ועדת המשנה לטיפול בזיהום אויר הנגרם משריפות פסולת בשטחים פתוחים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2018-10-21 11:00

יעל גרמן: בוקר טוב לכולם ותודה לאלה שהגיעו.

יעל גרמן: קודם כל, אני נורא מודה לחברתי, באמת אחת הפעילות המסורות ביותר לתחום איכות הסביבה והגנת הסביבה – יעל כהן פארן.

יעל כהן-פארן: ואני מודה לך על שהדיון נערך בכזו מהירות ובדחיפות רבה כמו שצריך.

יעל גרמן: אז כן, כך אנחנו באמת מתכוונים לעשות.

יעל גרמן: היום המשרדים השונים שאליהם אנחנו הפנינו את הבקשות השונות ביקשו, אמרו, שהם לא יכולים עדיין לתת תשובות.

יעל גרמן: זה היה ברור, כי אנחנו ביקשנו רק לפני שבוע וגם נתנו את השבועיים במיוחד לכל הנושאים המשפטיים כדי להגיע לאיזה שהן פשרות בנושא של חזקת הקרקע וכולי.

יעל גרמן: אבל, אנחנו כל הזמן מקבלים בקשות, מקבלות בקשות, למצגות של המצב ברחבי הארץ.

יעל גרמן: אני חוזרת ואומרת: אם בהתחלה חשבנו שזה נכון רק לאזור המרכז, אנחנו רואים שזה נכון גם לדרום וגם לצפון וגם למרכז ולמעשה בכל הארץ.

יעל גרמן: פשוט אם אנחנו לא נעשה אז מדינת ישראל תהפוך לאתר פסולת אחד גדול - -

אלעד הורביץ: כבר הפכה.

יניב בלייכר: שנשרף.

יעל גרמן: - - שבוער מידי פעם, מזהם, וגורם למחלות.

יעל גרמן: וזו הסיבה שלמרות שביקשו ממני לדחות אנחנו החלטנו שלא דוחים, אנחנו מקיימים.

יעל גרמן: אנחנו נשמע היום, היום למעשה הדיון יתרכז בשמיעת עדויות מן השטח, תיאור מן השטח.

יעל גרמן: אני אבקש מן המשטרה את מה שהיא הבטיחה להגיש תוך 60 יום בדיון שהיה כאן עם יואב קיש.

יעל גרמן: אני מקווה שאנחנו נשמע בשורות כאלו או אחרות.

יעל גרמן: זהו, אנחנו נתחיל בעדויות.

יעל גרמן: אלעד הורוביץ מהמשמר החברתי בבקשה.

יעל גרמן: אולי מישהו יתקשר לג'מילה כדי לדעת היכן היא.

אלעד הורביץ: בוקר טוב לכולם.

אלעד הורביץ: שמי אלעד, אני גר בבאר יעקב, יישוב שסובל כבר שנים רבות משני מוקדים עיקריים.

אלעד הורביץ: אחד נמצא בדעמש, אזור שהוא לא מוגדר בדיוק– אין אף אחד שלוקח אחריות על השטח, כרגע מתנהל דיון לראות מה עושים איתו.

אלעד הורביץ: בצד השני ג'ועאריש שנמצאת באזור רמלה.

יעל כהן-פארן: דעמש זה לא קשור לרמלה?

אלעד הורביץ: דעמש קשורה ללוד או לעמק לוד אבל זה לא באחריות של אף רשות.

אלעד הורביץ: לא מקומית ולא - - -

יעל כהן-פארן: מה, זה שטח גלילי?

אלעד הורביץ: זה שטח שהשתלטו עליו, לא החליטו עדיין, זה בדיונים בבג"ץ בימים אלה.

אלעד הורביץ: כל פעם זה נדחה כמה פעמים.

אלעד הורביץ: הדיון הוא לגבי מי לוקח אחריות על השטח.

אלעד הורביץ: כנראה שזה יעבור לעיריית לוד, אבל עיריית לוד לא מוכנה לקחת את השטח על כל היבטיו ועל כל תושביו וכמובן לדאוג לפינוי של הפסולת.

אלעד הורביץ: אז כל הזמן זה נדחה ונדחה.

