גפני: אוי ואבוי אם זה היה כמו כל אלה בגופים אחרים או בעולמות אחרים.

משה גפני: לא הייתי מעביר את החוק הזה.

משה גפני: לכן צריך להתפשר.

יואב גפני: דווקא בעולם הזה אכן אפשר לתת פיקדונות ואשראי.

משה גפני: הגמ"חים, מה אתם אומרים?

משה גפני: היה צליל של איום בדברים שלו.

משה גפני: סתם אני אומר לכם ושאף אחד לא ישמע.

משה גפני: מה אתם אומרים?

יצחק יהודה אנגלנדר: האיתנות הפיננסית של הגמ"חים חשובה לנו לא פחות.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו כאן באותו צד של המתרס.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו לא בשני צדדים שלו.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו כן מבקשים לחדד את ההיבטים האופרטיביים.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו רוצים בסוף להגיע למצב שגמ"ח מצד אחד חלילה לא ייפול, ומצד שני גם יוכל לעבוד.

יצחק יהודה אנגלנדר: כאשר אנחנו מדברים על איתנות פיננסית, אנחנו מדברים על שני יחסים עיקריים - יחס הון נגיד למאזן או להלוואה ויחסי נזילות.

יצחק יהודה אנגלנדר: זאת אומרת, כמה כסף הגמ"ח שם בצד כדי שאם חלילה פתאום לווה גדול שלו מעכב לו תשלומים או דברים כאלה, יהיה לו כל הזמן להחזיר את הפיקדונות.

יצחק יהודה אנגלנדר: עוד דבר אחד.

יצחק יהודה אנגלנדר: יחסי הנזילות הם יחסים שהם תפעוליים שוטפים.

יצחק יהודה אנגלנדר: כלומר, מנהל הגמ"ח כל הזמן חי את זה.

יצחק יהודה אנגלנדר: יש לי כסף, אין לי כסף, מחר אני צריך להחזיר.

יצחק יהודה אנגלנדר: הוא חי את זה בבוקר טוב שלו בלילה טוב שלו.

יצחק יהודה אנגלנדר: יחסי ההון, זו נקודה שהיא הרבה יותר חשבונאית.

יצחק יהודה אנגלנדר: זאת אומרת, כמה תרומות אני צובר ביחס לפיקדונות שאני צובר.

יצחק יהודה אנגלנדר: זו בעצם המשמעות מבחינת הגמ"חים.

היא כזאת: מבחינתנו אנחנו נשמח שהדברים האלה יוצמדו להוראות של בנק ישראל.

היא כזאת: אנחנו לא רוצים שגמ"ח ייפול, לא רוצים שגמ"ח ייכנס לבור, למצב שבו הוא אומר שאין לו כסף להחזיר למפקיד.

היא כזאת: בכל מה שקשור ליחסי ההון העצמי, אני מסביר שוב, המשמעות מבחינת מנהל גמ"ח היא שנגיד על גמ"ח של 100 מיליון שקלים אתה מבקש ממנו הון של 2.5 מיליון שקלים.

היא כזאת: זאת אומרת שהוא צריך עכשיו ללכת ולגייס תרומות.

היא כזאת: מנהל גמ"ח לא מגייס תרומות.

היא כזאת: זה לא העניין שלו.

היא כזאת: אין לו הוצאות, אין לו הכנסות, ואני רוצה לחזור למה שהציע ומציע כל הזמן רואה חשבון צביקה זאבי, בוא קח את ההוצאות שלו, תוסיף על זה כמה אחוזים, קוסט פלוס, כדי שלא יהיה מצב שבו הוא חלילה משתמש בפיקדונות לצורך ההוצאות השוטפות של הגמ"ח שזה באמת לא בסדר.

היא כזאת: אמר רואה חשבון צביקה זאבי, תן לו.

היא כזאת: הוצאת 1,000 שקלים, הוצאת 100,000 שקלים הוצאות השנה?

היא כזאת: אתה מחויב להביא הכנסות של 120,000 שקלים בשנה.

היא כזאת: אבל זה לא הגיוני סתם לומר לו, תשמע, על כל פיקדון שאתה מביא, אתה צריך 20 אחוזים ממנו להביא תרומות.

היא כזאת: זה פשוט לא יקרה.

היא כזאת: לכן אני אומר שוב שזה לא שאני מנסה למעט בצורך הזה שלא תהיה איתנות פיננסית לגמ"חים.

היא כזאת: זה חשוב לנו לא פחות ממה שזה חשוב לכם.

היא כזאת: באמת זה חשוב לנו.

היא כזאת: בסוף אנחנו נצטרך להיות אלה שיתמודדו עם המפקידים וייתנו להם תשובות היכן הכסף שלהם.

היא כזאת: אנחנו מתמודדים.

היא כזאת: לכן אני מבקש שיחסי הנזילות, תצמידו אותם להוראות בנק ישראל.

היא כזאת: אנחנו חיים עם זה מצוין, זה בסדר גמור וזה יותר מבסדר.

היא כזאת: יחסי הון עצמי, אני לא רוצה שהמנהל גמ"ח ירוץ לארצות הברית להביא תרומות.

היא כזאת: תן לו מה שהוא רוצה, הוא יוסיף על זה 20 אחוזים בקוסט פלוס.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רואה חשבון זאבי.

צביקה זאבי: אני רוצה להדגיש לאלה שהידע החשבונאי לא מונח בראשם.

צביקה זאבי: יחסי הון עצמי אמורים להגן על הוצאות תפעוליות.

צביקה זאבי: גם אם יש לי עכשיו 1,000 שקלים וצברתי, בוא נניח שצברתי את אותם 20 אחוזים שכתוב בחוק, זה לא אומר שיש לי להחזיר למפקיד את הכסף שלו כי יש לי ברווח הפסד.

צביקה זאבי: אני גייסתי תרומות, ואגב, גם נתתי הלוואות.

צביקה זאבי: זה שאני צובר הון עצמי לא יפתור את הבעיה של נזילות והתזרים.

צביקה זאבי: זה לא אומר שאני אוכל להחזיר למפקיד את הכסף כי פשוט ההון העצמי בא לכסות לי רק על הנושאים התפעוליים.

צביקה זאבי: לעומת זאת, לגבי הנזילות - וכאן אני כבר צועק את זה פחות או יותר שנה מאז ימי יואל בריס – המודל הנכון להפעלה בגמ"חים הוא יחסי תזרים.

צביקה זאבי: אם לצורך העניין גייסתי 1,000 שקלים פיקדונות, מה הכסף שאני צריך שיהיה לי לא ברווח והפסד אלא שיהיה לי בבנק, כסף זמין, אם פתאום מפקיד ירצה את כספי.

צביקה זאבי: כאן, כמו שאמר ידידי, זו הדרך הנכונה.

צביקה זאבי: אפשר גם להיצמד בהתאם למה שקורה בבנקים וגם הדרך הנכונה היא שהכסף יהיה בחשבון הבנק ולא גיוס התרומות.

צביקה זאבי: במודל הנוכחי, על כל שקל פיקדונות שבן אדם הולך לגייס, הוא גם צריך לגייס 20 אגורות תרומה טהורה, דבר שהוא כמעט בלתי אפשרי.

צביקה זאבי: זאת אומרת, שוב, זה לא משנה היכן הכסף יהיה אלא הוא הולך לגייס תרומה טהורה כדי שזה ייכנס לרווח והפסד כי אם הוא גייס פיקדון, זה לא עוזר לו אלא זה הולך להתחייבויות שלו.

צביקה זאבי: אני מקווה שהסברתי את זה כמו שצריך.

יואב גפני: הדברים ברורים לחלוטין.

יואב גפני: אני יכול להגיב עליהם?

יואב גפני: אני חושב שיש כאן דברים שאפשר לדבר עליהם.

משה גפני: אולי נדלג על זה עכשיו.

משה גפני: בבקשה, תתייחס.

יואב גפני: אני מסכים עם שניכם.

יואב גפני: יש הבדל גם בתכליות וגם בדרישות - וזה גם מתקיים במערכת הבנקאית – בין דרישות נזילות לבין דרישות הון עצמי וגם בתכליות שלהם.

יואב גפני: חד משמעית.

יואב גפני: ההצעה שלך, יהודה, לגבי נזילות, לעשות הקבלה למערכת הבנקאית, בהתאמות כאלה ואחרות, אני חושב שזה דבר שאפשר לבחון אותו.

יואב גפני: אני מסכים שהמטרה מהבחינה הזאת של הרגולטור, כמו של הגוף, היא שתהיה יציבות במלוא מובן המילה.

יואב גפני: יציבות במובן של מקבל פיקדונות ונותן אשראי.

יואב גפני: זאת הנקודה העיקרית.

יואב גפני: הון עצמי, ואני מסכים עם צביקה, המטרה שלו היא קצת שונה.

יואב גפני: התכלית שלו קצת שונה.

יואב גפני: התכלית שלו היא שיש גוף והגוף מתנהל, ואתה לא רוצה שיהיה כשל תפעולי.

יואב גפני: תסכים אתי שאם נניח יש לו איזושהי מערכת שהוא עובד לפיה, מערכת מחשוב או משהו כזה שפתאום קורסת, אתה משרת הרבה מאוד אנשים ואתה צריך את היכולת מבחינה תפעולית להגיב.

