הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 370, 2018-11-13 11:09

שלי יחימוביץ': שלום לכולם, בוקר טוב, אנחנו פותחים דיון שני במספר מאז שאני יושבת ראש הוועדה, וחמישי במספר בכלל בנושא הקהילה הטרנסג'נדרית בישראל.

שלי יחימוביץ': שם הדיון: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא התנהלות רשויות המדינה בטיפול בקהילה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת שנקבעה זמן מראש למרות ההסלמה בדרום, וכמובן ליבנו עם תושבי הדרום.

שלי יחימוביץ': אנחנו מחזקים אותם מכאן.

שלי יחימוביץ': מחר הוועדה לביקורת המדינה תקיים ישיבה מיוחדת בשדרות בנושא היערכות העורף, אבל אני לא מתכוונת לבטל ישיבות שוטפות, בוודאי כשהן נוגעות לסוגיות שיש בהן כאב רב, בעייתיות רבה ומצוקה קשה בקרב ציבורים רבים כל כך.

שלי יחימוביץ': יחד עם זה, אני מודעת לכך שהדיון הזה מתקיים באמת בצל האירועים הקשים בדרום.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להוסיף עוד מילה לשם פתיחה.

שלי יחימוביץ': הייתה צריכה לשבת איתנו כאן בדיון המשנה ליועמ"ש, דינה זילבר.

שלי יחימוביץ': קיום הישיבה יחד איתה תואם בעמל רב בגלל הלו"ז העמוס באמת שלה, כבר לפני חודשיים.

שלי יחימוביץ': היא נערכה והתכוננה לישיבה הזאת, מטבע הדברים, ובכל זאת היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט אסר עליה להגיע לישיבת הוועדה.

שלי יחימוביץ': אני מוחה על כך.

שלי יחימוביץ': אני רואה את זה בחומרה רבה ביותר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזאת חריגה מדבריו הפומביים של היועץ המשפטי לממשלה שלא יעשה לה משפט שדה, שהיא לא מושעית מתפקידה, שהדרג הפוליטי לא יקבע את עתידה.

שלי יחימוביץ': עצם העובדה שהיא לא יושבת כאן איתנו, אנחנו רואים שכן נעשה לה משפט שדה, היא כן מושעית מתפקידה והדרג הפוליטי כן קבע את עתידה.

שלי יחימוביץ': מעבר לעובדה שזה פוגע בעבודת הוועדה כי דינה זילבר היא נדבך מאוד חשוב בדיון שלנו היום, אני מוחה על כך גם כיוון שמדובר באיפה ואיפה, והעובדה שפקידי ציבור רמי דרג אומרים את דעתם או מרחיבים מעבר למה שהוכתב להם על ידי המשרד הממשלתי, היא חזיון נפוץ ביותר בישיבות הוועדות, נכון קארין?

שלי יחימוביץ': רק אתמול קיימנו דיון על הטבות מס לחברות ולקרנות הון סיכון ובחוק מילצ'ן.

שלי יחימוביץ': ישבו כאן גם מנהל רשות המיסים, גם נציגים אחרים של משרד האוצר, של הכלכלן הראשי והביעו בלא מורא את עמדתם המקצועית שחוק מילצ'ן, בוודאי החלק שבו עולה חדש שהגיע לארץ פטור במשך עשר שנים מחובת דיווח על ההכנסות שלו, מה שמהווה פתח להכשרת הון שחור, להלבנת הון שחור.

שלי יחימוביץ': הם הביעו עמדה שהיא מנוגדת לעמדת הממשלה, שלא מקדמת את החוק הזה.

שלי יחימוביץ': הם הביעו את עמדתם המקצועית והביעו צער על כך שעמדתם המקצועית לא מתרגמת לכדי חוק.

שלי יחימוביץ': שבוע לפני כן ישב כאן מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, ונשא דברים נרגשים ויפים מאוד על חובת מערכת הבריאות כלפי גורלו של המטופל.

שלי יחימוביץ': זה חרג לחלוטין מהדברים שהוא בא לדבר עליהם מלכתחילה.

שלי יחימוביץ': זה דבר מאוד נפוץ, אנחנו מברכים עליו.

שלי יחימוביץ': אנחנו חושבים שאנשים שהגיעו לדרגים בכירים בשירות הציבורי נמצאים שם בגלל שהם נושאים אתוס ותפיסה ערכית מסוימת.

שלי יחימוביץ': הדוגמאות שנתתי, של האנשים שדיברו, הם אנשים שהשוק היה חוטף אותם בנפש חפצה והם יכלו לעשות לביתם, והם בחרו להיות בשירות הציבורי בגלל אתוס של שירות הציבור, ולכן הקטנה שלהם, סירוס שלהם וגימוד שלהם ובוודאי עונש כה חריף של השעיה שלהם, שזה מה שקורה בפועל, זה דבר שהוא חמור ביותר, הוא לא מקובל עלי.

שלי יחימוביץ': שוב, אני רואה בחומרה את העובדה שלמרות הפנייה שלי, היועץ המשפטי סירב לאפשר את בואה של דינה זילבר לישיבה הזאת והדבר הזה עומד בסתירה מוחלטת לדברים שהוא אמר קודם לכן.

שלי יחימוביץ': עכשיו לעניינו וסליחה על העיכוב.

שלי יחימוביץ': קודם כול, אני רוצה להדגיש שאני מדברת בשמי אבל גם בשם מי שהייתה יו"ר הוועדה קודם, מחויבים מאוד לגורלה ולמה שמתרחש עם הקהילה הטרנסג'נדרית.

שלי יחימוביץ': באופן כללי יש לנו מחויבות.

שלי יחימוביץ': קארין, סליחה שאני מדברת גם בשמך.

שלי יחימוביץ': יש לנו מחויבות עמוקה לקהילת הלהט"ב ופשוט לשוויון בין בני אדם.

שלי יחימוביץ': זה נורא פשוט, אין כאן מה להתפלסף, אבל שמכל הקבוצות הטרנסג'נדרים זאת קבוצה שסופגת הכי הרבה קשיים וגורלה מאוד לא מוסדר, וילדים ובני נוער שהם טרנסג'נדרים סובלים אפיל יותר מהומואים ולסביות ובי ובכלל, ולכן אנחנו ממקדים דיונים בגורלה של הקהילה הזאת.

שלי יחימוביץ': הדיון שלנו יעסוק בכמה עניינים, גם ברישום בתעודת זהות של מי שלא עבר ניתוח, רישום על פי בקשתו, גם בניתוחים עצמם ועוד כהנה וכהנה, ואנחנו מתחילים במי שנשלחה לכאן במקום דינה זילבר, דפנה גוטליב.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מפחיתים בערך חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שאת מקצועית, הכול בסדר.

שלי יחימוביץ': כל מה שאמרתי לא קשור לעובדה שאת נוכחת כאן במקום דינה זילבר.

שלי יחימוביץ': מחלקת יעוץ וחקיקה, משפט ציבורי מנהלי.

שלי יחימוביץ': בואי תגידי לנו איפה הדברים עומדים מבחינת סוגיית שינוי בסעיף מין בתעודת הזהות.

דפנה גוטליב: השאלה היא כמה רוצים להרחיב על דברים שנעשו בעבר, כי אני הבנתי שהמטרה של הישיבה היא להתמקד בנושא שאני חושבת שמשרד הבריאות, להציג את העמדה.

דפנה גוטליב: יש סוגיה אחת בעצם שנותרה מבחינת - - -

שלי יחימוביץ': קודם כול אני פניתי אליך, אז אני רוצה שתציגי את העמדה שלך.

דפנה גוטליב: אני מבינה את זה.

דפנה גוטליב: אני אומרת שיש כמה דברים שנעשו ופירטנו עליהם במכתב ששלחנו ליושב ראש הוועדה, אז אני יכולה לפרט את הדברים שנעשו בעבר.

דפנה גוטליב: קודם כול, הדבר הראשון שהוא בעצם גם נוגע לסוגיה שאנחנו נדבר עליה אני מניחה היום, זה הנושא של הוועדה לשינוי מין ללא ניתוח, שזה תולדה בעצם של עתירה שהוגשה ודיונים פנימיים שבעקבותיהם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה דינה זילבר הנחתה על הקמת ועדה במשרד הבריאות שהמטרה שלה לבחון ולאפשר לייצר תעודות ציבוריות לטרנסג'נדרים שלא עברו ניתוח לשינוי מין וככה לאפשר להם גם לשנות בעצם את פרט המין במרשם.

דפנה גוטליב: לגבי הפעילות של הוועדה, אני חושבת שמשרד הבריאות יתייחס עוד מעט.

דפנה גוטליב: מעבר לזה אני רק אציין שהיה לנו גם שיח במשרד המשפטים יחד עם נציגי הקהילה ויחד עם אנשים מהאקדמיה, ואחר כך שיח פנים-ממשלתי שהמטרה שלו היא בעצם שיציפו את הסוגיות המשפטיות שמקשות.

דפנה גוטליב: בעצם בעקבות השיח הזה עלתה עוד סוגיה שהייתה סוגיה בעייתית וגם היא בינתיים נפתרה, והיא אנשים שעברו ניתוח לשינוי מין באופן פרטי, בעצם לא הייתה להם ממש אפשרות לשנות את פרט המין במרשם ועכשיו יש פרוצדורה שלפיה אפשר להגיש את כל המסמכים על ביצוע ניתוח לוועדה במשרד הבריאות שהיא יכולה לתת לזה נפקות של תעודה ציבורית ובאופן הזה ניתן היום לשנות את פרט המין במרשם גם בלי לבוא בפני איזושהי ועדה, אלא על בסיס בעצם מסמכים בלבד.

קארין אלהרר: גם כשמשרד הפנים חזר בו?

דפנה גוטליב: זה קרה הרבה אחרי הדיון שהיה באמת בראשותך.

דפנה גוטליב: החוק היום, חוק מרשם אוכלוסין דורש תעודה ציבורית כדי לשנות את פרט המין במרשם.

דפנה גוטליב: תעודה ציבורית חייבת להיות פעילות של השלטון.

דפנה גוטליב: זו הפרשנות של משרד המשפטים ולכן כל עוד מישהו עבר ניתוח באופן פרטי ובעצם אין לזה אסמכתה ממשלתית, הייתה בעיה באמת לשנות את פרט המין במרשם בגלל נוסח החוק.

דפנה גוטליב: כפתרון לבעיה הזאת שהיא הייתה בעיה אמיתית כי באמת אדם שעבר ניתוח, גם אם הוא עבר אותו באופן פרטי, העובדה שלא הייתה לו שום יכולת לשנות את פרט המין במרשם הייתה באמת בעייתית ולכן נוצר הפתרון הזה שאפשר להגיש בעצם מסמכים וחוות דעת של הרופא המטפל שאומרת שהאדם בעצם שינה את מינו, ועל בסיס המסמכים האלה והמסמכים בלבד ומבלי שהאדם צריך ללכת ולהופיע בפני איזושהי ועדה, ניתן היום לשנות את פרט המין במרשם.

דפנה גוטליב: אני לא יודעת אם יש כאן נציגות של משרד הפנים, אבל למיטב ידיעתי גם היו פניות לעוד ועדות כאלה והן נפתרו.

דפנה גוטליב: לנו לא ידוע לפחות על פניות של אנשים שבאמת עברו ניתוח באופן פרטי והיום לא יכולים עדיין לשנות את פרט המין.

קארין אלהרר: כי אני חושבת שהייתם מכותבים למכתב שיצא מלשכת שר הפנים.

קארין אלהרר: הם התחייבו למשהו בדיון בוועדה וכמה שעות אחר כך הם הוציאו מכתב של רגע, לא הבנתם אותנו נכון.

קארין אלהרר: הדברים נכתבו בפרוטוקול.

קארין אלהרר: לא אני המצאתי אותם.

דפנה גוטליב: יכול להיות, אבל אני אומרת, השיח שהיה אז בעצם היה לפני שניתן הפתרון הזה.

דפנה גוטליב: זה פשוט כבר לא רלוונטי היום כי היום כבר יש את הפתרון הזה.

שלי יחימוביץ': בואי נחתור לסוגיה מאוד ספציפית והסוגיה היא של מי שלא עברו ניתוח ומבקשים לשנות סעיף שינוי מגדר בתעודת זהות.

שלי יחימוביץ': עד עכשיו אנחנו יודעים שהיה צריך להמתין שנתיים עד שתהיה נכונות ומוכנות לעשות את זה.

שלי יחימוביץ': אנחנו שאלנו למה בעצם אי אפשר, יש אנשים שכבר שנים חיים כטרנסג'נדרים.

שלי יחימוביץ': למה אי אפשר בדיעבד על סמך, אפשר לעשות בדיקות, תמונות, לשוחח אפילו עם אנשים מסביב, אלף ואחד דברים פשוט כדי לא לאלץ אותם לחכות שנתיים נוספות אלא להשתכנע שהם כבר שנתיים, זאת הגדרת המגדר שלהם ולשנות את זה בהתאם.