אלעד הורביץ: כרגע תושבי דעמש לא שייכים לאף אחד, הם לא מקבלים שום שירותי פינוי, לא מקבלים שום שירותים מאף רשות, ופשוט הזבל שלהם – גם הביתי ובעיקר הזבל התעשייתי – נשרף שם כמעט מידי יום וגורם לסבל גדול מאוד לכל התושבים.

אלעד הורביץ: הסובלים העיקריים הם תושבי כפר חב"ד.

אלעד הורביץ: בדיון הקודם שנערך עם יואב קיש אני גם השתתפתי והבאתי כמה נציגים מכפר חב"ד שהתלוננו מאוד על זה שהם פשוט לא יכולים לנשום, וגם אחד הדברים הכי גרועים הוא שהם אינם יכולים לעשות שום דבר בימי שישי ושבת –כמו להתקשר למישהו ולדווח כדי שיבוא לכבות להם את השריפה כי - - -

יעל גרמן: אין מי שעובד בשישי שבת.

אלעד הורביץ: הם לא יחללו שבת בשביל האוויר שלהם.

אלעד הורביץ: כרגע יש את המוקד הזה שהוא פשוט לא מטופל ואין מישהו שיכול לתת עליו את הדין.

אלעד הורביץ: יש את האזור השני של רמלה ששם זה באחריות עיריית רמלה, זה שטח בגבולות אותה עירייה.

אלעד הורביץ: אני הייתי במספר דיונים עם כל ראשי הרשויות, כולל עם ראש עיריית רמלה מר וידל ואנשיו, ומחזיקת תיק הסביבה בעירייה שלו – פשוט אין להם שיניים.

אלעד הורביץ: הם גם מודים בזה שהם לא יכולים לעשות שום דבר בכלים שנתונים להם.

אלעד הורביץ: לשלוח פקח או לשלוח מישהו אחרי שמדווחים להם שכבר המקום מוצת זה כבר מאוחר מידי, אי אפשר לתפוס, יש להם אפס תפיסות של מי ששרף.

יעל גרמן: על המקום, על חם.

אלעד הורביץ: בדיוק, על חם.

אלעד הורביץ: על חם או על קר – אפס תפיסות.

אלעד הורביץ: בנוסף הם אומרים שהם זקוקים לעזרת המשטרה.

אלעד הורביץ: התקיימו כבר שני דיונים מול משטרת ישראל – דיון שגם בו נכחתי יחד עם השר ארדן.

אלעד הורביץ: השר ארדן ומשטרת ישראל הודיעו בריש גלי שזה לא מתחום שיפוטם, הם לא מתעסקים בדבר הזה.

אלעד הורביץ: נכחו בדיון גם נציגים של איכות הסביבה וגם בחור בשם עבד, איני זוכר את שם משפחתו, שהוא אמור להיות ראש צוות השיטור של המשטרה הירוקה - - -

יניב בלייכר: מחאמיד?

אלעד הורביץ: עבד מחאמיד, נכון.

ג'מילה הרדל ואכים: מנכ"ל המשטרה הירוקה.

אלעד הורביץ: והוא בריש גלי, בדיון אצל השר ארדן – זה מתועד ואפשר להוציא פרוטוקולים – אמר שזה לא בראש סדר העדיפויות שלו, לא בסד"כ שלו, לא בראש מעייניו, הוא לא עושה מאומה כדי לנסות ולחלט משאית, לתפוס עבריינים, לעשות איזושהי פעולה בשטח.

אלעד הורביץ: עכשיו, האבסורד הוא שבכל המקומות האלה - - -

יעל כהן-פארן: אבל הוא התייחס לתפיסה באופן כללי לנושא של כיבוי השריפות או נקודתית על רמלה?

אלעד הורביץ: תפיסה של אנשים, תפיסה של משאיות.

יעל כהן-פארן: לא, אבל יש, אני מנסה להבין על מה הוא ענה ואנחנו תכף נשאל אותו.

יעל כהן-פארן: אבל הוא ענה על תפיסה של משאיות או על התמודדות עם השריפות?