יואב גפני: אתה צריך איזשהו סוג של כיס עמוק.

יואב גפני: המקבילה של הבנקים – שימו לב היכן אנחנו נמצאים – נניח בנק אומר שאתה רוצה עכשיו להקים בנק, אני רוצה שתעמיד הון עצמי בסך 50 מיליון שקלים ולא מעניין אותי עכשיו איזה גודל ואיזה גוף.

יואב גפני: תשים כאן 50 מיליון שקלים.

יואב גפני: נדמה לי שהסכום הוא 50 מיליון שקלים.

יואב גפני: אני לא זוכר אם זה 50 או 60 מיליון שקלים, אבל לא משנה.

יואב גפני: אם אתה רוצה להקים בנק, זה צריך להיות רציני.

יואב גפני: אבל אנחנו בעולם שהוא בסדרי גודל הרבה יותר קטנים ואין בו את אותם סיכונים אלא רק סיכוני אשראי.

יואב גפני: נותני שירותי אשראי, אותם מנכי צ'קים שהם יכולים להיות בודדים, שקיימים יותר מ-1,000 כאלה, כאשר הם רוצים להיכנס לשוק עכשיו, הם חייבים לשים הון עצמי - שאני מסכים אתכם שהמטרות הן הון עצמי.

יואב גפני: המטרות הן לא יציבות – 500,000 שקלים ואין כאן שאלה בכלל.

יואב גפני: הם חייבים לשים 500,000 שקלים.

יואב גפני: זה לא גוף שנותן פיקדונות בעשרות מיליוני שקלים ומקבל ונותן אשראי.

יואב גפני: רק מסיבות של שיקולים, נותן אשראי קטן שמנכה צ'קים, שיושב בקריית שמונה, אנחנו אומרים שאנחנו רוצים 500,000 שקלים.

יואב גפני: אז מה הדיון בינינו?

משה גפני: כמה פעמים הגמ"חים קרסו וכמה פעמים היו לכם בעיות?

יואב גפני: אני לא יודע.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: לא קרה.

משה גפני: קרה בנותני אשראי.

משה גפני: צריך לדעת להתאים את כל הדברים.

משה גפני: אני שמח שאתה מתקדם בעניין הזה.

משה גפני: אני מציע שנמשיך ונחזור לזה.

משה גפני: אתם תצטרכו להגיע להסכמה.

משה גפני: אני מצביע על סעיף 37 עם התיקונים.

שגית אפיק: אמרנו שזה יהיה ברישיון מורחב.

שגית אפיק: בעת הבקשה לרישיון יודיע הגמ"ח מי נושא המשרה אצלו שמקבל על עצמו את הסמכויות לסעיף הזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מה שנאמר בדיון.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 37?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: על סעיף 38 אתה מדלג.

משה גפני: כן.

משה גפני: יואב, אני מבקש שתנסו להגיע להסכמה.

יואב גפני: בסדר.

שגית אפיק: סעיף 39.

שגית אפיק: צריך להקריא אותו.

ברוך לוברט: סעיף 39 הוא השלמה לסעיף 38.

ברוך לוברט: אם דוחים את הדיון על סעיף 38, כדאי לדון בהם ביחד.

משה גפני: למה?

משה גפני: אנחנו לא מתווכחים על זה שצריך הון עצמי.

משה גפני: אלה כללים טכניים.

ברוך לוברט: אני אקריא.

ברוך לוברט: 39.

ברוך לוברט: הוראות בדבר ניהול עסקים המפקח, לאחר התייעצות עם הוועדה, רשאי לתת הוראות לנותני שירותים פיננסיים, דרך כלל או לסוג מסוים מהם, בעניינים אלה:

ברוך לוברט: חובת ביטוח אחריות מקצועית.

ברוך לוברט: כאן הסעיף הזה מחוק, אבל הוא היה בהצעת החוק הממשלתית.

משה גפני: אנחנו מורידים את זה.

שגית אפיק: הוסכם אתכם שזה ירד.

שגית אפיק: אי אפשר לעשות דיונים על דיונים.

ברוך לוברט: אני לא יודע אם זה הוסכם.

משה גפני: הסכמנו להוריד את זה.

יואב גפני: ההסכמה הזאת לא מוכרת לנו.

שגית אפיק: זה היה בדיונים.

ברוך לוברט: דרישות לעניין החזקת נכסים, לרבות דרישות לעניין נזילות, ולעניין החזקה וניהול של כספים בנאמנות.

ברוך לוברט: דרישות נוספות לעניין ניהול עסקיהם של נותני שירותים פיננסיים לשם מניעת סיכון למערכת הפיננסית בשל סוג פעילות מסוים או היקף פעילות של נותני שירותים פיננסיים מסוג מסוים.

ברוך לוברט: בפסקה (6) לא צריך את הרישה כי אנחנו מדברים על הגמ"חים.

ברוך לוברט: מגבלות לעניין היקף האשראי שרשאי בעל הרישיון לתת ללקוח מסוים, ומגבלות לעניין גובה הפיקדון שרשאי בעל הרישיון לקבל מלקוח מסוים.

ברוך לוברט: העסקת יועצים ונותני שירותים.

ברוך לוברט: כאן צריך לעשות את ההתאמות אבל ככלל הסעיף הזה הוא סעיף משלים לסעיף 38 ומאפשר לנו לתת הוראות נוספות.

משה גפני: על סעיף 38 לא סיכמנו.

משה גפני: אם יהיה צורך לעשות שינוי, לפי דעתי לא.

משה גפני: ברוך, לעניין בעל רישיון מורחב.

שגית אפיק: בגמ"חים יש העסקת יועצים ונותני שירותים?

שגית אפיק: תתייחסו גם לחובת ביטוח אחריות מקצועית וגם להעסקת יועצים ונותני שירותים לגבי רישיון מורחב כי פסקה (6) תחול רק על רישיון מורחב.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו נבקש להעיר הערה לגבי פסקה (6)(א).

יצחק יהודה אנגלנדר: יש כאן מגבלה לעניין גובה הפיקדון שרשאי בעל הרישיון לבעל מלקוח מסוים.

יצחק יהודה אנגלנדר: השאלה שלנו היא בן אדם רוצה לעזור לגמ"ח, הרבה פעמים יש גמ"חים שמבוססים על פיקדון, נגיד עם יש אדם עתיר הון במשפחה שרוצה לפתוח גמ"ח, הוא נותן את כל הכסף, לפחות את ההון הראשוני כדי להתחיל.

יצחק יהודה אנגלנדר: אם הוא מוכן לתת והגמ"ח מוכן לקבל, מה בדיוק הבעיה של המפקח בעניין הזה?

יצחק יהודה אנגלנדר: אני מבין שאני לא יכול לתת אשראי, שאני לא יכול לקחת את כל הכסף של הגמ"ח ולתת אותו ללווה אחד.

ברוך לוברט: לאיזו פסקה אתה מתייחס?

יצחק יהודה אנגלנדר: לפסקה (6)(א), מגבלות לעניין גובה הפיקדון שרשאי בעל רישיון לקבל מלקוח.

יצחק יהודה אנגלנדר: מדוע?

משה גפני: מה שיהודה אומר זה שהוא מבין את ההגבלות לעניין היקף האשראי אבל לגבי היקף הפיקדון?

משה גפני: מה המפקח בעניין?

יואב גפני: אתה יכול להסביר מה מפריע לך?

יצחק יהודה אנגלנדר: בוודאי.

יצחק יהודה אנגלנדר: דוגמה.

יצחק יהודה אנגלנדר: בא בן אדם שיש לו הרבה מאוד כסף.

יצחק יהודה אנגלנדר: דברים כאלה קורים חדשים לבקרים.

יצחק יהודה אנגלנדר: הוא אומר, תשמע, אתה רוצה לפתוח גמ"ח, אני רוצה לעזור לך.

יצחק יהודה אנגלנדר: אני נמצא בכולל בלילה בבני ברק ויש אדם מאוד מאוד עשיר שפשוט פתח גמ"ח.

יצחק יהודה אנגלנדר: הוא אמר לבן אדם, בוא, אני רואה שהאברכים צריכים כסף, קח 3, 4, 5 מיליון שקלים, תקים גמ"ח.

יצחק יהודה אנגלנדר: מטבע הדברים באותו רגע הגמ"ח, לפחות בהתחלה, מבוסס כמובן על אותם פיקדונות של אותו בן אדם אחד שנתן.

יצחק יהודה אנגלנדר: מדוע שיהיו על זה הגבלות?

יצחק יהודה אנגלנדר: שוב, הבן אדם נותן מכספו.

יואב גפני: אני אומר לך מה הרציונל של הסעיף הזה.

יואב גפני: הרציונל הוא רציונל יציבותי.

יואב גפני: קודם כל, שם לב שההוראה הזאת היא הוראה רכה במובן הזה שהמפקח נוכח שצריך לתת הוראות, אז הוא ייתן הוראות, וגם באישור הוועדה המייעצת.

יואב גפני: זאת אומרת, אחרי שהוא צריך לשכנע ולהסביר גם לעצמו וגם לוועדה.