דפנה גוטליב: אז באמת כפי שציינת, העמדה של משרד המשפטים שגם הועברה לוועדה הייתה שתנאי סף גורף שאומר שיש חובה להמתין שנתיים הוא תנאי סף לא סביר, ולכן אמרתי שאני מציעה שמשרד הבריאות יתייחס לשינויים ככל שיש כוונה לעשות בנוהל בהקשר הזה.

שלי יחימוביץ': ומה עמדתכם בעניין?

דפנה גוטליב: אז אני אומרת, העמדה שלנו כפי שגם הוצגה לוועדה הייתה שתנאי סף גורף שאומר שיש צורך בהמתנה של שנתיים, הוא תנאי סף בלתי סביר וצריך לשנות אותו.

דפנה גוטליב: זו הייתה העמדה שהוצגה.

שלי יחימוביץ': אנחנו תיכף נשמע את נציג משרד הבריאות, אבל לפני זה חברות הכנסת רוצות לדבר?

קארין אלהרר: קודם כול לאחר למירב יום הולדת שמח.

שלי יחימוביץ': תכננתי להפתיע אותה, אז יום הולדת שמח למירב.

שלי יחימוביץ': תמשיכי לעשות עבודה מצוינת.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אנחנו נמצאות פה כמעט שלוש שנים ובאתי לשמוע, כמו שאנחנו עושות תמיד.

מירב בן ארי: הדיון הזה חשוב מאוד כי אני הולכת לדבר על מה שעשינו פה בשלוש שנים האחרונות.

מירב בן ארי: אני חושבת שהיה שינוי, אבל הוא לא מספיק, בגלל זה אנחנו פה.

שלי יחימוביץ': קארין, את רוצה לומר משהו?

קארין אלהרר: לא, אני רוצה קודם לשמוע את משרד הבריאות ומשרד הפנים.

קארין אלהרר: אני רוצה גם לשמוע, כי יש לי הרגשה וזה גם ניכר בדיונים הקודמים שהם מבטיחים הבטחות אבל עד שעושים פרקטית למשרד הפנים ומבקשים, א', יש שונות בין לשכות ושווה לשמוע כאן את הנוכחים, ו-ב', האם יש איזשהו תהליך הטמעה של נוהל, כי לכתוב נוהל זה הכי קל בעולם והשאלה איך מטמיעים אותו.

קארין אלהרר: הדבר השני שהייתי שמחה לשמוע ממשרד הבריאות זה לעניין הימים של לנתח.

קארין אלהרר: בזמנו דיברנו ואמרנו שתשקלו להרחיב את הימים של הניתוחים.

קארין אלהרר: דיברנו על זה ואמרתם שתהיה חשיבה בנושא ובהחלט תשקלו הרחבה.

קארין אלהרר: הדבר הנוסף זה הוועדה שגם היו לה שעות קבלה בין 08:00 ל-08:30.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת מתי זה עובד, באיזה שעות.

קארין אלהרר: בזמנו הייתה פנייה לוועדה רק דרך טלפון.

קארין אלהרר: המייל לא נכנס למערכת, אז אשמח לדעת אם השתדרגנו.

שלי יחימוביץ': טוב, אנחנו נעבור דרך כל המשרדים.

שלי יחימוביץ': הם יתייחסו לשאלות הרלוונטיות.

שלי יחימוביץ': משרד הבריאות, עורך דין אורי שוורץ, היועץ המשפטי של משרד הבריאות.

שלי יחימוביץ': אורי, ברשותך, תתחיל בסוגיה הספציפית של שינוי סעיף מגדר בתעודת הזהות למי שהוא כבר יותר משנתיים טרנסג'נדר, מה עמדתכם, כי משרד המשפטים חושב שזה בלתי סביר בעליל וכעת עמדתכם היא שתקבע.

אורי שוורץ: אני ברשותך אעביר את רשות הדיבור לד"ר סיגל ליברנט טאוב שיושבת כאן לידי, ראש אגף רפואה כללית במשרד.

אורי שוורץ: היא ריכזה את העבודה והיא תעדכן.

שלי יחימוביץ': מי שרוצה, אין לי בעיה עם זה.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

סיגל ליברנט טאוב: בוקר טוב לכולם, אנחנו כינסנו במסגרת המשרד ועדה מקצועית שדנה בחוזר מינהל רפואה שפורסם בשנת 2015 לגבי ועדה לשינוי מין ללא ניתוח ודנו בכמה אספקטים, כאשר האספקט הראשון שדנו זה באמת בעבר מוכח בזהות מגדרית של 24 חודשים לפני פנייה לוועדה.

סיגל ליברנט טאוב: לאחר דיון החלטנו שאנחנו נשנה זאת לשישה חודשים כאשר לחילופין אנחנו ניתן שיקול דעת לחברי הוועדה לשנות את השישה חודשים הללו או לקצר אותם או להאריך אותם, כמובן על פי הנסיבות הקונקרטיות של הפונה.

שלי יחימוביץ': כלומר נכון להיום זה חצי שנה.

סיגל ליברנט טאוב: אנחנו עתידים לשנות את החוזר.

שלי יחימוביץ': נכון להיום אתם מתכוונים לשנות משנתיים לחצי שנה, אבל לא נענים להמלצה של משרד המשפטים ולעמדתו שצריך לאשר פשוט רטרואקטיבית.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין.

סיגל ליברנט טאוב: רטרואקטיבית אנחנו נאשר אך ורק בעקבות בדיקה שתיכף אני ארחיב עליה את הדיבור.

סיגל ליברנט טאוב: יהיו מקרים אולי שיאושרו פחות משישה חודשים, אבל זה כמובן נתון לשיקול הדעת של חברי הוועדה המקצועית שתשב ותחליט.

קארין אלהרר: מתי זה אמור להיכנס בפועל?

סיגל ליברנט טאוב: אנחנו עתידים לשנות את הנוהל.

סיגל ליברנט טאוב: שינוי נוהל זו פרוצדורה שלוקחת מספר חודשים.

מירב בן ארי: את הנוהל מ-24 לשישה חודשים שיניתם?

שלי יחימוביץ': לא, היא אומרת משהו אחר לגמרי.

שלי יחימוביץ': סליחה, אני רוצה להבין.

שלי יחימוביץ': אחרי הדיונים ואחרי ההמלצות אתם ישבתם והחלטתם שאתם לא נענים בעצם להצעה להנפיק מייד את האישור לשינוי המגדר בתעודת זהות על סמך העבר של מי שפונה אלא חצי שנה מיום הפנייה אליכם, קדימה ולא אחורה, אז תנפיקו את התעודה.

אורי שוורץ: אולי רגע אני אסביר.

אורי שוורץ: הנוהל בנוסח הנוכחי שלו קובע רף נוקשה של שנתיים ופנייה לוועדה.

שלי יחימוביץ': זה אנחנו יודעים.

שלי יחימוביץ': אנחנו רוצים לשנות את זה.

אורי שוורץ: השינוי קורה בשני מובנים: ראשית, שנתיים הופכות לחצי שנה, ושנית, החצי שנה לא תהיה מן תנאי סף נוקשה כפי שהמצב הוא היום, אלא הוועדה שומרת לעצמה את שיקול הדעת במקרים המתאימים, לאפשר שינוי גם בפרק זמן קצר יותר אם היא תשכנע בנסיבות המיוחדות של המקרה שיש הצדקה לכך, וגם להיפך.

שלי יחימוביץ': באופן ברור זה לא מספק.

שלי יחימוביץ': זה כל כך מובן מאליו.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה למה אנחנו צריכים לעבור את התלאות האלה.

שלי יחימוביץ': דובר על כך שאדם שיוכיח שהוא חי כטרנסג'נדר כבר שנתיים לפחות, לא יצטרך לחכות קדימה.

שלי יחימוביץ': הוא אחרי בדיקות בצורה יסודית, מעמיקה כמובן, אני לא מזלזלת בזה, יקבל את השינוי המבוקש בתעודת הזהות.

אורי שוורץ: אני חושב שזה מה שאמרתי.

שלי יחימוביץ': תקן אותי אם אני טועה.

שלי יחימוביץ': מה שאני מבינה מהדברים, שאחרי התייעצויות וישיבות וכן הלאה החלטתם שאתם לא תלכו אחורה בכלל אלא במקרים מיוחדים תאשרו מקץ חצי שנה.

אורי שוורץ: כנראה לא הובנו.

שלי יחימוביץ': אז בואו תסבירו את עצמכם.

אורי שוורץ: מנסים.

קארין אלהרר: מה שאתה אומר, הכלל הוא שישה חודשים.

ציפי נחשון: קדימה או אחורה?

ציפי נחשון: זה לא ברור.

קארין אלהרר: קדימה, נכון?

אורי שוורץ: כן.

קארין אלהרר: שישה חודשים קדימה ובמקרים שנשת

קארין אלהרר: כנע אנחנו נשקול בפחות.

אורי שוורץ: נכון.

קארין אלהרר: אני מציעה לכם, הרי בלאו הכי אתם תשקלו.

קארין אלהרר: תגידו, כל מקרה יגיע ונבדוק אותו.

קארין אלהרר: למה אתם אוטמים את עצמכם לשישה חודשים?

אורי שוורץ: בדיוק אמרנו שאנחנו לא אוטמים.

קארין אלהרר: לא, אבל אתה אומר, זה הכלל, אז בוא תגיד שהכלל הוא על פי שיקול דעת.

שלי יחימוביץ': אורי, אני מחזירה את רשות הדיבור אליך.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשמוע בדיוק מה השינוי שאתם מתכוונים להחיל.

שלי יחימוביץ': תסביר לנו מהתחלה.

אורי שוורץ: חצי השנה תהיה איזושהי נקודת ייחוס, נקודת מוצא לדיון.

אורי שוורץ: הוועדה בכל מקרה בניגוד למה שהיה קיים עד היום, תשקול כל מקרה לגופו ובמקרים המתאימים תהיה מוכנה להתיר את השינוי בפרק זמן קצר יותר, במידת הצורך גם קצר משמעותית יותר, ובמקרים אחרים גם ארוך יותר אם היא לא תשכנע שנעשה פה באמת איזשהו שינוי אמיתי.

שלי יחימוביץ': כרגע עמדתכם היא חצי שנה ולא שנתיים ובמקרים מיוחדים שתשכנעו, בו במקום.

אורי שוורץ: בו במקום, את יודעת, יש פרוצדורה של תהליך מנהלי שלוקח זמן.

אורי שוורץ: זה לא יהיה בו במקום.

שלי יחימוביץ': אבל זה יכול להיות גם תוך חודש.

סיגל ליברנט טאוב: זה יכול להיות קצר יותר מאשר שישה חודשים.

סיגל ליברנט טאוב: אי אפשר למשוך אותנו בלשון אם זה יהיה חודש, חודשיים או שלושה.

סיגל ליברנט טאוב: כאשר המטופל מגיע לוועדה, הוא צריך לעבור דרך שלושה אנשי מקצוע.

קריאה: אנחנו גם לא מטופלים.

קריאה: זה שינוי סעיף.

שלי יחימוביץ': גם תשלחי אותם לטיפול פסיכולוגי להתגבר על הבעיה שלהם.

אורי שוורץ: תראו, אנחנו מנסים לעשות פה שינוי שהולך בהתאם לקו של הוועדה.

אורי שוורץ: אפשר להעיר לנו הערות ציניות כל הזמן, אבל תקשיבו מה אנחנו מנסים לעשות.

קארין אלהרר: למה אתה מתעצבן?

אורי שוורץ: כי אנחנו מנסים להציג שינוי מאוד משמעותי שעשינו ואנחנו לא מצליחים לפתוח את הפה.

אורי שוורץ: תקשיבו רגע.

קארין אלהרר: לא, אני מקשיבה.

קארין אלהרר: תאמין לי, הקשבתי.

אורי שוורץ: אבל לא סיימנו, אנחנו בסעיף הראשון.

קארין אלהרר: תגיד לי מה עומד מאחורי שישה חודשים.

קארין אלהרר: למה שישה, לא שלושה ולא עשרה?

קארין אלהרר: תסביר לי את העמדה המקצועית.

רויטל עמיעז: שלום, ד"ר עמיעז רויטל, אני יושב ראש הוועדה להשמה מגדרית.

רויטל עמיעז: אני רוצה להגיד שאני מכירה הרבה תחומים בתחום עבודתי ובאמת התחום הזה של השמה מגדרית עבר שינוי מאוד גדול.

רויטל עמיעז: אני 13 שנה בוועדה, ארבע שנים אני יושב ראש הוועדה ובאמת אני לא מכירה הרבה תחומים שאנחנו אפילו את הפרוטוקול לא מצליחים לסיים כי כל פעם יש איזה חידוש.