יעל כהן-פארן: ברור שכדי להתמודד עם שריפות צריך לתפוס את המשאיות אבל הוא התייחס לראשון, לא לשני, הוא לא הסיר אחריות בנוגע לטיפול בשריפות כשהן קורות.

אלעד הורביץ: הוא לא מטפל בשריפות בכלל.

יעל כהן-פארן: אה, הוא לא מטפל בשריפות בכלל?

אלעד הורביץ: לא, זה לא קשור אליו, זו לא הזרוע שלו אלא של המשרד לאיכות הסביבה, והמשרד לאיכות הסביבה לא יכול לעשות שום דבר חוץ מלספור דיווחים – מיד תראו מספר דיווחים שהם סופרים.

אלעד הורביץ: מי שאמור למנוע ולתת את היד הארוכה של האכיפה - - -

יעל גרמן: זאת המשטרה.

אלעד הורביץ: או המשטרה הכחולה - -

יעל גרמן: או הכחולה או הירוקה.

אלעד הורביץ: - - שזורקת את זה אל המשטרה הירוקה והמשטרה הירוקה - - -

איתן ברושי: מה התפקיד שלך בבאר יעקב?

אלעד הורביץ: אני תושב, אזרח סובל.

איתן ברושי: אז זה לא מפתיע שאתה לא מתמצא בנושא, זה לא נכון.

יעל גרמן: אבל דקה.

איתן ברושי: יש - - -

יעל גרמן: רגע איתן.

איתן ברושי: אבל זה כנסת פה, אי אפשר להגיד דברים לא נכונים.

יעל גרמן: זו כנסת אבל זו גם ועדה שמנוהלת אז אני מבקשת ממך - - -

איתן ברושי: מי מנהלת הוועדה?

יעל כהן-פארן: יעל גרמן.

יעל גרמן: אני.

איתן ברושי: יעל כהן פארן או את?

איתן ברושי: חשבתי שיעל כהן פארן, עד עכשיו ראיתי שהיא ניהלה את הוועדה.

יעל גרמן: איתן אתה יכול להירגע?

יעל גרמן: תירגע, תנשום עמוק ומהרגע הזה דבר ברשות, תודה.

יעל גרמן: המשך אלעד.

אלעד הורביץ: אני חי את הנושא הזה 24/7.

אלעד הורביץ: אני חי בבאר יעקב אבל נוסע בכל יום למקום עבודתי בנתניה ואין יום שאני לא עובר על כביש 6 ורואה פשוט הרים, פשוט מקומות של עשן שחור במקומות שהם ידועים מראש.

אלעד הורביץ: כלומר, יודעים שזה בקלקיליה, יודעים שזה בכפר קאסם, יודעים שזה בג'ועאריש – יודעים את המקומות.

אלעד הורביץ: המקום לא צץ אתמול ולא יודעים איפה הוא נמצא.

אלעד הורביץ: מצד שני, אין אף אחד שיכול לבוא ולשים בין אם זה מצלמה, בין אם זה אנשים, בין אם זה משהו שיתפוס את אותם אנשים, יחלט להם את המשאית פעם–פעמיים ויפסיק את התופעות האלה.

אלעד הורביץ: בלוד, עיריית לוד, שמנסה לעזור ו - -

יעל גרמן: הציגו לנו כאן את הפורמט.

אלעד הורביץ: - - ולעשות משהו בנושא של דעמש, הם הצליחו לחלט איזו משאית ויש איזה כתב אישום.

אלעד הורביץ: אחד מבין אלפי מקרים כאלה שקורים מידי יום.

אלעד הורביץ: אתם צריכים בסופו של דבר, אחרי שתראו את כל הדיון הזה וזה לא הדיון הראשון שאני משתתף בו, הפרטים, אם מדויקים או לא אני אומר לכם – מדויקים.

אלעד הורביץ: על פי הנתונים שאני אספתי - - -

יעל גרמן: אל תתייחס, תמשיך הלאה.

אלעד הורביץ: צריכים בסופו של דבר לתת לאיזה גוף מסוים – בין אם זה המשטרה, ובין אם זה איכות הסביבה, ובין אם זה מישהו שיודע לתפוס את התושבים שעושים את זה.