יואב גפני: זה מרכך.

יואב גפני: זאת לא איזושהי הוראה שאומרת שיש מגבלה, אתה לא עובר סכום מסוים.

יואב גפני: אבל הרציונל, אני מסביר לך אותו, הוא יציבותי.

יואב גפני: אם אתה נמצא באגודת פיקדון ואשראי, ונניח שיש לה חמישה מפקידים.

יואב גפני: מפקיד אחד הפקיד 10 מיליון שקלים, מפקיד שני הפקיד 100,000 שקלים, מפקיד שלישי הפקיד 100,000 שקלים, רביעי וחמישי הפקידו 100,000 שקלים.

יואב גפני: זאת אומרת, יש לך ארבעה שהפקידו 100,000 שקלים ואחד שהפקיד 10 מיליון שקלים.

יואב גפני: האגודה מתחילה לעבוד.

יואב גפני: מצב כזה, א-סימטריה כזאת בין מפקידים יכולה להוות סיכון יציבותי שיכול להיות שהממונה יאמר שנניח סוג מסוים של פיקדונות או סוג מסוים של גופים, הוא לא רוצה שאתה תקבל מהם פיקדונות.

יואב גפני: למה?

יואב גפני: כי אם אותו מפקיד ראשון אומר לך שהוא יבקש את הפיקדון שלו מחר בבוקר ואתה בחוץ עם הלוואות, הוא מושך את הפיקדון הזה ואז גמרנו, הגמ"ח באותו רגע נופל.

יואב גפני: אבל אם זה מפוזר, יש פחות סיכון.

יואב גפני: שים לב שההוראה כאן היא הוראה רכה.

יואב גפני: היא הוראה שאומרת שלמשל יכול להיות שיש סוג מסוים של הסכמים שאתה עושה עם משקיע כזה שאומר לך, תקשיב, אני נותן לך את זה עכשיו, אבל ב-20 השנים הבאות אני לא מושך את זה.

יצחק יהודה אנגלנדר: זה באמת מה שקורה בפועל.

יואב גפני: אני לא רואה שלמפקח תהיה בעיה.

יואב גפני: לא תהיה בעיה.

משה גפני: לא, לא מסתדר.

משה גפני: אני מציע ששר האוצר יקבע את זה בתקנות באישור ועדת הכספים, לעניין בעל רישיון למתן שירותי פיקדון.

משה גפני: אנשים לא יפקידו.

יואב גפני: למה?

משה גפני: ככה.

משה גפני: הם יאמרו שהם לא רוצים.

יואב גפני: להפך.

משה גפני: יש לך בעיה ששר האוצר יקבע את זה בתקנות?

יואב גפני: כן.

משה גפני: למה זה צריך להיות בחקיקה?

יואב גפני: אני אגיד לך למה.

יואב גפני: כי זה פיקוח עדין.

משה גפני: שר האוצר יקבע את זה בתקנות.

יואב גפני: הוא משכנע אותי ואומר לי שבא אליו בן אדם, בא אליו תורם.

משה גפני: הוא לא יבוא.

משה גפני: ברגע שהוא בחוק, הוא לא יבוא.

יואב גפני: כבוד הרב, אנחנו שם.

יואב גפני: אני אגיד לך מה הסיטואציה.

יואב גפני: מקום אחר שבו פנו אלינו במסגרת הפיקוח שלנו ואמרו לנו שיש הוראה כזאת, יש הוראה מקבילה כזאת במקום אחר שאני לא רוצה לפרט כי אני לא רוצה לדבר על גוף מסוים, אבל אמרו לנו שלכם יש כאן מגבלה מסוימת שהיא מגבלה מספרית והיא מגבלה חקיקתית.

יואב גפני: זאת בדיוק הבעיה שאתה מדבר עליה.

יואב גפני: היא מגבלה חקיקתית.

משה גפני: לא יכול להיות בחוק שיש מגבלה לגבי פיקדון.

משה גפני: יש מגבלה לגבי אשראי – אני מבין.

משה גפני: לגבי פיקדון – לא.

יואב גפני: באגודות פיקדון ואשראי יש מגבלה.

משה גפני: עוד פעם אתה לוקח אותי לשם?

יואב גפני: אבל זה חשוב.

יואב גפני: מכיוון שהמגבלה הזאת ומגבלה של שכר, הם שכנעו אותנו שאין בה צורך.

משה גפני: אם רוצים לגמור את הגמ"חים, אפשר.

שגית אפיק: את העיקרון יקבע שר האוצר בתקנות באישור הוועדה ועדיין יישאר למפקח - בהתייעצות עם הוועדה המייעצת - שיקול דעת במקרה הספציפי.

יואב גפני: זה העיקרון.

ברוך לוברט: העיקרון כאן בסך הכול אומר שיש אפשרות למפקח.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

משה גפני: ברגע שיש אפשרות למפקח, נותן הפיקדון לא יבוא.

שגית אפיק: יהיו קריטריונים.

שגית אפיק: יבוא שר האוצר ויאמר למשל את מה שהוא אמר, שאם הוא חושב שיש סכנה יציבותית חריפה.

יואב גפני: למשל יהודה מתאר כאן מצב.

יואב גפני: אני מאמין שהוא מגדר את הסיכונים.

יואב גפני: באיזה מובן הוא מגדר את הסיכונים?

שגית אפיק: הוא יגיד לו ש-20 שנים הוא לא מושך.

יואב גפני: כשבא אליו מישהו ושם פיקדון ואומר לו שיש לו 20 מיליון שקלים פיקדון והוא יודע שזה סדר גודל של פיקדון גדול, הוא אומר לי שהוא לא יכול למשוך אותו ב-10 השנים הקרובות, הם מסכימים על כך ולכן הוא סוגר את זה אתו והכול בסדר.

יואב גפני: אבל מה אתם רוצים, שברירת המחדל תהיה שכאשר יש מישהו שהוא לא אחראי כמו יהודה ואומרים לו ששמים לו עכשיו 20 מיליון שקלים פיקדון ויכולים למשוך אותו.

יואב גפני: הוא לא יכול.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: שר האוצר יאמר את זה לוועדה.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, זה ברמה של רגולטור.

משה גפני: לא נכן.

יוסף שימל: לעניין היקף האשראי.

יוסף שימל: בטיוטה הראשונה של החוק היה כתוב שלא יוכלו לתת הלוואה יותר מ-10 אחוזים מסך הפיקדונות של הגמ"ח.

יוסף שימל: זה הרבה יותר הגיוני.

יוסף שימל: נגיד ישיבת מיר רצה עכשיו הלוואה, אני יודע שהיא צריכה לתת משכורות, ואני אתן לה מיליון דולר הלוואה.

יוסף שימל: מותר לי לתת לה?

יוסף שימל: מחר יאמרו לי לא.

יוסף שימל: אם עושים את זה לפי אחוזי הגמ"ח, זה דבר הגיוני.

יוסף שימל: אבל לומר שאני לא יכול לתת הלוואה גדולה, זה לא.

יואב גפני: אבל חברים, זה לא אומר את זה.

יואב גפני: אתם רוצים להחיל על עצמכם מגבלות שאנחנו לא רוצים להחיל.

יואב גפני: בגלל החשש שלכם שאנחנו "נשתגע" ונחיל הגבלות, אתם אומרים בוא תקבע עכשיו מגבלות שאני לא רוצה לקבוע.

יואב גפני: ראיתי שיהודה מנהל את הסיכונים כמו שצריך ואני לא רוצה להתערב אבל אתם אומרים: לא, תקבע עכשיו.

יואב גפני: זה לא משרת אתכם.

יואב גפני: אני אומר לכם שחלק מההסכמות שעוברות כאן הן הסכמות שאני - - -

יוסף שימל: לי יש גמ"ח.

יוסף שימל: מחר מגיע בן אדם ורוצה לתת לי הפקדה בסך של מיליון דולר.

יוסף שימל: אני צריך להתקשר למפקח לשאול האם מותר לי לקחת את זה?

יואב גפני: לא.

יואב גפני: אתה לא צריך להתקשר.

יוסף שימל: אחרי שלקחתי את הכסף הוא ישאל אותי למה לקחתי?

יואב גפני: ברירת המחדל היא שאתה תעבוד איך שאתה יודע לעבוד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מה זה חובת ביטוח אחריות מקצועית?

משה גפני: בדיונים מחקו את זה.

משה גפני: אתם אומרים שאתם לא זוכרים.

משה גפני: תגידו מה זה.

משה גפני: תגידו מה אתם מבקשים.

משה גפני: חובת ביטוח אחריות ממשלתית.

משה גפני: פסקה (2).

יואב גפני: רגע.

יואב גפני: אני רוצה לראות את זה.

משה גפני: אתם מכירים את זה?

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו מכירים שזה בוטל.

משה גפני: אבל אתם יודעים על מה מדובר.

יצחק יהודה אנגלנדר: ברור.

שגית אפיק: למה ביקשתם לבטל את זה?

יצחק יהודה אנגלנדר: בגלל העלויות.

שגית אפיק: תסבירו.

יצחק יהודה אנגלנדר: פוליסת ביטוח של אחריות מקצועית היא פוליסה יקרה מאוד.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו לא מכירים מעולם שאיזשהו מנהל גמ"ח נתבע על ידי מפקיד או לווה.