רויטל עמיעז: אני רוצה להגיד שמושקעת בזה המון עבדה של כל חברי הוועדה וגם של נציגי משרד הבריאות.

רויטל עמיעז: העניין זה שלא מוקצים לנו תקנים ייעודיים ואדם שמגיע לוועדה, ואנשים שפה אמרו שהם זקוקים לתורים, אז באמת מישהו צריך לבדוק.

רויטל עמיעז: הוועדה מוגדרת שצריך לבדוק אנדוקרינולוג, שצריך לבדוק פסיכיאטר, שצריכה לבדוק פסיכולוגית.

שלי יחימוביץ': לבדוק מה?

רויטל עמיעז: לבדוק את האדם שפונה לוועדה.

קריאה: רמת הורמונים בדם?

רויטל עמיעז: לא.

רויטל עמיעז: אני מבינה שיש פה כעס כי באמת יש עוד מה לעשות, אבל אנחנו מנסים לעזור.

שלי יחימוביץ': קודם כול אני מברכת אתכם על זה שאתם נכונים לשינוי.

רויטל עמיעז: יש כאן איזו תחושה שאנחנו מנסים לעשות ככל שאנחנו יכולים, בלי תקנים, יש מאין, ותמיד יש כעס שמופנה.

שלי יחימוביץ': אני מבינה את זה.

שלי יחימוביץ': תשמעו, קודם כול זה גורלנו, מה לעשות.

שלי יחימוביץ': גם חברי הכנסת רגילים לזה שכשהם עושים משהו שואלים אותם למה לא יותר מזה.

שלי יחימוביץ': אני לחלוטין מבינה איפה אתם עומדים ואני כן מברכת על הנכונות שלכם לעשות שינוי.

שלי יחימוביץ': אתם באים לכאן ואתם מספרים על שינוי.

שלי יחימוביץ': אני מכבדת את זה.

שלי יחימוביץ': אתם מספרים על במקום שנתיים, חצי שנה, אבל שואלת חברתי חברת הכנסת קארין אלהרר, ובצדק, אם כבר ישבתם והחלטתם על השינוי, למה להתקטנן על החצי שנה כשברור לחלוטין שרוב מי שמגיעים אליכם לא קמו בבוקר והחליטו פתאום להופיע בוועדה, אלא חיים כבר חיים שלמים וארוכים כטרנסג'נדרים, ולכן למה עמדת המוצא צריכה להיות כל כך נוגדנית ולא להגיד, אנחנו מאשרים אחרי שבדקנו עבר כטרנסג'נדר, אבל אנחנו לוקחים לעצמנו את הזכות במקרים מיוחדים לחכות חצי שנה.

שלי יחימוביץ': אני לא אתעכב על זה יותר מדי, אבל אני רוצה לשמוע תשובה.

רויטל עמיעז: זה מה שבדיוק אמרנו.

רויטל עמיעז: אמרנו את זה הרגע, שאנחנו נעשה ככל הניתן לקצר את התהליך.

רויטל עמיעז: קחו בחשבון שנציגי הוועדה שישבו בוועדה צריכים לבדוק את הפונים.

רויטל עמיעז: לא שאנחנו מחפשים הורמונים בדם, אבל הוחלט שתהיה ועדה שתחליט.

רויטל עמיעז: זו ההחלטה.

קריאה: למה יש שם אנדוקרינולוגית?

רויטל עמיעז: כי לאנדוקרינולוגית יש ניסיון והיא אישה טובה שרוצה לעזור ויש לה ניסיון.

רויטל עמיעז: המטרה זה להקל.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשמוע את הציבור כאן.

שלי יחימוביץ': אלה אמיר, דוברת ארגון מעברים.

אורי שוורץ: גבירתי יושבת הראש, לא סיימנו להציג.

שלי יחימוביץ': סליחה, אז תמשיכו.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

סיגל ליברנט טאוב: דבר נוסף שהוועדה המקצועית דנה זה בהרכב של חברי הוועדה, וכמו שאמרנו, חברי הוועדה יכללו פסיכולוג, פסיכיאטר ורופא אנדוקרינולוג.

סיגל ליברנט טאוב: חברי הוועדה יסתמכו לא על תמונות ולא על ניסיונות עבר, אלא רק על מסמכים של מטפלים, כי חברי הוועדה כפופים לכללי האתיקה הרפואית וחובת הסודיות הרפואית, ולכן הדבר היחיד שהם יסתמכו עליו זה בעצם מסמכים של מטפלים שטיפלו באנשים הללו קודם.

סיגל ליברנט טאוב: אנחנו לא חוקרים, אנחנו לא הולכים לבדוק חברים של, אנחנו אנשי מקצוע שצריכים לחתום על תעודה ציבורית.

סיגל ליברנט טאוב: דבר נוסף שדנה הוועדה זה האם לכלול נציג ציבור מהקהילה בוועדה והוחלט שלא יהיה נציג ציבור.

סיגל ליברנט טאוב: זו ועדה מקצועית פרופר.

שלי יחימוביץ': ועדה?

סיגל ליברנט טאוב: זה מה שהוחלט בוועדה.

שלי יחימוביץ': זה לא מספיק להגיד הוחלט כי הוחלט.

שלי יחימוביץ': תסבירו לנו.

אורי שוורץ: הוועדה היא ועדה מקצועית.

אורי שוורץ: היא מורכבת מאנשי מקצוע על מנת שהיא תשב, תבחן את המקרים ותחליט.

אורי שוורץ: היא לא ועדה דמוקרטית, היא לא ועדה שמורכבת מנציגי ציבור, היא מורכבת מאנשי מקצוע וכך אנחנו רוצים לשמר אותה.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה.

שלי יחימוביץ': מה אכפת לכם לקחת נציג ציבור שמייצג את נקודת המבט של הקהילה, את הקשיים שלה, את העמדה שלה, את העמדה הנפשית שלה ואת העמדה הפוליטית שלה ואת העמדה הרפואית שלה ולשמוע אותו?

שלי יחימוביץ': אם יש הצבעות בוועדה ויהיה רוב נגד ההצעה שלו, אז זה יתקבל, אבל אפילו בעניין מראית העין, למה לא להראות שיש נציג ציבור?

שלי יחימוביץ': בכל כך הרבה ועדות יש נציגי ציבור.

שלי יחימוביץ': למה כאן לא?

אורי שוורץ: אז כמו שאמרתי, אנחנו תופסים את הוועדה כוועדה מקצועית, לא כוועדה שאמורה לשקף עמדות של נציגי ציבור ולכן אנחנו חושבים שצריך לשמור אותה כזו.

שלי יחימוביץ': אוקי, תמשיכו.

סיגל ליברנט טאוב: דבר נוסף שהתחלנו לדון בו זה האפשרות להוריד את הגיל מ-18 ל-16, אבל חשבנו שאנחנו צריכים לגבש צוות רב מקצועי גדול יותר ורחב יותר עם אנשי מקצוע שהם ספציפיים לגיל הזה כדי להחליט ולגבש את עמדתנו.

דפנה גוטליב: אני רק רוצה להעיר הערה אחת, שהעמדה של היועץ המשפטי לממשלה בסוגיה של ה-24 חודשים הייתה שתנאי סף גורף הוא בעייתי ומשעה שמשרד הבריאות מודיע שבעצם לוועדה כן יש שיקול דעת לקבל החלטה, זה תואם את עמדת היועץ, זאת אומרת, כל עוד מסירים את תנאי הסף הגורף שאומר שלא משנה מה, יש איזשהו טווח זמן שצריך להמתין, זה מבורך ובוודאי שזה תואם את העמדה של היועץ.

שלי יחימוביץ': אף אחד לא חולק על כך שזאת התקדמות וזה שיפור וזה משמעותי ואנחנו מודים לכם על זה, ובכל זאת אנחנו עדיין שואלים שאלות, למה רק ולמה להתקטנן בסוף על החצי שנה הזאת.

קארין אלהרר: לא, אולי יש עמדה מקצועית שעומדת מאחורי זה, אבל אשמח שתביאו לי אותה.

קארין אלהרר: אני יכולה להשתכנע.

קארין אלהרר: אין לי עניין במספר כזה או אחר.

שלי יחימוביץ': לי זה נשמע כאילו ניהלתם איזה משא ומתן, אמרתם, טוב, מבקשים שנתיים, אנחנו נעשה פריצת דרך, ניתן להם חצי שנה.

רויטל עמיעז: לא, העניין זה שפיזית צריך לבדוק את האנשים.

קריאה: אנחנו נקבל הערות ציניות.

רויטל עמיעז: מישהו צריך לבדוק את האנשים.

שלי יחימוביץ': סליחה, אין איסור על ציניות.

שלי יחימוביץ': קורים כאן בכנסת דברים הרבה יותר גרועים מציניות, תאמיני לי.

שלי יחימוביץ': הלוואי ונהיה ציניים רק, כולנו.

רויטל עמיעז: אנחנו משתדלים לעשות את זה כמה שיותר מהר, אבל החצי שנה זה מחייב אותנו.

רויטל עמיעז: אנחנו צריכים לארגן את זה שנבדוק את האנשים, אנשים שהם עמוסים בעבודות אחרות, שאין להם תקן לייעוד הזה, שהם מוסיפים את המטופלים בנוסף ומשקיעים מזמנם הפרטי לעשות את הדברים.

קארין אלהרר: רויטל, שנייה, אני מבינה את המצוקה של התקנים, אבל בואי נעשה הפרדה בבקשה בין עניין כוח האדם לבין העניין העקרוני, השירות שנותנים לאדם.

קארין אלהרר: אם יש בעיה של כוח אדם, הוועדה יכולה לפנות למשרד האוצר, היא יכולה לפנות למשרד הבריאות כדי להגדיל את התקנים, אלא אם כן את באה ואומרת לי, תשמעי, עם כל הכבוד, בשישה חודשים יש עקרון מסדר מקצועי שאני עומדת עליו, שבלעדיו אני לא מוכנה.

קארין אלהרר: אם זו התשובה שלך, זהו, סיימנו את הדיון.

שלי יחימוביץ': לא סיימנו, אבל רצוי לקבל תשובה.

קארין אלהרר: לא, סיימנו בנקודה הזאת מבחינתי.

קארין אלהרר: אני לא מדברת בשם הוועדה.

קארין אלהרר: אם את אומרת לי, הכול עניין של תקנים, בואי תני לנו לעזור לכם.

קארין אלהרר: אין לי ספק שאתם לא רוצים להימצא במצב של קונפליקט מול האזרחים.

אורי שוורץ: אולי רגע אני אנסה להסביר.

אורי שוורץ: מה שהוועדה מנסה בעיקר לבחון, היא שהפנייה שנעשית אליה והרצון הוא רצון אמיתי, מגובש, רציני, ואני אומר, זה לא תמיד המקרה, אבל הוועדה רוצה לוודא שזה אכן המקרה שמובא בפניה.

אורי שוורץ: הוועדה היא לא ועדה חוקרת.

אורי שוורץ: אין לה חוקרים שהולכים ובודקים ושואלים.

אורי שוורץ: מגישים לה חומר, היא מעיינת בחומר, היא בוחנת אותו.

אורי שוורץ: יש את האפשרות לפונה לחתום על ויתור על סודיות רפואית ואז היא יכולה גם לפנות למטפלים שטיפלו בו בעבר ולקבל חומר מהם אם הפונה מחליט שהוא מעוניין לחתום, ולכן חצי השנה, בהנחה שאין לוועדה כלים חקירתיים אמיתיים, ברירת המחדל היא היום שבו פנית אלינו.

אורי שוורץ: אם תבוא ותראה להנחת דעתה של הוועדה שיש עבר משמעותי ורציני שמביא את הוועדה למסקנה שיש פה באמת פנייה אמיתית וכנה, אז הוועדה תשתכנע ותאשר את זה קודם.

שלי יחימוביץ': אוקי, אנחנו חותכים את הדיון הזה בשלב הזה.

שלי יחימוביץ': אנחנו נפנה שוב למשרדים השונים בהמשך, אבל אני רוצה עכשיו את אלה אמיר, בבקשה.

אלה אמסט: אז אני אעדכן, אני אלה אמסט.

אלה אמסט: השם במערכת של הכנסת כתוב אמיר.

שלי יחימוביץ': אז אני מתנצל, השגיאה הזאת לא תשוב על עצמה, אני מבטיחה לך.

אלה אמסט: תודה רבה.

אלה אמסט: נעים מאוד, את רובכם את כבר מכירה ואני חייבת לומר שמאז פברואר כבר הספקתי להתחיל להתגעגע, אז טוב שאנחנו נפגשות שוב בשביל לדון שוב באותם הנושאים ולהעלות שוב את אותן הסוגיות.

אלה אמסט: אני בהחלט מאוד שמחה לשמוע על ההתקדמות.

אלה אמסט: לבוא לקראתנו זה צעד משמעותי, אבל לדעתי המקצועית בתור אשת מקצוע בקהילה הטרנסית, אפשר לעשות יותר.