אלעד הורביץ: יודעים מאיפה התושבים יוצאים, יודעים את המקום, כמו שכבר אמרתי, וזה משהו שצריך לקבל לגביו סוף-סוף החלטה כדי שנמנע את מה שאמרת מקודם, את כל הסרטן הזה שאנחנו נושמים.

אלעד הורביץ: אי אפשר לקרוא לזה אחרת.

אלעד הורביץ: אני כל יום כמעט מתעורר ב- 03:00 כדי לסגור את החלונות בחדרים של הילדים שלי ובחדרים שלי.

אלעד הורביץ: ב-03:00 אמש זה העיר אותי באמצע השינה.

יעל גרמן: זה מה שמדווחים באמת כל התושבים.

מרים יעקביאן: תישן עם חלונות סגורים כמו שאנחנו עושים.

אלעד הורביץ: אז אני ישן עם חלונות סגורים, אבל היה שבוע שהייתה הפסקה אז הרשיתי לעצמי להתפנק.

יעל גרמן: לא, זה לא פתרון, זה פתרון ציני וזו הייתה הערה צינית כמובן מתוך מצוקה.

אלעד הורביץ: נכון.

יעל גרמן: אני מבקשת מנציג המשטרה, יש לנו כאן מהמשטרה, יש לנו מהמשרד לביטחון פנים אבל אני לא רואה את המשטרה.

יעל גרמן: יש כאן נציג משטרה?

אייל דביר: כן.

יעל גרמן: אתה.

איתן ברושי: רואים.

יעל גרמן: אז תאמר לי בבקשה מה שמך.

אייל דביר: בוקר טוב, רפ"ק אייל דביר.

יעל גרמן: אוקיי, יופי.

יעל גרמן: אז אני רק אזכיר שבספטמבר הייתה כאן ישיבה של יואב קיש לפני שתת-הוועדה התחילה בפעולתה, ואתם נתבקשתם בתוך 60 יום לבוא ולומר מה אתם עושים כדי למנוע את השריפות, אז אולי תוכל להאיר את עינינו.

אייל דביר: בהחלט, אפשר לפתוח את המיקרופון?

איתן ברושי: מה התפקיד בבקשה?

אייל דביר: אני היום ממלא מקום של רמ"ד הגנת הסביבה.

אייל דביר: זהו מדור שאחראי לסייע לכל גורמי האכיפה, אם זה הירוקים, אם זה רשות הטבע והגנים, וכמובן – בתוך המשטרה.

אייל דביר: למעשה גם לנו יש סמכויות וביחד אנחנו יוצרים סוג של כוח אבל זה עדיין לא מספיק ותכף אני אסביר מה אנחנו צריכים על מנת לעשות יותר ומה אנחנו עושים כרגע עם הכלים שיש לנו בהתאם לחוק.

אייל דביר: ראשית, דיברנו על הנושא של מרכז באותה הישיבה.

אייל דביר: אני לא נכחתי אבל כן קיבלתי את הפרטים.

אייל דביר: אני רוצה לומר שמשטרת ישראל הרימה את הכפפה, ובישיבה שניהל ראש המחוז, מפקד מחוז מרכז, על אף שזה לא בסמכות משטרת ישראל, אבל הרמנו את הכפפה וביחד עם כל הרשויות עשינו כמה וכמה שולחנות עגולים.

אייל דביר: אנחנו כמדור הצלחנו לשכנע שמעבר לפסולת יש פה תעשייה שלמה של כסף, ומדובר על מיליארדים ומיליונים ממש שעוברים בתחום הפסולת, והפשע הזה הוא משתלם.

אייל דביר: ברגע שהצלחנו להבין ולהסביר שבעצם זו לא רק פסולת ובזה נגמר הסיפור – יש פה ממש משפחות שלמות שהבינו שיש פה המון כסף והפסיקו להשתמש בסמים ובנשק ולמעשה גילו משהו חדש.

אייל דביר: אז ברגע שהצלחנו להוכיח את זה - -

יעל גרמן: לדעתי זה לא חדש אבל בסדר.

אייל דביר: - - נפתח איזשהו צח"מ והאזרחים לא כל כך יודעים מה מתנהל בצח"מ הזה.