יצחק יהודה אנגלנדר: זה מעולם לא קרה.

יצחק יהודה אנגלנדר: כאשר נגיע ליום פקודה, היא לא תעזור.

יצחק יהודה אנגלנדר: בינתיים זה מטיל עלויות משמעותיות מאוד.

יצחק יהודה אנגלנדר: אלה פוליסות מאוד מאוד יקרות.

ברוך לוברט: יש חלופה לביטוח כזה שאתם יכולים לחיות אתה?

יצחק יהודה אנגלנדר: אין שום אחריות מקצועית.

יואב גפני: אנחנו לא מדברים על הטלה עליך ביטוח של אחריות מקצועית.

יואב גפני: אנחנו מדברים על סמכות הממונה, מקום בו הוא ראה צורך לגבי נושא משרה מסוים, לחייב אותו בביטוח של אחריות מקצועית.

יואב גפני: האם אני רואה בזה צורך נוכח מה שאתה אומר?

יואב גפני: תבין, אלה דברים שנועדו לפעמים להגן על פני הוצאות נניח של הגמ"ח, אם יש לך ביטוח ואני חושב שיש איזשהו סיכון מנקודת מבט של יציבות של הגמ"ח.

יואב גפני: כשיש סיכון, כשאני סבור ואתה אולי לא רואה, להטיל את זה.

יואב גפני: אם אתה בא ואומר לי שלא היה מעולם, לא צריך את זה ותסתכל על העלויות, אני אומר שלא צריך את זה.

יצחק יהודה אנגלנדר: למה לעבוד ב-דאבל?

יואב גפני: הדיון עכשיו הוא דיון אחר.

יואב גפני: הוא דיון במישור אחר, במישור שאומר שאתה בשום מצב עולם בעתיד לא תוכל לסבור שתחת שום תנאים, וגם כדי להגן על גמ"ח, כדי שהוא לא יצטרך לשלם אלא צד ג', ביטוח, יצטרך לשלם כי הסיכון הוא גדול מדי.

יואב גפני: יכול להיות שהפיזור הוא נכון ואתה לא יכול לעשות את זה.

משה מונטג: גם אם זה לא בחקיקה, אני יכול לעשות לעצמי, אם אני רוצה לעשות ביטוח אחריות מקצועי.

יואב גפני: נכון.

יואב גפני: אני מסכים.

משה מונטג: ברגע שזה נכנס לחקיקה, זה מחייב.

יואב גפני: נכון, אבל זאת המשמעות של פיקוח.

יואב גפני: הצד הזה הוא צד יציבותי.

יואב גפני: אני אומר לעצמי שאת הדבר הזה, אני סבור שלמרות שאתה, כי אתה מוטה, כי אתה יודע למשל שצריך לשלם על זה כסף, ולמרות שזה לא נוח לך עכשיו, אני אומר שזה טוב לך.

יואב גפני: אתה תשכנע אותי שמעולם זה לא קרה כי גמ"חים ב-50 השנים האחרונות, אף אחד לא תבע אותם, אז זה לא רלוונטי.

יצחק יהודה אנגלנדר: כבר עכשיו אני משכנע אותך בזה.

יצחק יהודה אנגלנדר: עכשיו אני רוצה לשכנע אותך.

יצחק יהודה אנגלנדר: לשם מה לכתוב את זה בחוק ואז לשכנע אותך שלא צריך ליישם את זה?

יצחק יהודה אנגלנדר: מעולם גמ"ח לא נתבע.

יצחק יהודה אנגלנדר: זה לא הגיוני ללכת לאסוף תרומות מאנשים ולבטח ביטוח.

יואב גפני: זה עולם של ניהול סיכונים.

יואב גפני: נכון שאתה חושב שאתה היום חי ב-2018.

יצחק יהודה אנגלנדר: לצורך העניין, אני מבוטח אבל אני גם יודע מה העלויות של הדבר הזה.

יואב גפני: אני מבין וגם אני מודע לעלויות אבל אני אומר לך מה במחילה אתה לא רואה.

יואב גפני: אתה לא רואה שאנחנו חיים בשנת 2018 ויכול להיות שהמציאות, כפי שאתה מכיר אותה, אפילו בגמ"חים, תשתנה בשנת 2025 במובן הזה שפתאום מישהו כן יתבע אותך כי יהיה סוג של שינוי, אם תרצה, שבו יתבעו אותך.

יואב גפני: עכשיו לא צריך את זה אבל פיקוח מסתכל על העתיד, על היציבות, ולא על עכשיו.

יואב גפני: אתה אומר שאתה יודע מה זה פיקוח ושאני לא צריך את הסמכות הזאת אבל אולי אני צריך אותה?

דוד מורגנבסר: אלה עלויות גבוהות.

יואב גפני: אם אנחנו נרצה לבוא ולהטיל אפילו מה שלא הורדנו, עלויות, אפשר להטיל כאן עלויות למכביר.

יואב גפני: האם יש לנו עניין בדבר הזה?

יואב גפני: צאו ולימדו מחוקים אחרים.

יואב גפני: אנחנו לא מטילים את ההוראות האלה.

יואב גפני: במקומות בהם הפיקוח היציבותי הוא יותר קריטי.

משה מונטג: אנחנו נמצאים היום, עולם הגמ"חים היה במצב שלא היה לו שום פיקוח והגענו למצב שאנחנו בשיתוף פעולה אבל רוצים לקחת אותנו לצד הקיצוני.

משה מונטג: לאט לאט.

משה מונטג: החוק לא נגמר היום והמדינה לא נעצרת.

משה מונטג: אני מכיר את זה מבית שמש.

משה מונטג: יש אחת שמלמדת אותנו עכשיו שאנחנו לא יודעים לנהל את עצמנו ורק היא תדע מה טוב לחרדים ורק היא תדע מה לעשות.

יואב גפני: אנחנו כפיקוח לא יכולים לפעמים להמתין.

יואב גפני: לא שאנחנו רוצים להטיל כאן את ההוראות האלה.

משה גפני: מה זה העסקת יועצים ונותני שירותים?

שגית אפיק: (6)(ג).

משה מונטג: יועץ של הביטוח המקצועי.

משה גפני: אני מקבל את מה שהוא אומר.

משה גפני: הוא אמר דבר מאוד נכון.

משה גפני: בהרבה דברים אני חולק עליו, גם לגבי בית שמש, אבל נניח לעניין הזה עכשיו.

משה גפני: מי אמר שהיא תלמד אתכם?

משה גפני: רגע, אז מה הסוף?

משה גפני: אתם לא יודעים?

משה מונטג: זה תשאל אותה.

משה מונטג: תשאל את פרוש.

משה גפני: מונטג אמר דבר נכון וזה עובר כחוט השני כל הזמן בדיבורים שלנו, בוויכוחים ובהסברים.

משה גפני: אי אפשר לקחת את הגמ"חים עכשיו לצד השני.

משה גפני: אנחנו הולכים אתם צעד גדול קדימה.

משה גפני: עד עכשיו הגמ"חים בכלל לא היו כאן, הם לא היו בכל העניין הזה.

משה גפני: עכשיו אנחנו מכניסים אותם למערכת שהמערכת הזאת היא מערכת ממוסדת, פיקוח וכולי.

משה גפני: אם אתה רוצה שעכשיו הם ישקיעו כסף בחובת ביטוח, הם ישקיעו כסף בהעסקת יועצים, אני לא חושב שאתם עושים נכון ואני לא חושב שאנחנו עושים נכון.

משה גפני: אנחנו מטילים עליהם הוצאות כשזה לא נוגע ליציבות הפיננסית וזה לא עומד שם.

משה גפני: אני חושב שזה דבר שמן הדין ומן הסברה, לעזוב את זה עכשיו.

משה גפני: תחשבו בתוך שנה, שנתיים, שלוש, דיברת על שנת 2025, תחשבו שיש צורך חיוני לעשות את הדברים האלה, גם העסקת יועצים ונותני שירותים וגם חובת ביטוח על אחריות מקצועית, אפשר לעשות את זה בהמשך.

משה גפני: אז הוויכוח הוא לא על חוק ענק כזה אלא הוא ויכוח על הסעיף הזה ובסעיף הזה אני חושב שצריך להשאיר את זה לפעם הבאה ולא עכשיו.

משה גפני: אני מציע לסעיף (6) שהוא בעייתי, ששר האוצר יתקין תקנות באישור ועדת הכספים לגבי הנושא של מתן שירותי פיקדון ואשראי.

שגית אפיק: רק לרישיון מורחב.

משה גפני: כן.

משה גפני: רק לרישיון מורחב.

שגית אפיק: ומה עם ביטוח אחריות מקצועית?

משה גפני: להוריד את זה.

משה גפני: אני חושב שהם גם השתכנעו שאני צודק.

שגית אפיק: והעסקת יועצים ונותני שירותים?

שגית אפיק: אתה משאיר את זה לתקנות של שר האוצר או מוריד?

משה גפני: אפשר בתקנות.

משה גפני: אני חושב שצריך להוריד את זה אבל אפשר בתקנות של שר האוצר.