אלה אמסט: משלח ידי, מה שאני עוסקת בו ביום-יום הוא להיות טרנסית מקצועית.

אלה אמסט: אני מנהלת את מערך ההכשרות של עמותת מעברים והמקצוע שלי הוא להיות טרנסית וללמד אנשים אחרים איך לעבוד עם הקהילה הטרנסית, מה הקשיים שלנו, מה אנחנו, מה התהליכים שאנחנו עוברות ועוברים, מה המשמעויות שלהם עבורנו ואיך אפשר לבוא לקראתנו כדי לעזור.

אלה אמסט: הדבר הזה הוא הרבה מאוד עבודה רגשית שלא מקבלת קרדיט, כמו שקורה להרבה מאוד דברים שנחשבים מקצועות נשיים, אבל הוא מקצוע לכל דבר, ואני לא הטרנסית היחידה שעוסקת במקצוע הזה.

אלה אמסט: יושבת ממש כאן מולי נינה הלוי, נציגת הציבור הטרנסי בוועדה להשמה מגדרית בתל השומר, זו שהיא כן עם הניתוחים, שהיא טרנסית מקצועית.

אלה אמסט: יושב לידי ג'יי האריס, טרנס מקצועי, ויושב מולי גם אלישע אלכסנדר, טרנס מקצועי.

אלה אמסט: אני אולי אעיר הערות ביניים כמו שאני רגילה ברוב חוצפתי גם מאוחר יותר, אבל אני חושבת שאני רוצה שזה יהיה - - -

שלי יחימוביץ': קודם כול אני רוצה להגיד משהו.

שלי יחימוביץ': הדיון הזה הוא לא דיון על האמפתיה שלנו לקהילת הטרנסג'נדרים.

שלי יחימוביץ': האמפתיה שלנו לא מוטלת בספק.

שלי יחימוביץ': זה גם לא דיון סל.

שלי יחימוביץ': דווקא מניסיוני או מניסיוננו, כשמנסים לכסות הכול בישיבת ועדה אחת, לא מכסים כלום, לכן אנחנו מתמקדים באופן מאוד ספציפי היום בסוגיה של שינוי הסעיף בתעודת הזהות וסוגיות קונקרטיות שקשורות לעניין הזה כדי לנסות להגיע לתוצאות ולצאת עם משהו מוחשי, והנה כבר אנחנו יוצאים עם משהו מוחשי, כי למרות הקשיים שפה והשאלות הקשות שהפנינו למשרד הבריאות, אנחנו כן רואים פריצת דרך משמעותית ביותר.

אלה אמסט: פריצת דרך שאני מוקירה עליה.

שלי יחימוביץ': אני שמחה לשמוע, אבל אם אפשר להתייחס באמת לדברים האלה.

אלה אמסט: בהקשר הזה ספציפית אני מאמינה שאנשי ונשות המקצוע שיושבות איתי פה הן חלק חשוב מאוד בקביעת החלטות בנוגע לקהילה הטרנסית.

אלה אמסט: אני מוצאת את זה בתור גם סטודנטית לרפואה שעובדת הרבה מאוד עם הבריאות בין היתר.

אלה אמסט: כשעובדים ביחד, גם איתנו, עם הקהילה, עם מי שמבינות ומבינים מה הקהילה, דברים קורים הרבה יותר טוב, הרבה יותר מהר, יותר יעיל ובצורה שנעימה יותר לכולנו.

אלה אמסט: אני חושבת שמה שאנחנו צריכות לעשות זה להמשיך לעבוד ביחד ולעשות את זה בצורה טובה יותר עם עירוב של נציגות הציבור, עם עירוב שלנו בקבלות ההחלטות וגם בוועדות אם זה מתאפשר.

שלי יחימוביץ': תודה, אלה.

שלי יחימוביץ': יש כאן מנחה פורום הטרנס בארגון מעברים, שלא רוצה שיאמרו את שמו וגם אנחנו לא נצלם אותו לא לערוץ 99 ולא לפורטל.

שלי יחימוביץ': הצוות כבר הונחה בעניין הזה, ואנחנו גם לא נאמר את שמו.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

קריאה: תודה רבה.

קריאה: קודם כול צהריים טובים.

קריאה: מאוד מוזר לי להיות בכנסת.

שלי יחימוביץ': פשוט תדבר חופשי כאילו אתה יושב בסלון של הבית שלך.

קריאה: כן, לגמרי.

קריאה: אני פה מסיבה מאוד פשוטה.

קריאה: אני עדיין מעוניין לעשות ניתוח - - - .

קריאה: השתמשתי בתל השומר, לצורך העניין לעבור את הוועדה על מנת לממן את זה.

קריאה: זו הדרך שלי לממן את זה כרגע.

קריאה: מעבר לעובדה שזה ברור לי, אתם אומרים שזו לא חקירה וזו לא המטרה, לא להפיל אף אחד.

קריאה: זה ברור לי וזה ברור לכל אחד ואחת מאיתנו שמגיע לוועדה.

קריאה: אנחנו לא יוצאות מנקודת הנחה ויוצאים מנקודת הנחה שאתם לא מאמינים לנו.

קריאה: זו לא נקודת ההנחה שלנו.

קריאה: אנחנו יודעים שכל יום שעובר, שההפרש בין התורים הוא חצי שנה, זה לא משנה מה אתן חושבות וחושבים עלינו.

קריאה: אנחנו לא שם כדי להגיד את זה בשמנו בכלל.

קריאה: אני יודע שאני לא יכולתי לבוא לתור לאורולוג כשאני בכלל עושה ניתוח עליון, ניתוח בחזה שלי, ואני חייב ללכת לאורולוג.

קריאה: אני לא יכולנו לבוא לאורולוג הזה כי הייתי חייב להיות בבחינה כי אני סטודנט, והמייל שקיבלתי היה "אין מה לעשות, אתה מחויב להיות בכל התורים שקשורים לוועדה ללא קשר לניתוח", אבל זה דוחה לי את כל התהליך כי בזה שאני נאלצתי לדחות את התור כדי לבוא לבחינה, כי אני גם סטודנט נוסף לכל שאני טרנס, הייתי צריך לבחור בין השניים ואני בדרך כלל בוחר בוועדה כשאני צריך לבחור בין האם לבוא ללימודים או לא, אני בוחר בוועדה כי זה לבחור באם לחיות בתוך הגוף שלי או לא, אבל הפעם בחרתי בלהיות בבחינה הזאת וזה גובה מחיר, אז אני מבין שהאמרה פה היא קשורה לציניות שלנו.

שלי יחימוביץ': לא, ההאשמה בציניות הייתה כלפינו.

קריאה: זה לא משנה, הנקודה היא שגם אנחנו הצפנו את זה, חברות וחברי הקהילה שלי, מהמקום שזה הדבר היחידי שיש לנו להיאחז בו כרגע כי אלה הכוחות שיש לנו, וזה לא קשור לאם חוקרים אותנו או לא.

קריאה: לא מזמינים אותנו ברווח סביר כדי לבדוק בכלל האם אני מספיק טרנס לאורך הזמן שעובר.

שלי יחימוביץ': אוקי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': דיברת יפה מאוד.

שלי יחימוביץ': ד"ר רויטל עמיעז, את רוצה לענות לו?

רויטל עמיעז: כן.

רויטל עמיעז: אנחנו בוועדה, ד"ר אלון לירן שלא נמצא כאן וחברי ועדה אחרים יזמו אירוע לתת את כל הטיפולים ב-, one stop shop, שמישהו יבוא יום אחד ויתנו לו.

רויטל עמיעז: גם לגבי טופס 17 דובר, שבעצם צריך להוציא טופס 17 לכל מטפל.

רויטל עמיעז: רצינו לעשות שיהיה איזשהו טופס 17 מאוגד ושאפשר יהיה לחסוך, שיבוא יום אחד או יומיים ואפשר לראות את כל המומחים, אבל דבר כזה דורש שיהיה תקן ושאנשים ישבו במרפאה ספציפית לטרנסים וזה יהיה באותו יום.

רויטל עמיעז: זו תוכנית שאנחנו רוצים לעשות אבל אנחנו זקוקים לתמיכה כדי לעשות אותה.

רויטל עמיעז: ככה כל אחד יושב במרפאתו וצריך להגיע אליו.

רויטל עמיעז: אני מבינה את זה ואני מסכימה.

קארין אלהרר: מה חסר לכם?

שלי יחימוביץ': איך אנחנו יכולים לעזור?

שלי יחימוביץ': למי אנחנו צריכים לפנות?

רויטל עמיעז: זה הצעד הבא שחשבנו עליו, לעשות אותו.

רויטל עמיעז: כל פעם אנחנו נלחמים קדימה על משהו נוסף וזה באמת דבר שאנחנו חושבים עליו.

קארין אלהרר: אנחנו רוצים לעזור לכם לקדם אותו.

קארין אלהרר: מה חסר?

רויטל עמיעז: חסרים לנו תקנים.

רויטל עמיעז: צריך להכין תוכנית.

אורי שוורץ: אולי מקום יותר תקנים שילך לאורולוג, פשוט שלא ילך לאורולוג אם הוא עושה ניתוח עליון.

קריאה: בדיוק.

קריאה: אני לא צריך את התור לאורולוג כשאני עושה ניתוח עליון.

אורי שוורץ: אולי צריך לתעדף את התקנים שקיימים.

רויטל עמיעז: האורולוג הוא חבר ועדה.

רויטל עמיעז: הוא יושב בוועדה.

אלישע אלכסנדר: על פי הנוהל לא חייבים ללכת אליו.

אלישע אלכסנדר: אפשר לוותר על זה.

רויטל עמיעז: לפי הנוהל שכתבנו וגם לפי מה שאני יודעת, צריך לראות את כל חברי הוועדה.

שלי יחימוביץ': אני תיכף אפנה אליכם.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול אותך בעניין אחר.

שלי יחימוביץ': אתם פרסמתם במאי 2014 חוזר להסדרת ניתוחים לשינוי מין.

רויטל עמיעז: משרד הבריאות הוא זה.

שלי יחימוביץ': כן, משרד הבריאות, ושם נכתב שהוועדה תגבש ותפרסם נוהל פנימי לפעילותה, והנוהל הזה היה אמור לפרט את סמכויות הוועדה, את סדרי עבודתה, להקל על חוסר הוודאות בתהליך וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים היום ב-2018, בואכה 2019 והנוהל הזה עדיין לא פורסם.

שלי יחימוביץ': למה בעצם?

שלי יחימוביץ': מה מונע מבעדכם לפרסם את הנוהל?

רויטל עמיעז: זה הנוהל כאן.

רויטל עמיעז: באמת בעקבות הוועדה הקודמת עשינו עוד סיבוב של עדכונים של השינויים שעשינו, ועכשיו יש את השינויים הנוספים של גיל 16 ושל הוועדה ללא ניתוח ואנחנו רוצים להכניס אותם לנוהל.

רויטל עמיעז: לפרסם את הנוהל צריך אישור של משרד הבריאות ואחר כך עוד פעם אנחנו נצטרך לעדכן אותו.

שלי יחימוביץ': כלומר, יש טיוטת נוהל חדשה שעדיין לא אושרה?

רויטל עמיעז: נכון.

שלי יחימוביץ': ואם אנחנו נקיים ישיבה עוד חודשיים, אתם כבר תוכלו לבוא ולבשר לנו שהנוהל אושר?

רויטל עמיעז: אנחנו מקווים.

שלי יחימוביץ': מה עוצר בעד פרסום הנוהל ואישור שלו?

רויטל עמיעז: א', אם אנחנו נכניס את גיל 16, אז זה דורש התארגנות של ועדה רב-מקצועית שתדון בעניין, ואם אנחנו נאשר אותו ככה כמו שכתוב כיום, אז אנחנו נצטרך עוד כמה חודשים לעדכן אותו שוב.

שלי יחימוביץ': אתם לא רוצים לפרסם אותו כשהוא מתייחס רק ל-18 ומעלה.

רויטל עמיעז: כן.

שלי יחימוביץ': ואם תפרסמו אותו כשהוא מגיל 16 ומעלה, זה כבר דורש היערכות מיוחדת.

רויטל עמיעז: כן.

שלי יחימוביץ': אוקי.

שלי יחימוביץ': נינה הלוי, בבקשה, נציגת הציבור בוועדה להשמה מגדרית.

שלי יחימוביץ': שאלה לי אליך, אתם תסכימו שהנוהל יפורסם כבר, לאלתר, כשהוא חל על גיל 18 ומעלה ואחר כך, אחרי היערכות נאותה יתוקן לגיל 16?

נינה הלוי: אני קודם כול רוצה להבין באיזה נוהל מדובר, כי לפחות הנוהל שאני השתתפתי בכתיבתו היה הנוהל של הוועדה של הניתוחים.