יעל כהן-פארן: מה זה צח"מ?

אייל דביר: צוות חקירה מיוחד – צח"מ, שבו משטרת ישראל לקחה את כל מחוז מרכז כמודל שבהמשך יהיה גם בדרום וגם בצפון, מודל ממש טוב.

אייל דביר: אנחנו עובדים עם כל הרשויות – עם המינהל, המשטרה הירוקה, רשות הטבע והגנים, משרד החקלאות, עם כולם כולל כולם, כולל העיריות של כל אזור מרכז, גם לוד וגם רמלה.

אייל דביר: מי שיודע מה אנחנו עושים – יודע, מי שלא – לא.

אייל דביר: אנחנו מבצעים גם פעולות סמויות – פעולות שאינן גלויות.

אייל דביר: כרגע אנחנו עובדים על סוג של פוליגון.

אייל דביר: עשינו מיפוי של האזורים הפירטיים והאזורים המאושרים ואנחנו ממש עובדים ועושים סוג של מודל.

אייל דביר: אני רוצה רק לומר שלפני כל הישיבה שהייתה לפני חודשיים, כפי שגבירתי אמרה, אנחנו ביצענו כמדור פעילות דומה מאוד בלוד.

אייל דביר: לקחנו כסוג של מודל את הדבר הזה בקטן והצלחנו – בלוד אנחנו ממש מיגרנו – וזה גם הופיע בטלוויזיה כל המבצע וכל התפיסה.

אייל דביר: הלכנו לא רק על נושא הפסולת, הלכנו על הכול: נושא של הלבנת הון, רישוי עסקים וכדומה.

אייל דביר: אני אפתח פה סוגריים ואומר שנושא השריפות, זה לא שבא מישהו ומדליק.

אייל דביר: אנחנו גילינו בישיבה שלנו בכל האתרים בארץ, ובכלל ספציפית באזור רמלה שהשריפות נגרמות מעצמן.

אייל דביר: ישבנו גם שישי גם שבת וגם בחגים וגם בחול המועד שהיה - - -

מרים יעקביאן: מה מעצמן?

אייל דביר: בבקשה, אני אסביר, מאחר ויש שם חומרים - - -

יעל גרמן: גזים.

אייל דביר: הרי זה אתר שהוא לא מנוהל בצורה חוקית, זה אתר שכל מי שבא ויש לו פסולת יכול לזרוק.

אייל דביר: אז יש שם פסולת שהיא מאוד מסוכנת, זורקים אותה לשם והיא מתערבבת עם פסולת אחרת, נוצרים הרבה מאוד חיכוכים וריאקציות ואז פורצת שריפה שגם לכיבוי אש – נציגם וודאי יוכל להתייחס ולאמת את דבריי – קשה מאוד לכבות.

אייל דביר: צריך להביא טרקטור, לחפור, זה נכנס מתחת לאדמה ונוצרים כל מיני גזים.

אייל דביר: הרבה מאוד שריפות שראינו נוצרו כך.

אלעד הורביץ: אבל לא הרוב, סליחה שאני - - -

אייל דביר: סליחה רגע, בבקשה, אני אגיד.

איתן ברושי: גרמן, אני רוצה לדבר.

אייל דביר: לגבי השריפות שעליהן מדברים, גם אם תפסנו וזה השלב הבא, ופה אני מדבר על הנושא האכיפה, גם אם תפסנו וראינו הרבה אין מה לעשות כי החוק לא מאפשר לנו לקנוס ממש ברמה יותר חזקה או לתת עונשים שהם למעשה אחרים – עונשים פליליים.

אייל דביר: מה שאומר - -

יעל כהן-פארן: למה?

יעל כהן-פארן: יש חוק חדש.

אייל דביר: - -שהשריפה, נכון יש חוק, אז אנחנו צריכים למעשה שהחוקים יהיו הרבה יותר נוקשים וברורים – גם למשטרת ישראל וגם לגופי האכיפה האחרים.

אייל דביר: זה לגבי המרכז, זה מה שאנחנו עושים.