משה גפני: אני לא רוצה להיות כזה קשוח.

משה גפני: אפשר להשאיר את זה.

שגית אפיק: אתה מצביע?

משה גפני: כן.

ברוך לוברט: אדוני, בכל מקרה בהצעת החוק הממשלתית ההוראה הזאת התייחסה גם לנותני שירות בסיסיים.

ברוך לוברט: בוודאי כאשר אנחנו עכשיו הגדלנו את ההיקף של הפעילות של נותן שירותים פיננסיים בסיסי, ממילא משאירים לשר האוצר.

משה גפני: נותני שירותים, אנחנו משאירים לשר האוצר שיקבע בתקנות.

ברוך לוברט: אם ממילא משאירים את זה לשר האוצר, לפחות לעמדתכם, אז שלפחות הסמכות שלו תהיה על כל נותני השירותים, אם הוא ימצא לנכון.

ברוך לוברט: בכל מקרה זה מגיע לאישור שלכם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אמרתי אחרת?

שגית אפיק: אמרת לרישיון מורחב.

משה גפני: לרישיון מורחב.

משה גפני: לא.

משה גפני: אי אפשר עכשיו לחזור.

משה גפני: ירצה, יביא את זה ואז יהיה דיון מחדש על כל העניין.

משה גפני: אי אפשר לקחת את הגמ"חים הקטנים ועל זה פתאום להתחיל עם כל הדברים.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 39 כפי שאמרתי?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: סימן ב', סעיף 40, תחומי פעולה של בעל רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית.

יואב גפני: אנחנו התנגדנו לסעיף הזה.

משה גפני: אתם מתנגדים לשר האוצר.

יואב גפני: חס וחלילה.

משה גפני: סתם.

משה גפני: אתם מתנגדים.

משה גפני: אתם רוצים שזה יהיה כמו הממשלתית.

יואב גפני: נכון.

משה גפני: אני אומר לכם שוב, תחזרו הביתה ותחשבו על מה שמונטג אמר.

משה גפני: באמת.

משה גפני: יש כאן דבר בסיסי.

משה גפני: הדבר הבסיסי הוא לא לקחת את הקיצוניות השנייה.

משה גפני: אלה לא נש"מים, אלה לא מוסדות פיננסיים.

משה גפני: יכול להיות שלא נצטרך להגיע לזה בכלל בחקיקה ואם נצטרך, אחרי כן אפשר יהיה לתקן דברים קטנים.

משה גפני: הוא צודק.

משה גפני: אתם רוצים לקחת אותם לצד השני והמשמעות של העניין היא שלגמ"חים יהיו הוצאות ענקיות שהם בכלל לא מורגלים בהן וכך זה לא עובד.

משה גפני: הטיעון המרכזי הוא שלא קרה כלום.

משה גפני: אם היה קורה משהו, היינו יודעים על כך.

משה גפני: נדמה לי שיש מקרה אחד בארצות הברית.

משה גפני: נכון?

משה גפני: בארץ לא היה מקרה כזה.

יוסף שימל: נראה לי שגם לא בארצות הברית.

משה גפני: גם לא היה?

משה גפני: נדמה לי שאתם אמרתם באחד הדיונים.

משה גפני: שאלתי אתכם האם קרה שמישהו נפל.

יוסף שימל: היה גמ"ח אחד שנשדד כל הכסף שלו.

יוסף שימל: לא גמ"ח גדול.

יוסף שימל: תוך חודשיים כל המפקידים קיבלו את הכסף.

יוסף שימל: עשו מגבית מהירה בקהילה וכולם קיבלו את הכסף.

קריאה: איפה זה היה?

יוסף שימל: ברמות.

יוסף שימל: תוך חודשיים כולם קיבלו את הכסף.

משה גפני: כמה כסף?

יוסף שימל: 186,000 דולר.

קריאה: גם באופקים היה משהו.

משה גפני: זה המצב האמיתי.

משה גפני: המצב האמיתי הוא שלא קרה כלום עם גמ"חים.

משה גפני: בכל אופן מסתובב שם הרבה כסף.

יוסף שימל: קיבלו אז ציון משר המשטרה דאז.

יוסף שימל: אבי דיכטר הגיע לבקר את בעל הגמ"ח והוא ראה שכולם קיבלו את הכסף.

יוסף שימל: הוא אמר שמגיע להם ציון לשבח.

יוסף שימל: אפשר לבדוק את זה.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: באמת לא קרה כלום.

משה גפני: זה נס גדול אבל לא היה שום דבר מאז קום המדינה.

שגית אפיק: סעיף 40 וסעיף 41 למעשה הוקראו.

שגית אפיק: אם אין הערות, אתה יכול להצביע.

משה גפני: יש הערות?

משה גפני: אל תמציאו.

ברוך לוברט: התוספת בסעיף 40(ב) הוקראה?

שגית אפיק: אצלי מופיע שהיא הוקראה אבל אפשר להקריא שוב.

יואב גפני: את התוספת ב-40(ב) אנחנו לא מכירים.

יואב גפני: "על אף האמור בסעיף קטן (א), לא יידרש אישור המפקח לאחד מאלה" – לא מכירים ולא מסכימים.

שגית אפיק: לדעתי זה היה בישיבות הניסוחיות עם אייל אחרי שהוועדה ביקשה שניתן פתרון.

יואב גפני: זה לא שיש כאן איזושהי מניעה מלכתחילה לבצע אלא שהמפקח יכול לאשר אותם.

יואב גפני: כאן הסעיף הזה אומר, לא, המפקח לא אישר.

יואב גפני: אנחנו לא רואים צורך בדבר הזה וגם לא רואים בו טעם.

משה מונטג: בסעיף (ב)(1) כתוב "על אף האמור בסעיף קטן לא יידרש אישור המפקח על אחד מאלה: תרומות או מענקים ליחיד, לעמותה או לחבה לתועלת הציבור, ובלבד שמקורם אינו בכספי הפיקדונות או בתרומות ייעודיות מותנות שקיבל הגמ"ח".

משה מונטג: אני רוצה לתת לתורם כי כל הנושא של התרומה הייעודית הזאת הוא שאני נותן לו מענק בחזרה כי אמרנו שזה יהיה פיקדון אלא שאני אחר כך מחזיר לו את זה כמענק.

משה מונטג: יש כאן סעיף שהוא סותר את עצמו.

משה מונטג: אני לא יכול להחזיר.

משה מונטג: קיבלתי ממנו תרומה ייעודית ואני רוצה לתת לו מענק אבל אני לא יכול להחזיר לו אותה?

יואב גפני: מר מונטג, זו הבעיה העקרונית, ואני אסביר.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אולי נוותר על כל זה?

שגית אפיק: למה אתם צריכים סעיף קטן (ב)?

שגית אפיק: אפשר לוותר על סעיף קטן (ב)?

שגית אפיק: אגב, ברוך, הסעיף נוסח בעקבות בקשת הוועדה ביחד אתכם באחת מהישיבות.

שגית אפיק: למה אתם צריכים את זה לכתחילה?

משה מונטג: "בעל רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית שהוא תאגיד, יעסוק במתן השירותים האמור בלבד".

משה מונטג: אם אני רוצה רק מתן הלוואות, ואם אני רוצה לתת מענק לאחד מהלווים שלי או לתורמים, אני רוצה לתת לו מענק שהוא חלק מכספי התרומה שלו בחזרה?

משה גפני: למה זה צריך להיות בחוק?

משה גפני: לאיזה צורך?

משה מונטג: בגלל פסקה (א).

משה מונטג: אם אני מוריד את (א), את כל 40(א), לא צריך את (ב), אבל בגלל ש-(א) נתן בלבד, לכן עשו את (ב).

שגית אפיק: אבל (א) לא סותר את זה בהכרח.

שגית אפיק: הנוסח של (א) הוא רחב יחסית.

שגית אפיק: עכשיו השאלה מה הבעיה שלכם.

משה מונטג: הוא לא רחב כי "אולם רשאי המפקח לאשר לבעל רישיון כאמור לעסוק בפעילות".

משה מונטג: אני צריך אישור לקידום מטרות של עזרה הדדית.

משה מונטג: אני צריך אישור מיוחד לשם כך.

משה מונטג: זה מה שכתוב כאן.

משה מונטג: למה אני צריך לרוץ אל המפקח לבקש ממנו?

משה מונטג: אם בן אדם נתן לי תרומה בסך 1,000 שקלים ואני עכשיו רוצה להחזיר לו 200 שקלים או לבן שלו, אני צריך לרוץ למפקח.

קריאה: או כל פעולה אחרת.

משה מונטג: או כל פעולה.

משה מונטג: לכן אמרנו שנושא של תרומות או מענקים, זה דבר שמותר לגמ"חים לעסוק בו.

משה מונטג: הגמ"יח צריך הון עצמי, לפי מה שדובר כאן.

משה מונטג: הוא צריך לגייס תרומה.

משה מונטג: סעיף (א) סותר את זה כי מותר לו לעסוק רק באשראי ולא בגיוס תרומה.

משה מונטג: הוא שולח אותי למפקח.

שגית אפיק: לפיקדון ואשראי.

שגית אפיק: לפיקדון ככל שהוא חל גם על תרומה, לכאורה זה חל.