נינה הלוי: האם אתם מדברים על שינוי נוהל הוועדה של הניתוחים והכללת גילאי 16 ומעלה?

רויטל עמיעז: כן, הנוהל לגמרי מסוים.

רויטל עמיעז: יש פה רק מחלוקת על משפט שכתוב שהוועדה תסייע לאנשים מתחת לגיל 16 לקבל הורמונים.

רויטל עמיעז: אם אתם רוצים, נאשר את זה ככה.

נינה הלוי: זה הנוהל של הניתוחים?

רויטל עמיעז: כן, זה הנוהל.

נינה הלוי: אני חושבת שאני בעד קודם כול לפרסם נוהל ואז להתמודד הלאה.

רויטל עמיעז: אני יודעת, את שותפה עיקרית בכתיבתו, נינה.

שלי יחימוביץ': יש מישהו שמתנגד לפרסום הנוהל כל עוד הוא לא חל מגיל 16 ומעלה?

קריאה: 16 להורמונים, לא 16 לניתוחים.

רויטל עמיעז: 16 להורמונים.

קריאה: יש לנו הורמונים ממקום אחר.

קריאה: נשמח לפרסום הנוהל.

שלי יחימוביץ': הנה, בבקשה.

נינה הלוי: זה כבר קיים, זה כבר נמצא.

שלי יחימוביץ': הציבור שאתם מכוונים אליו מוכן שתפרסמו את הנוהל מגיל 18 ומעלה.

שלי יחימוביץ': לדעתי אפשר לפרסם אותו כבר מחר.

רויטל עמיעז: צריך אישור של הלשכה המשפטית.

שלי יחימוביץ': מה התגובה שלכם לזה?

שלי יחימוביץ': מקובל עליכם?

קריאה: אני לא ראיתי את הנוהל.

שלי יחימוביץ': אתם לא מדברים ביניכם?

רויטל עמיעז: התחלפו היועצים המשפטיים במשרד הבריאות.

אורי שוורץ: זה תהליך עבודה.

שלי יחימוביץ': חברים, מה זה תהליך עבודה?

שלי יחימוביץ': קודם כול עברו ארבע שנים.

שלי יחימוביץ': שנית, פה נאמר מפורשות שהדבר שמונע את פרסום הנוהל, העובדה שרוצים להכניס גם את גיל 16.

שלי יחימוביץ': אומר פה הציבור שלמענו הנוהל הזה נכתב, שהם כרגע בשלב הזה מעדיפים שתפרסמו נוהל מגיל 18 ומעלה ואחרי זה תתעסקו עם 16, כלומר המכשול שעומד לנגד עיניכם הוסר, אז מדוע לא לפרסם כבר מחר את הנוהל כמות שהוא?

שלי יחימוביץ': לא אכפת לי שתתייעצו ביניכם, אבל תנו לי תשובה.

רויטל עמיעז: לא, גם התחלפו היועצים המשפטיים.

שלי יחימוביץ': הבנתי, התחלפנו היועצים המשפטיים, ולגופו של עניין?

שלי יחימוביץ': אני מאפשרת לכם דקה של התייעצות פה.

אורי שוורץ: אנחנו מבקשים לעדכן במועד מאוחר יותר.

שלי יחימוביץ': אוקי, בסדר, אנחנו מצפים לתשובה מכם אחרי ישיבת הוועדה.

אורי שוורץ: תוך כמה ימים.

שלי יחימוביץ': מצוין.

שלי יחימוביץ': תוך כמה ימים אנחנו נראה פריצת דרך ואני מודה לכם על העמדה שלכם.

שלי יחימוביץ': אלה, את רוצה להוסיף משהו בקצרה?

אלה אמסט: אני חושבת שעוד שבוע בדיוק, ב-20 בנובמבר חל יום הזיכרון לקהילה הטרנסג'נדרית ולכל הקהילות הטרנספוביות ונראה לי שזה יהיה תאריך מאוד יפה לפרסום הנוהל.

שלי יחימוביץ': צודקת.

שלי יחימוביץ': חברים, אני מבקשת, מי שרוצה לדבר מוזמן להירשם בצורה מסודרת אצל מנהלת הוועדה.

שלי יחימוביץ': נינה, את לא סיימת.

נינה הלוי: כן, אני ממש עוד לא התחלתי, תכלס.

נינה הלוי: קודם כול שאלה.

נינה הלוי: אותה ועדה מקצועית שנועדה באמת לאבחן ולאשר שינוי מין ללא ניתוח, על פי אלו אמות מידה מקצועיות היא בוחנת מגדר?

נינה הלוי: האם יש מומחים למגדר בוועדה ומה האטימה בין נוכחותי כנציגת ציבור בוועדה שמאשרת ניתוחים, ששם אני יכולה לשבת, לבין הכרח שלא אהיה או מישהו אחר מטעם הקהילה, שלא יהיה נציג ציבור באותה ועדה שבעצם מאשרת לגשת למשרד הפנים ולשנות תעודת זהות?

נינה הלוי: אכן מדובר בדיני נפשות כשאנשים טרנסג'נדרים מסתובבים עם מסמכי זיהוי שלא תואמים את זהותם, אבל אני לא כל כך מבינה מה פה הפורום המקצועי שכל כך חייב להיות הרמטי, שאי אפשר לכלול נציגת ציבור בתוכו.

נינה הלוי: זו שאלה אחת.

נינה הלוי: אולי אתם רוצים להגיב לזה קודם?

שלי יחימוביץ': כן, כי קיבלנו תשובה, "ככה".

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': "ככה".

שלי יחימוביץ': למרות שזה נשאל שוב ושוב ושוב, בכל זאת איכשהו התשובה היא לא מספקת.

קארין אלהרר: מה הנימוק?

קארין אלהרר: לא נתתם נימוק.

אורי שוורץ: זו ועדה מקצועית, זו לא ועדה דמוקרטית.

קארין אלהרר: אתה יודע בכמה ועדות מקצועיות יושבים נציגי ציבור?

אורי שוורץ: אז יש שאלה טובה אם באמת היה מקום להכניס בוועדה עם הניתוחים, אבל זה קיים בוועדה עם הניתוחים.

שלי יחימוביץ': בואו נתקדם.

שלי יחימוביץ': קודם כול, הוועדה תפנה ותבקש בכל זאת לשקול מחדש להכניס נציג ציבור.

נינה הלוי: אוקי.

נינה הלוי: אני רוצה לדבר קצת על המצב של הוועדה של הניתוחים.

נינה הלוי: מספר הניתוחים המבוצעים עלה מאחד לשניים בחודש.

נינה הלוי: אנחנו מאוד מברכות ומברכים על זה.

נינה הלוי: עדיין זה בכל לא עומד מול הביקוש לניתוחים וגם צריך לשים לב לזה שבעצם כיום בארץ באופן סדיר נערכים רק ניתוחי שינוי אברי המין מזכר לנקבה.

נינה הלוי: השינוי מנקבה לזכר לא נעשה בכלל.

נינה הלוי: אין צוות שמוכשר לזה בארץ.

נינה הלוי: גם הניתוחים נערכים רק על ידי צוות אחד של שני רופאים בבית חולים אחד במדינה, ששוב, מקציב לנו מספר מאוד מצומצם של חדר ניתוח, וכל יום כזה שהולך לאיבוד מאיזושהי סיבה, זו אבדה גדולה מאוד.

נינה הלוי: דבר שני, הניתוחים שנערכים, כל ההסתכלות עליהם היא לא נכונה כי צריך לראות את הניתוחים ואת כל התהליך הזה בעיניים שיקומיות.

נינה הלוי: צריך ליווי, צריך הדרכה, צריך לעזור למנותחות אחרי הניתוח במשך חודשים ארוכים.

נינה הלוי: בעצם הוועדה היא רק ועדה שמאשרת ניתוחים, מחלקה מנתחת.

נינה הלוי: בחורה באה, מתנתחת.

נינה הלוי: אני צריכה גם להגיד שמכיוון שהוועדה, בסופו של דבר תפקידה הוא תפקיד של שומרת סף, הוועדה לא מקבלת חיווי אמיתי מאנשים על הבעיות שלהם, על המצבים שלהם, על המצוקות שלהם ובעצם מגיעים אנשים לניתוחים עם מצוקות מאוד קשות ובעצם מנותחים ונשלחים אחר כך תכלס לרחוב או למצבי סיכון, ובעצם אנחנו פה בכוחותינו הדלים, נציגי הקהילה, שוברים את הראש על מה לעשות עם אותה מנותחת שעכשיו המשפחה הודיעה לה שהיא לא יכולה לחזור הביתה, נהייתה אובדנית, אושפזה במחלקה פסיכיאטרית ונשלחה בדיוק מכיוון שהאשפוז הוא בדיוק על פי מחוז המגורים, נשלחה חזרה לבאר שבע, שם היא נמצאת כרגע בסיכון מהמשפחה שלה הבדואית, זאת אומרת יש פה מצב שצריך להקצות ליווי פסיכו-סוציאלי למנותחות, ליווי שלא תלוי בגורם שהוא שומר סף וצריך להקציב הדרכה של אנשים כמוני שעושים את זה כרגע בהתנדבות, שעוקבים ותומכים ונמצאים עם המטופלות בחודשים הארוכים מאוד של השיקום אחרי ניתוח.

נינה הלוי: אני עושה את זה כרגע בהתנדבות.

נינה הלוי: זה לוקח כמעט את כל זמני.

נינה הלוי: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': בל אגם מארגון איגי, בבקשה, מלווה תחום טרנס.

בל אגם: שלום לכולם, אני רק אתחיל מזה שקודם כול ברכות לך שלי וקארין, כל מי שנמצא כאן ומזמנו כדי להשקיע בקהילה הטרנסג'נדרית, ואני מברכת על זה ויודעת כמה חשובה לך בכלל הקהילה הלהב"טית, ותודה על כל זה וגם לך.

בל אגם: אני רוצה דווקא לא לבוא בטענה למישהו או רגע להגיד מי לא בסדר או למי אכפת פחות או מי עושה פחות או יותר.

בל אגם: אני הייתי רוצה לדבר על כולנו, אם אנחנו באמת מבינים את כל הנושא הזה של השינוי המגדרי בתעודת זהות.

בל אגם: נערה טרנסג'נדרית שמתחילה את הדרך שלה, בדרך כלל מתחילה את הדרך עם 90% מכשולים.

בל אגם: משפחה שמנדה אותך בגיל 14-15 לרחוב, חברה שדוחה אותך, מקומות עבודה שדוחים אותך, בתי ספר, החברה, החברים שלך, הילדים בשכונה.

בל אגם: להיות בכלל נער או נערה טרנסג'נדרית בתחילת הדרך זה אחד הדברים הכי קשים ומורכבים שקיימים בכלל בבן אנוש במדינה הזאת.

בל אגם: התקווה היחידה שיש היום לנערה טרנסג'נדרית בחיים שלה זאת המדינה שלה, זה האנשים, זה קופות החולים, האנשים שמלווים נער או נערה טרנסג'נדרית בארגונים.

בל אגם: זה המקום היחיד בחיים שיש לנערה הזאת כדי להרגיש שיש לה מישהו שמחבק אותה או מציל אותה או נמצא שם בשבילה.

בל אגם: גם המקום הזה היום לא מספיק מחבק ולא מספיק נותן מענה ולא מספיק קיים.

בל אגם: אני מלווה בשנים האחרונות מעל 100 בנות טרנסג'נדריות שפגשתי בחיי, ליווי אישי, נערות שמסרבות להגיע לבתי חולים כשהן חולות או לא מרגישות טוב ומתמודדות לבד בבית, לוקחות אנטיביוטיקה ותרופות שמאוד מסוכנות ב"שחור" רק כדי לא ללכת לבית חולים שרופא או רופאה יפתחו תעודת זהות ויפנו אליה בלשון זכר או יגידו לה, פה כתוב זכר אז נצטרך לפנות או לדבר אלייך בצורה הזאת.

בל אגם: אני לא רק מדברת על זה.

בל אגם: לא הולכות לבדיקות בכלל שקשורות למחלות מין, בדיקות שפוגעות אחר כך בחייהן ובבריאות שלהן, רק כי כאן בספח הקטן הזה כתוב את המילה זכר וכמה הדבר הקטן הזה והמילה הזאת יכולה להשפיע על נערה ועל אורח החיים שלה.

בל אגם: בואו נלך בכלל על שדה התעופה.

בל אגם: נערה או בכלל או כל אדם טרנסג'נדר, אישה טרנסג'נדרית הולכת לשדה תעופה, נוחתת בלונדון או בכל מקום בעולם, פותחת את הדרכון ומסתכלים עליה בצורה מבזה, בצורה של רגע, מה שכתוב פה ומה שאנחנו רואים זה לא אותו דבר.

בל אגם: זו השפלה לכל דבר.