אייל דביר: אני מאמין שעוד כמה זמן אתם תראו את העשייה וזה יתפרסם וזה יהיה ממש - - -

יעל גרמן: קודם כל, אני מאוד מעריכה ושמחה.

יעל גרמן: אני חושבת שכולנו שמחים לשמוע, רק יש לפעמים, ואני מבינה שלפעמים זה גם בצוק העיתים בגלל המשימות הרבות, שעושים פעולה מסוימת חד-פעמית, ואז זה באמת עוזר לתקופה מאוד מוגבלת, ולאחר מכן הכול חוזר על עצמו.

יעל גרמן: והשאלה אם אתה יכול להגיש לנו, לוועדת משנה זו, תוכנית פעולה מסודרת שמדברת על יעדים, כמו שאתם יודעים לעשות במשטרה.

יעל גרמן: במיוחד אם יש לכם צח"מ אז ודאי יש לכם את היעדים, את המטרות, ואת הסד"כ שאתם מייעדים לצורך המשימה.

יעל גרמן: אני מבקשת שאתה תגיש לנו את זה.

יעל גרמן: תוך כמה זמן תוכל לומר, השבוע?

אייל דביר: זה יעבור דרך המחוז.

אייל דביר: אני אפנה למחוז ואבקש שיעבירו לכם.

יעל גרמן: אוקיי, שאנחנו נראה שבאמת יש כאן איזשהו יעד לטווח ארוך ולא מתקפה.

יעל כהן-פארן: תני להם זמנים.

יעל גרמן: השבוע, מה זאת אומרת, השבוע הוא צריך להגיש.

יעל גרמן: הרי אם הם עושים את זה אז יש להם את זה.

יעל גרמן: לא ימציאו את זה עכשיו.

אייל דביר: אני רוצה לומר שהתוכנית בנויה גם משמירה על הקיים וגם יש את המניעה.

אייל דביר: אחרי שעשינו, כמו שאמרת, את ההצלחה וכדומה יש את המניעה וגם לזה יש את התוכנית שכבר כתובה.

יעל גרמן: אז אתה תגיש לנו השבוע, נאמר שביום שלישי או רביעי התוכנית תהיה לפנינו.

אייל דביר: בסדר גמור גבירתי.

יעל גרמן: תודה רבה, נמשיך.

אייל דביר: אני רוצה בבקשה להוסיף, מעבר לישיבה הזו, על הדברים שאנחנו גם כן חושבים.

אייל דביר: ראשית, עדיין לא נסגר מכרז לגבי תפיסת משאיות.

אייל דביר: יש מכרז של המשרד להגנת הסביבה.

אייל דביר: המכרז הזה אמור לעשות, מכרז שברגע שאנחנו תופסים משאית אנחנו שמים אותה במגרש.

אייל דביר: כבר כמעט שנה שאין מכרז כזה כי הוא מתעכב וכל מיני דברים כאלה ואחרים.

אייל דביר: חשוב מאוד לציין שברגע שאין מכרז אנחנו רואים סוג של ירידה בתפיסה של הכלים.

אייל דביר: חשוב מאוד לקדם את זה, זה משהו שאנחנו חייבים.

יעל גרמן: במה זה תלוי?

יעל גרמן: במה תלויה היציאה למכרז?

אייל דביר: יש מכרז, יש הכול, זה עדיין מתעכב.

אייל דביר: חשוב מאוד - - -

יעל גרמן: מי אחראי על זה?

יעל גרמן: על מנת שאוכל לפנות ולבקש.

אייל דביר: בדיוק, זה באחריות המשרד להגנת הסביבה.

אייל דביר: אנחנו חושבים שזה כבר יותר מידי זמן - - -

יעל גרמן: איפה זה נמצא, במחלקה המשפטית?

אייל דביר: כן, משהו כזה.

יעל גרמן: במחלקה המשפטית.

יעל גרמן: איך נקרא המכרז הזה, שנהיה ספציפיים, תפיסת משאיות?

אייל דביר: זה מכרז של מגרש שנותן את השירות.

אייל דביר: ברגע שתופסים משאית לשים אותה אצלו.

אייל דביר: ברגע שאין לנו את המכרז הזה, קשה לנו מאוד לתפוס וכרגע אנחנו תופסים משאיות באמצעות המינהל שמסייע לנו רבות, הוא לא חייב, ואנחנו משתמשים בשירותיו.