שגית אפיק: אני לא מבינה נכון?

יוסף שימל: אני אוסיף עוד משהו.

יוסף שימל: היות ומנהלי הגמ"חים מכירים יותר טוב את האנשים הנזקקים, לא פעם ולא פעמיים קורה שלפני חגים אנשים נותנים סכומים גדולים ואומרים חלקו את זה למי שאתם מבינים שהוא צריך.

יוסף שימל: הכסף נכנס לחשבון של הגמ"ח והגמ"ח מחלק אותו.

יוסף שימל: הוא עושה העברות לאנשים שאנחנו יודעים שהם נזקקים.

יוסף שימל: יש הלוואות שאנחנו יודעים שהאדם נזקק להן.

משה גפני: יש לי שאלה.

משה גפני: סעיף 40(א) אומר ש"בעל רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית שהוא תאגיד יעסוק במתן השירותים האמורים בלבד".

משה גפני: כל מה שדיברנו עד עכשיו, תרומות, הלוואות וכולי, אשראי ופיקדונות.

שגית אפיק: מה זה השירותים?

שגית אפיק: ברוך, מה זה השירותים?

שגית אפיק: השירותים האמורים בלבד.

שגית אפיק: למה הכוונה?

ברוך לוברט: מדברים על הפעילות שהיא הפיקדונות שהוא מקבל והאשראי שהוא נותן.

שגית אפיק: פיקדונות ואשראי.

משה גפני: זה כולל תרומות.

שגית אפיק: בתוך הפיקדונות יש תרומות?

יואב גפני: להבנתנו, כן.

ברוך לוברט: מה שכלול במסגרת החוק הזה.

ברוך לוברט: עשינו גם תרומה מזכה.

ברוך לוברט: זאת אומרת, אלה לא רק פיקדונות אבל זה כל מה שנכנס במסגרת הוראות החוק הזה.

שגית אפיק: בהינתן זה שתרומה מזכה נמצאת וחלות עליה כל ההוראות של פיקדון.

יוסף שימל: יש תרומות רגילות.

יוסף שימל: יש כסף שנותנים לנו כדי שנחלק אותו לאנשים שאנחנו יודעים שהם נזקקים.

יוסף שימל: לדוגמה, בתוך ישיבת מיר.

משה גפני: דרך אגב, אני מבקש להפסיק לנקוב בשמות.

משה גפני: ישיבת מיר לא הרשתה לומר זאת.

משה גפני: אני מבין את הרצון אבל כשאומרים ישיבת מיר, זה מתרץ את כל השאלות.

משה גפני: אל תגידו את זה כי אני לא יודע אם הם מסכימים.

משה גפני: ישיבת מיר היא הדוגמה הבולטת של גמ"ח עם הרבה כסף והוא עושה פעולות ממש נשגבות.

משה גפני: זה לא חל על תרומה מזכה?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: על מזכה, כן, אבל הם אומרים שיש תרומות מסוג אחר.

משה גפני: מה למשל?

משה מונטג: בן אדם רוצה לתת לו פיקדון לגמ"ח, הוא בא ואומר שהוא רוצה לתת לגמ"ח עכשיו תרומה בשביל ההון העצמי של הגמ"ח.

קריאה: לא.

קריאה: זה לא זה.

קריאה: אדם רוצה להעביר תרומה למשפחות נזקקות בקהילה.

קריאה: כאן זה מתן תרומות.

קריאה: זאת לא קבלה.

שגית אפיק: יואב, אתה יכול להסביר לנו את הבעיה?

יואב גפני: כן.

יואב גפני: אני מבין את הבעיה.

משה גפני: תגידו פתרון.

שגית אפיק: אין פתרון.

יואב גפני: לא.

יואב גפני: אני לא מסכים.

יואב גפני: אני חושב שיש פתרון ואין צורך בתיקון הזה.

משה גפני: תסבירו.

יואב גפני: הסעיף הזה, הרציונל שלו אומר את הדבר הבא, לפני התיקון.

יואב גפני: הוא אומר – הוא חל גם בעולמות אחרים – שכאשר אתה עוסק בתחום מסוים, זה יכול להיות ביטוח שם יש סעיף כזה, וכאן אלה אגודות פיקדון ואשראי, אתה עוסק בדבר הזה וחשוב לנו שאתה תעסוק בדבר הזה ובדבר הזה בלבד.

יואב גפני: למה?

יואב גפני: שתהיה מרוכז, לא תתעסק בעניינים אחרים כי עיסוק בדברים אחרים יכול לאיים על היציבות שלך וכולי.

יואב גפני: ואף על פי כן, כאן זה לא מוחלט.

יואב גפני: בחוק הפיקוח על הביטוח יש ייחוד עיסוק, תעסוק רק בדבר הזה, חבר המנהלת שמבטחת.

יואב גפני: כאן זה אומר אלא אם כן מצא המפקח שזה נכון, שזה לא פוגע, מצא כי אין בפעילות האמורה כדי לסכן את יכולת הפירעון של בעל הרישיון.

יואב גפני: מה אומרים הגמ"חים.

יואב גפני: הם אומרים, תראו, יש פעילויות שאנחנו עושים אותן שהן לא חלק מהפעילות של הגמ"ח.

יואב גפני: למשל, הגמ"ח, יש לו גישה לציבור ויכול להיות שיבוא איזשהו תורם ואומר שלכם יש גישה לקהילה, אני רוצה עכשיו לקראת פסח, יש לי 10 מיליון שקלים, אני רוצה שאתם תעבירו את זה לציבור.

יואב גפני: יש מנגנון, זה לא קשור עכשיו לגמ"ח, זה לא שהוא מקבל פיקדון והוא נותן הלוואה.

יואב גפני: תקנו אותי אם אני טועה.

יואב גפני: זה לא חלק מהפעילות שאני גמ"ח, אני עכשיו מקבל להון העצמי, אני מקבל לפיקדונות, אלא אני עושה משהו שהוא מחוץ לעניין.

יואב גפני: הוא אומר שהוא רוצה את האפשרות לעשות את זה.

יואב גפני: אני עקרונית כמפקח, כפי שאתם התדיינתם ביניכם, מבינים שלפעמים לא סותר את הסעיף.

יואב גפני: זה לא מאיים.

יואב גפני: הרי אם אתה מקבל ואתה גם נותן, יכול להיות.

יואב גפני: אני לא יודע.

יואב גפני: צריך לבחון את זה.

יואב גפני: אני אומר לך איפה זה כן יכול להפריע.

יואב גפני: אם זו נניח תרומה מזכה שבאמת מזכה אותך ואנחנו רואים אותה כפיקדון, תרומה מזכה לכל דבר, שמזכה אותך בפיקדון, אותך או את בנך וכולי, שאנחנו רואים את זה כפיקדון לפי הדיון הקודם, ולכן מבחינתנו זה חלק מהפעילות עצמה.

יואב גפני: זה לא משהו שהוא מחוץ לעניין.

יואב גפני: אתם אומרים פעולות מחוץ לעניין.

יואב גפני: למשל, אתם אומרים שאתם רוצים להיות צ'יינג'.

משה גפני: לא.

יואב גפני: יכול להיות.

יואב גפני: אני לא יודע.

יואב גפני: אני רק אומר שאם זה לא מאיים על העניין, צריך לבחון את זה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני מציע למחוק את הסעיפים הבאים ולנסח את מה שאמר יואב, שאם מגיע דבר שהוא איננו חלק מהמטרות, למשל צ'יינג', צריך אישור של המפקח.

משה גפני: זה דבר שהוא לא עושה לבד.

שגית אפיק: לנסח על דרך השלילה.

יואב גפני: זה מה שכתוב.

משה גפני: לנסח אחרת.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: הוא רוצה לנסח את דרך השלילה.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, לדעתי אתה יכול להסתפק בפרוטוקול.

שגית אפיק: לא לומר השירותים האמורים בלבד.

יואב גפני: לדעתי אתה יכול להסתפק בפרוטוקול.

יואב גפני: בפרוטוקול אנחנו אומרים שאם זה מחוץ לעניין, אז בסדר, שכנעת אותנו.

יואב גפני: זה לא קשור לעניין.

שגית אפיק: אבל תרומה, זה סופר קשור לעניין.

יואב גפני: בוודאי.

שגית אפיק: אז מה אכפת לך מראש להחריג את התרומה?

שגית אפיק: תנוח דעתם ותנוח דעתך כי אתה מסכים שזה חלק מהעניין.

יואב גפני: את התרומה אני לא רוצה להחריג כי תרומה מזכה היא פיקדון לכל דבר ועניין.

שגית אפיק: לא תרמה מזכה.

שגית אפיק: תרומה שאינה תרומה מזכה.

יוסף שימל: יש לי כסף לחלק לנצרכים לפי ראות עיני.

יוסף שימל: גמ"ח, ראשי התיבות שלו הם גמילות חסדים.

יוסף שימל: כל הדברים שנכללים מתחת למילה גמילות חסדים, אנשי הגמ"ח עושים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יואב, אני מקבל את הדברים האלה.

משה גפני: אני מבקש ששגית תנסח את זה ברוח הדברים.

משה גפני: תרומה תהיה בפנים.