בל אגם: גם מבט על מה שכתוב בתעודת זהות הוא השפלה גם אם לא אומרים מילה ורק מסתכלים, יש פה השפלה.

בל אגם: בואו נדבר על משטרה שברגע שאת נעצרת בדרך לבדיקת רישיון או משהו ופותחים לך תעודת זהות, המון פעמים מלגלגים לך, המון פעמים צוחקים, רגע, אבל כתוב כאן גבר, מה את גבר?

בל אגם: או כל מיני דברים כאלה.

בל אגם: חבר'ה, זה לעבור התעללות.

בל אגם: אתם צריכים להבין, זה מעבר לאני מרגישה אישה או כתוב זכר או נקבה בתעודת הזהות, זו התעללות נפשית, חברתית שאדם עובר יום יום רק בגלל מה שכתוב לו בתעודת הזהות.

בל אגם: אני לא מדברת על מה שדיברתם על הוועדה עצמה, שצריך כאילו לאשר אותך אבל במשך שנתיים לאשר את זה שאת טרנסג'נדרית.

בל אגם: לא נראה לי שאנשים קמים בבוקר ואומרים, ואוו, אולי אני אלך לוועדה ואני אעבוד עליהם שאני אישה, אני אשיג איזשהו משהו ואז אולי אני אהפוך להיות אישה, נעשה צחוקים.

בל אגם: מדובר פה על דבר רציני.

בל אגם: דרך אגב, לא שאני מורידה מערכיכם כאנשים מקצועיים, אבל אם הייתה נינה למשל, אישה שיושבת בוועדה של ההחלטה הזאת, דווקא לי נראה שהיא הרבה יותר מקצועית מדוקטור ומרופא, מפסיכולוג, כי היא מכירה מה זה נפש של להיות אדם טרנסג'נדר.

בל אגם: אף פסיכולוג ואף רופא ואף בן אדם בדרג הכי גבוה לא יכול להבין פסיק מנפש של אדם טרנסג'נדר.

בל אגם: רק אדם טרנסג'נדר יכול להבין את זה.

בל אגם: לא משנה מה יהיה ומה יקרה, אנחנו נמשיך להילחם למען הקהילה שלנו ונמשיך להילחם למען הטוב והצדק, ותודה לכל מי שנמצא כאן היום.

שלי יחימוביץ': תודה לך.

שלי יחימוביץ': באמת היה חשוב לשים את הדברים במסגור הנכון כי יש מי שיכול לחשוב ששינוי סעיף מגדר בתעודת זהות הוא איזה משהו שולי וטכני, ואת באמת היטבת להסביר עד כמה הוא משמעותי וכמה קשיים הוא עורם וכמה סבל נוסף ומיותר זה מערים.

בל אגם: זה כאילו נראה שזה האותיות הקטנות, אבל זה לא.

שלי יחימוביץ': נכון, אז זה לא ואת הסברת את זה יפה מאוד.

שלי יחימוביץ': רשות האוכלוסין, אלי לוי, מנהל תחום מרשם ודרכונים.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

אליהו לוי: שלום, אני אתן נתונים.

אליהו לוי: פספסתי קצת את ההתחלה.

שלי יחימוביץ': תגיד לי איפה הדברים עומדים מבחינתכם.

שלי יחימוביץ': מה ששמענו פה ממשרד הבריאות זה שיש שינוי.

אליהו לוי: יש שינוי.

שלי יחימוביץ': במקום להמתין שנתיים מרגע הפנייה לוועדה, הזמן קוצר לחצי שנה תוך אמירה שהוועדה גם חופשית להחליט שבאופן מיידי יהיה השינוי בתעודת הזהות.

אליהו לוי: אנחנו מקבלים את התעודות בסוף התהליך, בסוף הוועדה, כשהוועדה מאשרת.

אליהו לוי: בינואר האחרון הבנתי שעדכנו את הנוהל ובעקבות זה התחלנו לקבל אישורים מהוועדה.

אליהו לוי: מינואר עד היום, עד סוף אוקטובר קיבלנו 150 אישורים לשינוי מין.

שלי יחימוביץ': תגיד שוב, מינואר?

אליהו לוי: מינואר השנה קיבלנו ממשרד הבריאות כ-150 - - -

שלי יחימוביץ': שזה יותר מהרגיל?

אליהו לוי: הרבה יותר.

אליהו לוי: במהלך שנת 2018 עד סוף אוקטובר עודכנו 126 שינויי מין כששנה קודם היה 26 ושנה קודם היה 21, כלומר זה פי 500, עלייה של 500%.

אליהו לוי: ככל שאנחנו מקבלים את האישורים ממשרד הבריאות, אנחנו מזמנים את האנשים אלינו וקובעים איתם על מנת לשנות את הסעיף בתעודת הזהות.

אליהו לוי: בנוסף לזה שהם יכולים להגיע באופן עצמוני, אנחנו יוצרים איתם קשר, קובעים איתם מועד, הם מגיעים.

אליהו לוי: בנושא הזה עברנו כברת דרך.

אליהו לוי: לגבי הדרכות בלשכות – בעקבות שינוי הנוהל ובעקבות בקשה של מבקר המדינה והביקורת הפנימית שלנו וגם בהמשך לדיוני הוועדה הקודמת, הפקנו את הנוהל, ביקשנו מהלשכות לעשות יום הדרכה ייעודי לנושא הזה.

אליהו לוי: יום רביעי בחודש פברואר הוקדש לנושא הזה של קריאת הנוהל, למידת הנוהל.

אליהו לוי: ככל שעלו שאלות מהשטח, נתנו פתרונות.

שלי יחימוביץ': ומי השתתף?

שלי יחימוביץ': זה היה יום עיון?

אליהו לוי: יום עיון שמנהלי הלשכות הדריכו את העובדים לגבי הנוהל.

אליהו לוי: היה פה שינוי מאוד מהותי.

שלי יחימוביץ': מתי זה היה?

אליהו לוי: במהלך פברואר.

אליהו לוי: בימי רביעי תהיה לנו פעילות בבוקר.

אליהו לוי: יש לנו הדרכות וביקשנו שההדרכות יהיו לנושא הזה של נוהל שינוי מין.

שלי יחימוביץ': יפה.

יעל כהן-פארן: זה לוקח זמן רב לשנות את המין?

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על זה מתחילת הישיבה.

אליהו לוי: אנחנו בסוף התהליך.

אליהו לוי: כשמשרד הבריאות נותן את התעודה הציבורית שאפשר לשנות את המין, ברגע שהוא מגיע אלינו, השינוי מבוצע, אבל אנחנו תלויים בתעודה.

שלי יחימוביץ': מהרגע שאתם מקבלים את החלטת משרד הבריאות, אתם מבצעים את הנוהל, כלומר אצלכם אין איזה צוואר בקבוק.

אליהו לוי: לא רק שאין צוואר, אנחנו מזמנים אותו, כלומר אנחנו פונים לאותו אחד או אותה אחת, מזמנים אותה ללשכה, שזה לא קיים בשירותים אחרים שלנו.

אליהו לוי: נישואין, גירושין, זה לא קיים, רק בנושא הזה.

שלי יחימוביץ': יפה, כל הכבוד.

שלי יחימוביץ': חברת הכנת יעל גרמן, את מודעת להתפתחויות?

יעל גרמן: כן, למרות שהייתי בוועדה אחרת ואני מתנצלת שלא הייתי כאן, אז קיבלתי עדכון על הבשורות.

יעל גרמן: בעיניי זאת בשורה, אבל קודם כול אני באמת רוצה להודות לך על ההתמדה, על כך שפעם אחר פעם, זו הישיבה החמישית.

שלי יחימוביץ': כן, וגם לקארין.

יעל גרמן: בוודאי.

יעל גרמן: קארין התחילה וזה שאת ממשיכה זה דבר בלתי רגיל.

יעל גרמן: אני יכולה רק לומר שבכל המפגשים שיש לי עם הקהילה, זו אחת הבעיות האקוטיות, כי זה למעשה הזהות.

יעל גרמן: בן אדם אומר, מה, אני אישה.

יעל גרמן: אתה, אל תכריח אותי שיהיה לי כתוב בתעודת הזהות גבר וגם אל תפנה אלי כגבר, כי יש לזה משמעויות.

יעל גרמן: זה אולי באמת הדבר הראשון והמשמעותי ביותר שבכל המפגשים שיש לי עם החברים והחברות פה, הם מעלים את זה כצורך ראשוני.

יעל גרמן: כמו שאני אומרת של הזהות, של הגדרת הזהות שלהם, אז אני מברכת על זה ואני מאוד מקווה שמה שאנחנו שומעים כאן באמת יתגשם ושיום אחד יבואו גם ולא צריך יהיה אישורים אלא פשוט אדם על פי הרגשתו יוכל לבוא ולהודיע אם הוא גבר או אישה וכך אנחנו נתייחס אליו ולאליה.

שלי יחימוביץ': אוקי, תודה יעל.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יעל כהן-פארן: כן, אני גם מתנצלת שהגעתי באיחור והייתי בדיונים אחרים, אבל אני בכלל רוצה להעלות את השאלה מדוע נדרש לסמן בתעודת הזהות המין של האדם?

יעל כהן-פארן: באמת שאלה בסיסית.

יעל כהן-פארן: תעודת זהות נועדה לזיהוי.

יעל כהן-פארן: אתה רואה תמונה, יש שם.

יעל כהן-פארן: היום עם הביומטרי יש אפילו טביעת אצבע.

יעל כהן-פארן: האם הצורך הזה בזיהוי של זכר ונקבה נדרש בכלל בימנו הטכנולוגי.

יעל כהן-פארן: הייתה לי הרבה ביקורת על התהליך הביומטרי, אבל בוא נגיד, זה מאחורינו.

יעל כהן-פארן: אני לא באה בטענות עכשיו.

יעל כהן-פארן: אף פעם, אגב, לא התנגדנו לתעודה חכמה אלא רק למאגר, אז אני שמה את זה בצד.

יעל כהן-פארן: התעודה החכמה, היום מגיע בן אדם, למה צריך להיות לו כתוב בכלל בתעודה זכר או נקבה?

יעל כהן-פארן: אולי אפשר מראש לחסוך את כל הדיונים האלה, ואני גם מברכת על קיומם והתקדמותם וההתקדמות, אבל לא צריך בכלל.

יעל כהן-פארן: יש היום זיהוי כל כך ברור.

יעל כהן-פארן: אם זה נדרש לשם הזיהוי, היום אנחנו בעידן אחר.

יעל כהן-פארן: אגב, אני הגשתי על זה הצעת חוק שימחקו, אני לא יודעת אם היא תעבור כמובן.

יעל כהן-פארן: בואו נודה על האמת, אין לה הרבה סיכוי, אבל שימחקו את הזיהוי הזה.

שלי יחימוביץ': הכוח מניע הגדול ביותר את האנושות הוא רעיונות וחלומות ולא שום דבר אחר.

שלי יחימוביץ': קודם מציבים אותם ואחר כך פותרים להשיג אותם, אז זה יפה מאוד.

יעל כהן-פארן: אבל באמת בעידן של הטכנולוגיה של היום, האם זה נדרש.

אליהו לוי: כתוב אצלכם, זה החוק.

אליהו לוי: חוק המרשם קובע שפרט אמין הוא פרט מרשם וחלים עליו כל הכללים.

אליהו לוי: תקנות המרשם קובעים שפרט המין ירשם בתעודת הזהות.

אליהו לוי: בנוסף, זה נרשם גם בדרכון ולא ציינתי את זה.

אליהו לוי: זה נרשם כי בתקנות רשום פרט המין.

אליהו לוי: דרך אגב, זו גם הנחיה של ארגון התעופה הבינלאומי.

קריאה: יש אפשרות לאיקס.

אליהו לוי: בסדר.

שלי יחימוביץ': חברים, זו לא הכתובת.

שלי יחימוביץ': זה משהו שיקרה בחקיקה מאוד מאומצת.

שלי יחימוביץ': אני גם לא אתקיל את משרד המשפטים בשאלה מה עמדתם כי הם לא התכוננו לזה.

שלי יחימוביץ': מדובר בשינוי ואני תומכת בו, שינוי מבורך.

בל אגם: שהוא כללי גם.

שלי יחימוביץ': הוא כללי והוא קשור גם למדינות אחרות.

שלי יחימוביץ': אני שוב מתנצלת, הוועדה הזאת מאוד ממוקדת.

שלי יחימוביץ': כמו שאתם רואים, המיקוד הזה מניב פירות.

שלי יחימוביץ': סיון לוי, בבקשה, תציגי את עצמך, ספרי על עצמך.

סיון הלוי: היי לכולם, אני סיון.

סיון הלוי: אני אספר לכם חוויה אישית שלי בכללית, שעדיין גם לא קיבלתי עליה משוב.

סיון הלוי: אני אקרא את זה, ברשותכם, כי אני אצליח לבטא את עצמי בצורה הכי טובה ככה.