משה גפני: זה יניח את דעתם.

משה גפני: לא צריך את הסעיפים הבאים.

משה גפני: כל הדברים האחרים, למשל צ'יינג'ים או דברים מהסוג הזה, שזה לא בליבת העניין של הגמ"ח, יהיו בחוץ אלא באישור המפקח.

יואב גפני: אנחנו צריכים לראות את הניסוח.

משה גפני: בסדר אבל זאת רוח הדברים.

שגית אפיק: אז אתה מוריד את המרת מטבע?

משה גפני: כן, אבל ננסח את זה.

יצחק יהודה אנגלנדר: לגבי המרת מטבע, שוב, חשוב לנו שהדברים יותרו בצורה מפורשת כי בסופו של דבר אנשים מבקשים כסף בדולרים, כסף בשקלים, והגמ"ח מבצע המרות.

יצחק יהודה אנגלנדר: לפעמים הגמ"ח מקבל הטבה מהבנק בגלל שהוא עושה המרות בסכומים ניכרים.

יצחק יהודה אנגלנדר: לפעמים הגמ"ח יכול להרוויח מזה איזשהו פרומיל או משהו כזה.

יואב גפני: סעיף (א) לא מונע את זה.

שגית אפיק: למה זה לא נכנס בשירותי פיקדון ואשראי?

יואב גפני: יכול להיות שאני אומר גמ"ח קטן שנפתח עכשיו, מי מדבר על צ'יינג'?

יצחק יהודה אנגלנדר: בן אדם מבקש הלוואה בדולרים ולי יש שקלים.

יואב גפני: את זה הבנתי.

יואב גפני: יכול להיות שנניח הגמ"ח המרכזי שהוא גמ"ח גדול, אין לו בעיה לעשות את זה אבל יכול להיות שיש גמ"חים שיש להם בעיה.

יואב גפני: אתה אומר כאן עכשיו בחוק תאפשר לי, גמ"ח במסגרת ההלוואה יכול גם להיות צ'יינג.

יוסף שימל: לא.

יוסף שימל: הוא לא בלי ריבית.

יצחק יהודה אנגלנדר: אדם נתן שירותי פיקדון ואשראי.

יצחק יהודה אנגלנדר: זה כתוב.

יצחק יהודה אנגלנדר: אני לא יכול לבוא להחליף לך כסף אבל אם אגב זה שאתה מבקש את ההלוואה בדולרים ולי יש עכשיו שקלים ואני צריך להמיר, אז תאפשר לי לעשות את ההמרה.

יצחק יהודה אנגלנדר: אני לא מבקש אישור ללכת לעשות שירותי החלפת מטבעות.

משה גפני: רבותיי, אני משאיר את זה כפי שזה.

משה גפני: אני רוצה להצביע ברוח הדברים שאמרנו.

משה גפני: אם שגית תנסח את זה באופן כזה שזה ירצה את שני הצדדים, גם את הממשלה וגם את איגוד הגמ"חים, טוב.

משה גפני: אם לא, אנחנו נדבר על זה שוב.

משה מונטג: הרב גפני, נושא הלכתי קריטי.

משה מונטג: אדם שמגיע לגמ"ח ורוצה להחזיר הלוואה שהוא לקח.

משה מונטג: אם הוא לקח את ההלוואה בשקלים, אסור לו להחזיר את ההלוואה בדולרים בגלל שיש כאן בעיה של ריבית למרות שזה אותו סכום.

משה מונטג: הוא לוקח את זה ומחזיר לגמ"ח את השקלים.

משה מונטג: לשם כך הכנסנו את הנושא הזה של המרת מטבע שנעשית.

משה גפני: תקשיב לי.

משה גפני: לא נאשר את זה אם לא תהיה הסכמה.

משה גפני: גם הסכמה במקרה הזה עם רשות שוק ההון וגם הסכמה עם איגוד הגמ"חים.

משה גפני: בלי זה, לא נאשר את זה.

משה גפני: אנחנו מאשרים עכשיו את העיקרון הזה שהוא נכון לפי דעתי ופותר את הבעיות.

משה גפני: שגית תנסח את זה והיא תביא את זה לישיבה הבאה.

משה גפני: אם יתברר, כתוצאה מהניסוח הזה, שיואב לא מסכים או שאתם לא מסכימים, אנחנו נחזור לדון בזה.

משה גפני: אני רוצה לאשר את העיקרון ולגבי העיקרון אין ויכוח.

משה גפני: גם יואב מסכים וגם ברוך מסכים שאם בא מישהו ומחזיר הלוואה בדולרים או בשקלים והוא צריך לפרוט אותם, זאת לא המרת מטבע אלא זה חלק מהעניין של ההלוואה ושל החזר ההלוואה.

משה גפני: זה ברור שמבחינה הלכתית אתה צודק ואין ויכוח לגבי העניין הזה.

משה גפני: הם גם לא מתווכחים אתך.

משה גפני: אבל אם יהיו דברים שהם חריגים למטרה של הגמ"ח, אז יצטרכו אישור של המפקח.

משה מונטג: אולי יהיה כתוב שהנושא ההלכתי ייפתר באישור שר הדתות.

משה גפני: לצערנו אין שר דתות.

משה מונטג: בעזרת השם יהיה.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 40 כפי שדיברנו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: שגית, אני מבקש שתנסחי את זה ברוח הדברים שנאמרו כאן.

משה גפני: צריכה להיות על כך הסכמה.

שגית אפיק: סעיף 41.

משה גפני: סעיף 41 הוא בסדר?

שגית אפיק: כן.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 41?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: סעיף 42, דוחות והודעות, הוקרא.

משה גפני: אני לא מסכים "כפי שיורה המפקח".

משה גפני: כל הדברים האלה הם באישור ועדת הכספים.

משה גפני: זה שר האוצר.

משה גפני: המפקח כאן נותן הודעות על דוחות?

ברוך לוברט: זה בכל חוקי הפיקוח שלנו.

יואב גפני: זה הגשת דוחות.

משה גפני: דוחות כספיים.

שגית אפיק: אלה דוחות כספיים במועדים ובתקופות.

שגית אפיק: אצלנו ברשות לניירות ערך כל הדוחות מגיעים אלינו בתקנות.

ברוך לוברט: כתוב שאלה דוחות כספיים.

ברוך לוברט: רק "כפי שיורה", זה יותר ברמה הטכנית.

ברוך לוברט: יש כאן הוראות שהן יותר ברמה הטכנית, איך להגיש.

ברוך לוברט: שנית, בדוחות המיידיים וההודעות, יורה המפקח.

משה גפני: אנחנו מאשרים באופן קבוע תקנות של שר האוצר שאתם מכינים אותן לגבי הנושא של דוחות כספיים.

ברוך לוברט: לא.

ברוך לוברט: אצלנו זה סעיף סטנדרטי.

ברוך לוברט: אנחנו חייבים את הגמישות הזאת.

שגית אפיק: זה כבר היה בדיון הקודם.

שגית אפיק: ביקשנו מכם שתאמרו לנו בדיוק באיזה דוחות מדובר.

שגית אפיק: אנחנו מכירים דוחות של רשות ניירות ערך, דוחות בזירות סוחר וכולם אצלנו זה קבוע בתקנות.

שגית אפיק: כאן היה על כך דיון וביקשנו שתתנו לנו רשימה של דוחות.

שגית אפיק: ככל שעדיין אין לכם, אנחנו נרצה שזה יהיה בתקנות.

שגית אפיק: לא דוגמה.

שגית אפיק: תגיד את הרשימה כדי שהם ידעו בוודאות על מה מדובר.

יואב גפני: אני רוצה דווקא לחדד לוועדה.

יואב גפני: יש לנו כמה עולמות פיקוח.

יואב גפני: נניח עולם הביטוח והפנסיה, שם יש לנו רשימות של דוחות, דוחות מיוחדים והוראות לגבי דוחות כספיים וכולי, ושם אנחנו מבקשים דיווחים וגם דיווחים שוטפים וגם נתונים ומידע.

יואב גפני: לעומת זאת יש לנו את העולם של השירותים הפיננסיים המוסדרים, חוק שאושר בוועדה הזאת.

יואב גפני: בחוק שירותים פיננסיים מוסדרים יש לנו סמכויות נרחבות לבקש דוחות ושם אנחנו לא ממהרים לבקש דוחות.

יואב גפני: אנחנו לא ממהרים לבקש נתונים ולבקש דוחות.

יואב גפני: אין לנו עניין לקבל דוחות כדי לקבל דוחות.

יואב גפני: מקום שבו יש דוחות כספיים, זה להגיש כפי שיורה הממונה אבל אנחנו לא נותנים הוראות למכביר.

יואב גפני: מה אתם בעצם אומרים?

יואב גפני: מה, אנחנו צריכים לרוץ, לתת הוראות לגבי דיווחים מקום שבו אנחנו לא רואים צורך בדבר הזה?

יואב גפני: אני יכול לומר לכם שלגבי שירותים פיננסיים מוסדרים, הדבר היחיד שעבדנו עליו עד היום, מאז נכנס החוק לתוקף, עבדנו על סדרה של דיווחים שאנחנו כרגולטור רק רוצים להרגיש את השוק, נניח קצת נתונים, שיעורי אשראי, שיעורי ריביות שניתנים וכולי כדי שתהיה לנו תמונה כללית של השוק.

יואב גפני: גם זה אנחנו עושים בעצה אחת עם השוק במובן הזה שמסתכלים מה אפשר לתת, מה אי אפשר לתת וכולי.

יואב גפני: לא רצים לתת את הדוחות האלה וכנראה זה גם לא המקרה כאן.

יואב גפני: אבל מקום שאתה מפקח, אתה רוצה דוח.

יואב גפני: דרך אגב, לפעמים רוצים דוחות אד-הוק כמו למשל בעולם שוק ההון,.

יואב גפני: אתה אומר שאתה רוצה דוח על תחום מסוים עבור פיקוח מסוים.

יואב גפני: זה לא עניין של לרוץ לעשות דוחות.

יואב גפני: זה גם לא מתאים לשר בתקנות בוועדת כספים, כאשר כל דוח שאתה צריך לקבל במסגרת הפיקוח שלך.

שגית אפיק: לא כל דוח.

שגית אפיק: להגדיר – וגם עכשיו בתשובה שלך לא אמרת – איזה דוחות בסוף אתם תבקשו.

שגית אפיק: הם רוצים איזושהי ודאות.

יואב גפני: אני לא יודע להגדיר.

שגית אפיק: הם רוצים לדעת לקראת מה הם הולכים.

יואב גפני: נכון, אבל אנחנו לא יודעים להגדיר את הדוחות.

יואב גפני: אני יכול ללמוד גזרה שווה מעולמות אחרים.

יואב גפני: להגיד לכם נניח שהדוחות שאנחנו מקבלים בעולם הביטוח, נראה לי יהיה פחות רלוונטי.

יואב גפני: העומק שלהם, הכובד שלהם.

יואב גפני: נניח באופן מיידי, לא יודע אם הם יהיו רלוונטיים.

יואב גפני: יכול להיות שכן לגבי גופים מסוימים ויכול להיות שלא.

משה גפני: אבל זאת חקיקה ראשית.

יואב גפני: זאת רק סמכות של ממונה.

משה גפני: בסדר, אבל אתה לא יודע מי בא אחריך, אתה לא יודע מי המפקח ואתה לא יודע מי יהיה כאן.

משה גפני: זאת חקיקה ראשית.

משה גפני: פתאום יבוא מישהו רשע ויתחיל לומר דוחות כספיים.

משה גפני: זאת חקיקה ראשית.

יואב גפני: כבוד היושב ראש, אפילו כאן יש איזשהו בלם.

יואב גפני: דוחות כספיים כפי שיורה המפקח לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת וכולי.

יואב גפני: דוחות מיידיים והודעות כפי שיורה המפקח לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת.

יואב גפני: זאת אומרת, גם כשאתה חושב לבקש דוחות מסוג מסוים, אתה קודם כל צריך להתייעץ עם הוועדה המייעצת, אחר כך אתה מוציא טיוטה של הדוח שאתה רוצה.

שגית אפיק: על דוחות והודעות נוספים, אתה מוותר?

שגית אפיק: פסקה (3) שבכלל לא ברור מה זה.

שגית אפיק: על זה אתה מוותר?

יואב גפני: אני אגיד לך מה זה.

משה מונטג: הכול במורחב ומורחב חייב להיות מאוגד ולמאוגד אנחנו חייבים להגיש לרשם העמותות ולמס הכנסה.

משה מונטג: אני צריך להגיש דוח שנתי.

משה גפני: יואב, על זה אתם מוותרים?

יואב גפני: אם אתה חייב, אתה חייב.

יואב גפני: זה לא קשור אלינו.

משה מונטג: אני אשלח העתק.

יואב גפני: לא.

יואב גפני: אנחנו לא מוותרים.

משה מונטג: למה לעבוד פעמיים-שלוש?

משה גפני: זאת הפתעה גדולה בשבילי שאתם לא מוותרים.

יואב גפני: אני מכיר את הצורך הזה.

יואב גפני: זה לא באוויר.

יואב גפני: אני מכיר במסגרת עבודת הפיקוח שלי את הצורך הזה.

יואב גפני: אני אתן לך דוגמה.

יואב גפני: למשל, לצורך הפיקוח בעולמות האשראי שנמצא בגופים מוסדיים, צריך לראות איזושהי תמונה לגבי איזשהו תחום ולכן ביקשנו איזשהו דיווח ממספר גופים.

יואב גפני: קיבלנו את הדיווח הזה.

יואב גפני: זה במסגרת הסמכויות שלנו.

יואב גפני: אנחנו פועלים לפי סמכות לקבל איזשהו דיווח.

יואב גפני: מבקשים נתונים.

יואב גפני: הדוחות המרכזיים שכתובים כאן שהם דוחות הכספים, גם להם זה כפי שיורה הממונה.

יואב גפני: אין כאן איזושהי דרישה יוצאת דופן.

משה גפני: יואב, אל תגזימו.

משה גפני: באמת.

משה גפני: אנחנו לא יודעים על מה מדובר.

משה גפני: יש לך סעיף אחד של דוחות כספיים כפי שיורה המפקח לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת במועדים וכולי.

משה גפני: דוחות מיידיים והודעות כפי שיורה המפקח לאחר התייעצות אם התרחש אירוע כפי שיורה.

משה גפני: בכל זאת אתה רוצה גם שיהיו דוחות והודעות נוספים שעליהם יורה המפקח?

משה גפני: :

צביקה זאבי: אני יכול גם לתת דוגמה.

צביקה זאבי: מחר יכול המפקח לבוא ולומר שגמ"ח גדול צריך להגיש דוחות רבעוניים, כמו שמגישה חברה בורסאית.

יואב גפני: אבל תשים לב מה צריך לקרות.

משה גפני: אני חייב לסיים את הישיבה.

יצחק יהודה אנגלנדר: במילה אחת.

יצחק יהודה אנגלנדר: יואב, חשוב לנו להבהיר דבר אחד.

יצחק יהודה אנגלנדר: מבחינתנו היינו נותנים לכם דוח על כל עסקה שאנחנו עושים, על כל הלוואה שאנחנו נותנים.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו לא באים ממקום שאנחנו רוצים להסתיר מידע.

יצחק יהודה אנגלנדר: זה פשוט עולה לנו המון כסף.

יצחק יהודה אנגלנדר: יש כבר רגולטור שקיים ונקרא רשם העמותות.

יצחק יהודה אנגלנדר: מה שאנחנו מבקשים, לשם מה שרשם העמותות יבקש משהו אחד ואתם תבקשו משהו אחר?

יצחק יהודה אנגלנדר: כבר דיברנו על זה בישיבות בלי סוף.

יצחק יהודה אנגלנדר: בן אדם ימצא את עצמו שכל חודש מכין דוח אחר לאיזשהו רגולטור אחר.

יצחק יהודה אנגלנדר: בואו תאחדו את הדברים.

יצחק יהודה אנגלנדר: תגיד שאתה מבקש דוחות כפי שרשם העמותות מבקש.

משה גפני: אני מציע להוריד את זה מסדר היום מכיוון שרשם העמותות, אולי אנחנו נבקש שהוא יהיה הרגולטור.

משה גפני: אני מוריד את הסעיף הזה.

משה גפני: יואב, תסכימו.

משה גפני: אני מוריד את סעיף (3).

יואב גפני: אנחנו לא מסכימים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: סתם עכשיו.

יואב גפני: לא.

יואב גפני: זה לא סתם.

משה מונטג: זה לא רק סעיף (3).

משה מונטג: זה כל סעיף 42.

משה גפני: ובכלל לא יצטרכו דיווח?

משה מונטג: מה שיש לרשם העמותות, זה דוח כספי.

צביקה זאבי: יואב, אתה מכיר את הדרישות של רשם העמותות.

יואב גפני: מכיר.

יואב גפני: אני לא אומר סביב השולחן הזה שאנחנו נדרוש מעבר לזה.

יואב גפני: חברים, זה לא דיון של תכנים.

יואב גפני: אתם כל הזמן לוקחים את זה למקום של תכנים.

משה גפני: רבותיי, אנחנו מסיימים את הדיון הזה.

שגית אפיק: אני מציעה שהדוחות הכספיים יישאר לפי הניסוח שלכם, זאת אומרת, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת.

שגית אפיק: דוחות מיידיים והודעות, יהיה שר האוצר באישור ועדת הכספים.

שגית אפיק: את פסקה (3), להוריד.

יואב גפני: אנחנו לא מסכימים.

משה גפני: אני מצביע על סעיף 42 כפי שהקריאה היועצת המשפטית.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד - פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: אפשר להצביע גם על סעיף 43.

משה גפני: יש לכם בעיות עם סעיף 43?

ברוך לוברט: לא.

ברוך לוברט: הוא בסדר.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 43?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד - פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: אנחנו הגענו עד פרק ח', שמירה על ענייני לקוחות, סעיף 44, ונמשיך בו מחר, בעזרת השם.

צביקה זאבי: ההון העצמי, גם הוא יהיה מחר?

משה גפני: נשתדל.

משה גפני: אני מקווה שכן.

משה גפני: תודה רבה.