סיון הלוי: בתאריך 23 באוקטובר בשעה 08:30 בבוקר הגעתי לצורך קבלת שירות כאורחת במרפאת ברקמן ברחוב חיים עוזר בפתח תקווה.

סיון הלוי: כשישבתי מול פקידת הקבלה הגיעה אליה פקידה נוספת ובאופן מופגן שאלה את חברתה בנוכחותי, זוכרת את הבחור שבא לכאן לשינוי מין?

סיון הלוי: אז הוא הגיע.

סיון הלוי: הפקידה שישבה למולי ענתה לה ושיתפה עמה פעולה באותה הפגנתיות.

סיון הלוי: לאחר מכן אותה פקידה המשיכה להנהלה לספר את אותו הדבר בדיוק, באותה רמה של הפגנתיות.

סיון הלוי: לצד האמירה "אין לי בעיה עם זה בכלל", נשמעו בפניי אמירות נוספות, סקסיסטיות, "איני מבינה מדוע הוא צריך לשים לק כבר עכשיו לפני השינוי מין.

סיון הלוי: אני יכולה לראות לך, יש כאלו שלא תדעי אליהם בכלל אחרי הניתוחים" וכיוצא בזאת.

סיון הלוי: הסבתי את תשומת לב הפקידה לחוסר הרגישות שבהתנהלות זו הן במונחים בהם נעשה שימוש, לדוגמא, התאמה מגדרית ולא שינוי מין והתייחסות מגדרית לא מתאימה על אף שהיא יודעת בבירור מהיכרותה את המקרה כיצד עליה להתייחס.

סיון הלוי: בתגובה נשאלתי על ידי הפקידה בחוסר רגישות משווע "האם גם אני מעוניינת לעבור ניתוח כזה לשינוי מין?".

סיון הלוי: להדגיש כי כל השיחה הזו מתנהלת במרחב ציבורי של המרפאה ללא כל דיסקרטיות ותוך הפרה של צנעת הפרט הן שלי והן של המטופלת השנייה.

סיון הלוי: פניתי אל מנהלת המרפאה והסבתי את תשומת ליבה להתנהלות שחוויתי וכן פניתי טלפונית אל מוקד פניות הציבור שביקשו ממני להעביר את הדיווח על האירוע בכתב, כמו שאתם יכולים לראות שנעשה, והוספתי וכתבתי שכבריאה בכלל וכמי שנמצאת על הקשת הטרנסית בפרט, אני רואה בחומרה את חוסר הכבוד וחוסר הרגישות של צוות המרפאה כלפי האוכלוסייה הטרנסית ומוצאת את עצמי מוטרדת מאוד מהפגיעה בחסיון הרפואי וצנעת הפרט של מטופלות ומטופלי המרפאה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': יש כאן נציג של קופת חולים כללית?

שלי יחימוביץ': בבקשה, תציגי את עצמך.

אתי רוזנברג: שלום, שמי אתי רוזנברג, אני מנהלת מחלקה לתכנון ומדיניות וסיעוד.

אתי רוזנברג: אני אחות ואני מייצגת את כללית.

אתי רוזנברג: אני לראשונה שומעת את זה.

אתי רוזנברג: אלה דברים שלא יעשו, ללא כל קשר לטרנסים או לא טרנסים.

אתי רוזנברג: שום דבר לא צריך לעשות בתוך המרחב הציבורי ושמירה על הפרטיות היא קודש בעינינו, אבל אני לא מכירה את פרטי המקרה ובוודאי תהיה תגובה של הכללית.

שלי יחימוביץ': אז יש לי שני דברים לומר לך.

שלי יחימוביץ': את תמשיכי אחרי שאני אומר לך.

שלי יחימוביץ': ראשית, באופן ברור נדרשת איזושהי הדרכה לסגל.

שלי יחימוביץ': אם במשרד הפנים עושים הדרכה, אז בוודאי בקופת חולים כללית.

אתי רוזנברג: חד משמעי זה על סדר היום וחלק מהמקומות כבר קיבלו הדרכה.

שלי יחימוביץ': ושנית, יש לי בקשה אישית, שבסוף הישיבה הזאת אתם תדברו שתיכן.

שלי יחימוביץ': תטפלי בפנייה הספציפית שלה ובאופן מיוחד.

אתי רוזנברג: סיון, אני אגש לדבר איתך.

אתי רוזנברג: אני רק אגיד שלכללית יש צוות שעובד עם הקהילה באופן קבוע, של חטיבת הקהילה, נמצאים בקשר ודנים על כל נושא ועל כל עניין.

סיון הלוי: למיטב ידיעתי יש ניסיון לשיתוף פעולה והוא מבורך, אבל ברמה הפרטנית של להעביר הכשרות לצוותי המרפאה, לכאן עוד לא הגענו.

סיון הלוי: בהתחשב גם ברמה של צנעת הפרט אבל גם ברמה של כבוד האדם ולראות אנשים לא כאובייקטים של לפני ואחרי, פשוט להצליח לראות אותם כבני אדם ולתת את השירות הראוי, יש צורך בהכשרות.

אתי רוזנברג: חד משמעי.

אתי רוזנברג: אנחנו תמימי דעים ונפעל בעניין.

שלי יחימוביץ': את רוצה עוד משהו?

שלי יחימוביץ': יש עוד שני דוברים שביקשו לדבר.

שלי יחימוביץ': היה נושא שלישי שרציתי לגעת בו וזה טיפול בקהילה, אבל זמננו קצר ואנחנו נעסוק בו בישיבה הבאה.

עודד פריד: תודה, כבוד יושבת הראש ותודה רבה על הדיונים כמובן.

עודד פריד: אני יודע שהנושא הזה חשוב לך ותודה גם לקארין שהתחילה איתו.

עודד פריד: אמרה אלה קודם שהיא טרנסית מקצועית, אז אני גם לא טרנס, אבל אני כן מקצועי בתחום אחר, בתחום של מדיניות ציבורית וזה התחום שלי ובזה אני עוסק, ורציתי מהמקום הזה לשאול, כי נאמרו כאן דברים מצידכם ואני מבין שאתם מרגישים אולי מותקפים ומותקפות וזו חלילה לא הכוונה, אבל נאמרו כאן כל מיני דברים ואני מנסה להבין בצורה הכי מקצועית האם הם באמת ישנו משהו?

עודד פריד: כי כשאתם על כך שתהיה בוועדה אפשרות לקריטריונים מסוימים שאם הוועדה תשכנע, אז לא יהיה צורך להמתין חצי שנה, אז אני רוצה לשאול מה הם הקריטריונים.

עודד פריד: האם אתם יכולים לפרסם אותם?

עודד פריד: האם יש אפשרות להבין מה בדיוק בוחנים באדם שמגיע?

עודד פריד: כי כרגע כמו שהתשובה שניתנה לוועדה, מה שאנחנו שומעים זה שיש איזשהו משהו אמורפי כזה וכנראה שעולה חשש שלא נגיע ליום הזה שבו באמת מישהו יצליח לפרוץ את המחסום של החצי שנה.

עודד פריד: האם בכלל ניתן ליישם את המדיניות החדשה הזו שאתם מציגים כאן?

עודד פריד: זו התקדמות נהדרת לרדת מ-24 חודשים לשישה חודשים.

עודד פריד: זה נהדר, אבל כשאין לכם נציג של הקהילה שבעבורה אתם פועלים, אם אין לכם נציג שנמצא שם ונותן לכם את הזווית שלהם, אז אתם אפילו לא יודעות ולא יודעים - - -

שלי יחימוביץ': טוב, זה שני דברים שונים.

שלי יחימוביץ': אתה שואל על סוגיית הקריטריונים ואתה שואל על היעדרו של נציג ציבור.

עודד פריד: תודה על החידוד.

עודד פריד: בהיעדרו של נציג ציבור האם באמת ניתן ליישם פרקטית את הירידה מ-24 חודשים לשישה חודשים, כששמענו כאן שהתהליך שנדרש בוועדה לעבור ממספר רופאים הוא תהליך שלוקח יותר מחצי שנה, אז מה זה משנה שיהיה כתוב שישה חודשים?

עודד פריד: לגבי עדכון הנוהל ופרסומו, זו נקודה אחרונה שאני אגע בה.

עודד פריד: יש כאן שני, ואני אומר את זה גם לחברות הכנסת שאולי פחות עוסקות בזה ביום-יום.

עודד פריד: יש למיטב הבנתי שני נהלים שונים לשתי ועדות שונות.

עודד פריד: ועדה אחת עוסקת בהשמה מגדרית, זו ועדת הניתוחים.

עודד פריד: שם אנחנו מדברים על הנוהל שממתינים לו ארבע שנים, ואם את מחזיקה אותו ביד אז אני אשמח באמת לקבל אותו.

עודד פריד: אנחנו כבר היינו בדיונים גם בוועדה הזו, גם בוועדת השקיפות וגם פנינו אליכם באופן ישיר מספר פעמים.

עודד פריד: אם הנוהל קיים, הביאו לכאן בבקשה.

עודד פריד: יש דבר אחר לחלוטין וזה נוהל אחר וזו ועדה אחרת שעוסקת בשינוי סעיף המין ללא ניתוח, ושם אני מבין שיכול להיות שינוי מבורך גם כן בגילאי פחות מ-18.

עודד פריד: אנחנו מברכים גם על זה, אבל לא יכול להיות שאתם כורכים אחד בשני ויוצרים מצב שבו אתם מונעים פרסום שלנו אחד בטענה שבנוהל השני אולי יהיו בעתיד איזה שהם שינויים, בוא נלך צעד-צעד.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': מישהו רוצה להשיב פה מהמשרדים?

רויטל עמיעז: אני חושבת שעל ראש השאלות אנחנו השבנו.

רויטל עמיעז: לגבי הוועדות, אני יושבת בכמה ועדות בבית חולים וברובן אין נציג ציבור.

רויטל עמיעז: נינה לוי היא לא חברה בוועדה, היא משקיפה בוועדה בעצם.

שלי יחימוביץ': אוקי.

קארין אלהרר: אז משקיפה אתם מסכימים?

רויטל עמיעז: אני חושבת שזו תחושה שלא סומכים עלינו שנעשה את עבודתנו.

אלה אמסט: אנחנו מנסים ממש חזק לסמוך.

אלה אמסט: מה שאני עושה זה לסמוך על אנשים.

אלה אמסט: לבוא ולומר, אני אתן לכם את הכלים ומעכשיו קחו את זה הלאה, תפנו אלי כשאתם צריכים?

אלה אמסט: אחרי ארבע שנים?

שלי יחימוביץ': חברות וחברים, אנחנו חותרים עכשיו לסיום.

שלי יחימוביץ': ציפי נחשון גליק, משרד העבודה והרווחה.

ציפי נחשון גליק: אם יהיה לי מקום, אני אוכל לספר מה משרד הרווחה עושה בתחום, אבל אני רוצה כן להתייחס לממשק בין רווחה לבריאות, שלצערי בתוכניות שלנו לטיפול בזנות אנחנו עדיין - - - את האוכלוסייה הזאת שמספרת לנו שהיא בזנות כדי לחסוך כסף לנסוע לעשות ניתוחים בחו"ל.

ציפי נחשון גליק: אני שומעת את הזה הרבה פעמים פה.

ציפי נחשון גליק: אני באמת מבקשת מכם לעשות התערבות.

ציפי נחשון גליק: אם צריך תקציבים למשרד הבריאות להכשיר רופאים שיעשו ניתוחים, אז שיעשו את זה, כי אני מדברת אתכם על עשרות בשנה שפשוט נאלצות להיות מנוצלות בזכות כדי לחסוך כסף לנסוע לעשות ניתוח בחוץ לארץ, אז אם יש לי זמן אני אוכל לספר על הפעילות של משרד הרווחה עם אוכלוסיית הלהט"ב כולל טרנסים.

שלי יחימוביץ': אנחנו נעסוק בזה בהמשך.

שלי יחימוביץ': זו סוגיה קריטית.

שלי יחימוביץ': אלישע אלכסנדר, מנכ"ל ארגון מעברים.

אלישע אלכסנדר: תודה.

אלישע אלכסנדר: כן, הייתי מאוד עצבני כי זו פגישת מעקב חמישית שאנחנו מגיעים עם אותם ניירות עמדה ואומרים את אותם דברים.

אלישע אלכסנדר: השינוי הוא באמת מבורך, אבל ממה שאני רואה בוועדה של הניתוחים, אז אני חושש שגם הוועדה של השינוי סעיף מין תהיה אותו דבר, כלומר, אם יש תורים שהם נורא ארוכים, אז החצי שנה הזה לא שווה כלום, כי כל תור זה חצי שנה במקרה הטוב, אז זה לא שווה לנו שום דבר.

אלישע אלכסנדר: דבר שני, מה הקריטריונים?

אלישע אלכסנדר: מה גורם לזה שפסיכולוגית או פסיכיאטרית או אנדוקרינולוג אמורים לבחון אם אני גבר או אישה?

אלישע אלכסנדר: איך אפשר לבחון את זה בכלל?

אלישע אלכסנדר: על פי הקריטריונים המקצועיים הם אומרים שרק הבן אדם עצמו יכול להחליט על הזהות שלו וזה הקריטריונים המקצועיים.

אלישע אלכסנדר: מה הקריטריונים שהם משתמשים בהם?

אלישע אלכסנדר: אני באמת אשמח לדעת.

שלי יחימוביץ': אוקי, תודה.

שלי יחימוביץ': תנו באמת התייחסות לדבר הזה.

שלי יחימוביץ': כשהוועדה בודקת אם אכן אדם הוא טרנסג'נדר כבר שנתיים, איך אתם בודקים את זה?

רויטל עמיעז: אנחנו מקבלים את העמדה של האדם.

רויטל עמיעז: אנחנו בודקים שאין מצבים נפשיים.

רויטל עמיעז: רוב המקרים הם לא כאלה.

רויטל עמיעז: משרד הפנים דורש בעצם כדי לשנות סעיף בתעודה ציבורית, שתהיה ועדה של משרד הבריאות וזו הוועדה שמשרד הבריאות מנה, שיהיה את המינימום של החברים - - -

שלי יחימוביץ': איך אתם באמת בודקים?

רויטל עמיעז: אנחנו משוחחים עם האדם ורוב הפעמים אנחנו מקבלים את עמדתו.

רויטל עמיעז: רק עכשיו ציינו שבעצם 120 ומשהו אנשים הצליחו לשנות.

שלי יחימוביץ': 120 או 150?

קריאה: זה אחרי שהם קיבלו אישור לניתוח.

רויטל עמיעז: כן, אבל יש אנשים שהיו בוועדה לניתוח ועברו את השנה ואנחנו נותנים להם לשנות את הסעיף.

רויטל עמיעז: חל פה שינוי מאוד גדול.

רויטל עמיעז: אני מבינה שצריך עוד, אבל אנחנו מתקדמים לשם.

שלי יחימוביץ': טוב, חברות וחברים, אני מסכמת את הדיון הזה.

אלישע אלכסנדר: לא קיבלתי תשובה על הקריטריונים.

רויטל עמיעז: עמדת האדם, עניתי לך.

קארין אלהרר: אז למה צריך לשלוח לרופאים?

שלי יחימוביץ': אם עמדתו של האדם היא בעצם הגורם המרכזי מן הסתם, לקביעה שלכם, אז באמת נשאלה כאן שאלת תם, למה שישה אנשים בוועדה?

שלי יחימוביץ': זה בזבוז זמן נוראי.

שלי יחימוביץ': תעשו שניים-שניים ותספיקו הרבה יותר.

רויטל עמיעז: אני מסכימה, אבל יש מקרים נדירים שאנשים הם פסיכוטיים או שהזהות שלהם לא יציבה.

קריאה: שיקבלו קנס.

שלי יחימוביץ': הבנו, תודה.

רויטל עמיעז: לפעמים יש.

רויטל עמיעז: זה משהו נדיר.

רויטל עמיעז: אני 13 שנה בוועדה.

רויטל עמיעז: זה המיעוט של המקרים אבל יש מקרים כאלה.

רויטל עמיעז: יש גם כאלה.

רויטל עמיעז: זה נדיר מאוד אבל יש אנשים פסיכוטיים, הומאניים, שמשנים את הזהות.

רויטל עמיעז: בגלל זה צריך בחינה של אנשי מקצוע וגם זה מה שדנו כבר, שמשרד הפנים דורש בעצם החלטה של ועדה.

רויטל עמיעז: משרד הפנים לא יעשה את זה בעצמו, אז הוא נותן את זה למשרד הבריאות ואנחנו במינימום של אנשים, שזה שלושה, שזה המינימום לוועדה, מנסים לעזור, אבל בכל זאת זה לא מתקבל.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מסיימים את הדיון עם חברות הכנסת שמעוניינות לדבר.

שלי יחימוביץ': קארין, בבקשה.

קארין אלהרר: קודם כול תודה רבה, גבירתי, גם על הדיון וגם על החתירה לתוצאות.

קארין אלהרר: למשרד הפנים אני רוצה לומר, באמת הייתה פריצת דרך משמעותית ושיתוף פעולה עם משרד המשפטים ניכר ותודה רבה.

אליהו לוי: זה בזכות משרד הבריאות, דרך אגב.

קארין אלהרר: בסדר, אז כל שיתוף הפעולה גם עם משרד הבריאות, תעודה ציבורית, בהחלט ניכר.

קארין אלהרר: הגידול במספר הנרשמים מעיד על השינוי ותבורכו.

קארין אלהרר: לעניין משרד הבריאות.

קארין אלהרר: אני אתחיל בלברך.

קארין אלהרר: אני רואה גם שינוי תפיסתי מהדיון הראשון וזה מבורך לגמרי.

קארין אלהרר: אין ספק בליבי שאין לכם רצון ועניין לעשות משהו שהוא בניגוד לטובתו של האדם שפונה אליכם.

קארין אלהרר: אני מבינה שיש עניין תקציבי ויש עניין של תקנים.

קארין אלהרר: אני מבינה שיש צורך בקיומה של ועדה, אבל מכיוון שאתם אומרים שהמקרים שבאמת צריך בדיקה של רופא הם מקרים מאוד נדירים, אז אני הייתי מציעה, תשקלו את זה, שבעצם אנשים יגיעו, ידברו בפני הוועדה בלי הצורך בהפניה נוספת ותקבלו את ההחלטה.

קארין אלהרר: אם תראו שיש צורך בעוד משהו, זכותכם המלאה, אתם אנשי המקצוע.

קארין אלהרר: זה לעניין הזה.

קארין אלהרר: לעניין של נציג מטעם הקהילה, אני מאמינה בכל ליבי שאין אדם שמבין יותר בנושא כבעל ניסיון.

קארין אלהרר: לא תמיד הצדק איתו אבל יש לו הבנה מעמיקה יותר, בעיניי גם יותר מכל בעל מקצוע.

קארין אלהרר: אני כן הייתי מבקשת מכם בשלב הזה לשקול לא כאדם שמרים אצבע, הבנתי, זו לא דמוקרטיה.

קארין אלהרר: ועדה מקצועית, אני מקבלת את זה, אבל אפילו להיוועצות שלכם שכן יהיה אדם מטעם הקהילה שיהיה משקיף, תקראו לו איך שאתם רוצים.

קארין אלהרר: אני חושבת שדריסת הרגל הזאת לא ממקום של אגו, לא ממקום של להיות שם ולהכריח, אלא ממקום של להידבר עם, גם תשנה את הנראות שכרגע לצערי יש איזשהו בקלש ביניכם, וגם אתם יודעים, לפעמים השכל נמצא בעוד מקומות, אז אני מציעה לכם בעניין הזה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': תודה, קארין.

שלי יחימוביץ': יעל גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: אני לא אוסיף.

יעל גרמן: אני מחזקת את דבריה של קארין.

שלי יחימוביץ': מישהי מחברות הכנסת רוצה לדבר?

מירב בן ארי: אני לא הייתי בוועדה לשינוי מין, אז אני רק סומכת עליכם.

מירב בן ארי: שמעתי שהיא פרגנה, אז אם היא פרגנה - - -

שלי יחימוביץ': תיכף אני אסכם את הדברים.

מירב בן ארי: כי הוועדה לשינוי מין, זה היה לי מאוד חשוב הקטע שזה יהיה בתשלום ולא בהתנדבות, לכן אני פספסתי כי הלכתי לנהל את הדיון ברווחה והלכתי לוודא שזה עדיין עובד ושזה עובד טוב.

נינה הלוי: אני לא מקבלת תשלום, זה בטוח.

קריאה: היא אמרה שחסרים תקנים.

קריאה: את לא רוצה לשמוע את זה.

מירב בן ארי: לא, אבל רציתי לדעת רק על זה.

שלי יחימוביץ': מירב, אנחנו לא פותחים את הדיון מחדש, אנחנו מסכמים אותו.

מירב בן ארי: אבל זה בתשלום, כן?

מירב בן ארי: הם עובדים בתשלום?

שלי יחימוביץ': אין לי מושג, לא עסקתי בזה.

שלי יחימוביץ': מבטיחה של שתהיה ישיבה נוספת.

קריאה: אנחנו עובדים של המוסד הרפואי.

קריאה: זה חלק מעבודתנו - - -

שלי יחימוביץ': הנה, היא ענתה לך, "אנחנו עובדים, זה חלק מעבודתנו", וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': שמענו כאן על כמה פריצות דרך.

שלי יחימוביץ': פריצת דרך אחת, אני אתחיל דווקא במשרד הפנים שדיווח על עלייה של 500% בפנייה מאושרת לשינוי הסעיף בתעודת הזהות.

שלי יחימוביץ': אין שום צוואר בקבוק במשרד הפנים.

שלי יחימוביץ': ברגע שהוועדה מאשרת, השינוי נעשה מייד.

שלי יחימוביץ': מינואר ועד אוקטובר אושרו 150 כאלה?

אליהו לוי: 150 אישורים ממשרד הבריאות, 126 עודכנו, 24 צריכים להגיע.

שלי יחימוביץ': אוקי.

שלי יחימוביץ': אנחנו מברכים על זה.

שלי יחימוביץ': זה מצוין.

שלי יחימוביץ': זאת באמת פריצת דרך.

שלי יחימוביץ': לעניין הירידה משנתיים מרגע הפנייה לוועדה, לחצי שנה, גם זה מבורך.

שלי יחימוביץ': זה הישג.

שלי יחימוביץ': אנחנו כן התעקשנו על למה בכלל צריך את החצי שנה, ואז נאמר לנו, עד שלא יוכח אחרת.

שלי יחימוביץ': אני מקבלת את זה שיהיה קשב מוחלט גם לאישורים מיידים.

שלי יחימוביץ': לא הוצב כאן רף של חצי שנה.

שלי יחימוביץ': לא נאמר כאן, אתם תאלצו בכל מקרה לחכות חצי שנה, אלא אם נוכל, נאשר לפני.

שלי יחימוביץ': הפרקטיקה תלמד אותנו אם אכן הדבר הזה עובד, ואנחנו עוקבים ולכן אנחנו נדע אם זה עובד או לא עובד.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף שהוא מאוד משמעותי ואני מקווה שנקבל עליו תשובה חיובית בתוך כמה ימים - נאמר לנו שהנוהל לא פורסם בגלל שיש ניסיון להתייחס בו גם לסוגיית גיל 16.

שלי יחימוביץ': סוגיית גיל 16, דרושה עליה העמקה יתרה ולעוד ועדה ולעוד לימוד.

שלי יחימוביץ': לא שמענו התנגדות בוועדה מנציגי הארגונים, ממי שזה נוגע אליהם ישירות שהנוהל יפורסם as at is מגיל 18 ועל גיל 16 נדבר בהמשך, אבל קודם כול שיהיה נוהל, וביקשתם כמה ימים לתת לנו תשובה.

שלי יחימוביץ': אם זה מקובל עליכם, אנחנו נמתין את הכמה ימים האלה ונשמח מאוד אם תיענו לבקשה המפורשת.

שלי יחימוביץ': הרי מי שהיה אמור להערים עליכם קשיים ולהתנגד לזה שהנוהל יפורסם רק מגיל 18 זה האנשים שיושבים כאן, והם לא רק שלא מערימים קשיים, אלא הם אומרים, בבקשה, פרסמו, אז נעקוב ונחכה לתשובה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שסוגיית נציג ציבור דורשת עיון מחודש.

שלי יחימוביץ': הבנתי, לא דמוקרטיה, אבל אמרה כאן קארין, ויפה, שזה פשוט יסייע לכם.

שלי יחימוביץ': יש כאן אנשים שאוצרים ידע כל כך גדול ומקצוענות מאוד גדולה בתחום, שאין לאף אחד מחברי הוועדה, לא יעזור שום דבר, והם פשוט יכולים לשפוך אור על דברים שהם פחות ברורים ולטייב את העבודה שלכם ואולי אפילו לזרז אותה, אז בקשתי היא שתשקלו שוב את סוגיית הכנסתו של נציג ציבור.

שלי יחימוביץ': אני אסכם כאן.

שלי יחימוביץ': אני מודה לכל משרדי הממשלה על האכפתיות, על ההתקדמות, על כך שאנחנו חוזים במו עינינו בשינוי, ואנחנו נמשיך לעסוק בסוגיה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני חוזרת ומודיעה שמחר אחר הצהריים תהיה ישיבה מיוחדת של הוועדה לביקורת המדינה בשדרות.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמסור לכם פרטים בהמשך.

שלי יחימוביץ': קיבלנו אישור מיוחד מיושב ראש הכנסת.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, תודה רבה לכולם.