אייל דביר: זה לא קל – זה יותר מורכב וזה מקשה עלינו את העבודה - -

יעל גרמן: בהחלט.

אייל דביר: - - וגם על הגופים הירוקים.

אייל דביר: אנחנו רואים סוג של עלייה בשנה האחרונה כי מי שמתעסק בזה יודע בדיוק אם יש מכרז או אין מכרז.

אייל דביר: ולכן, אנחנו נאלצים לתת יותר דוחות אבל דוח של 5,000 או 3,000 שקל זה כסף קטן לעומת המיליונים שהוא עושה ולכן אנחנו רוצים את זה.

אייל דביר: טוב, דוחות זה כבר חקיקה.

אייל דביר: אז זה משהו אחד שאני מבקש אם גבירתי יכולה לסייע ולעזור עם ה - - -

יעל גרמן: אתה רק תאמר לנו את שמו המדויק של המכרז, ואם יש לך גם את המספר שלו זה מאוד יעזור לנו כדי לקבל תשובה - -

אייל דביר: אני אשתדל להשיג ואעביר.

יעל גרמן: - - ולא שיתחילו לזרוק אותנו.

יעל כהן-פארן: רגע, כדי להבין, באיזה מצב מותר לתפוס משאית ולהחרים אותה?

יעל כהן-פארן: אתה מדבר על החרמת משאית.

יעל כהן-פארן: זה הכלי הכי משמעותי שאפשר להפעיל.

אייל דביר: אמת, למשטרת ישראל יש את האפשרות לתפוס ולחלט.

אייל דביר: זה מה שאנחנו עושים בדרך כלל.

אייל דביר: בגלל זה אנחנו תמיד מעדיפים את הענישה הזאת כי היא מאוד מאוד כואבת.

אייל דביר: אנחנו מחלטים משאיות מאוד יקרות ואם המשאית לא יקרה אז אנחנו כן - - -

יעל גרמן: אבל השאלה של יעל – מתי?

יעל גרמן: מה העילה לחילוט משאית?

אייל דביר: למעשה על כל שפיכת פסולת שהיא לא באישור ובמקום שהוא אסור אנחנו נותנים בשלב הראשון סוג של אזהרה עם קנס, ובשלב השני זו כבר תפיסה.

אייל דביר: אפשר גם לתפוס בפעם הראשונה, תלוי בסוג הפסולת ובכמות.

איתן ברושי: כמה משאיות תפסתם בשנה האחרונה?

אייל דביר: הרבה.

איתן ברושי: כמה, כמה?

אייל דביר: אני כבר אומר לך, יש לנו כרגע - - -

איתן ברושי: אין שום סיכוי שאתם תשתלטו על דבר כזה.

אייל דביר: נכון אין - - -

איתן ברושי: יש לזה כלים אחרים.

יעל גרמן: איתן, מיד תדבר.

אייל דביר: יש לי את הנתונים, אני פה עם הכול.

אייל דביר: יש לי גם את פסק הדין שהגשנו בלוד.

אייל דביר: אנחנו פתחנו מתחילת 2017 ו-2018 יש לנו 120 תיקים שבהם נתפסו משאיות, חלקם שוחררו בערבות, חלקם בתהליך של חילוט, ואנחנו עושים ממש - - -

יעל גרמן: איזה חלק בתהליך של חילוט?

אייל דביר: החלק של לוד כולו בתהליך של חילוט פלוס קנסות.

אייל דביר: אם משאית השתחררה כי שוויה הוא פחות מ- 150,000–200,000 שקלים אז עדיף לשחרר אותה ולבקש פיקדון כספי שאותו אנחנו מחלטים אחר כך.

אייל דביר: הענישה של משטרת ישראל היא מאוד טובה, אנחנו רואים הרתעה אצל המשפחות האלה.

יעל כהן-פארן: למה להחזיר להם את המשאיות?

אייל דביר: סליחה?

יעל כהן-פארן: למה אתם מעדיפים להחזיר להם את המשאיות?

אייל דביר: אנחנו לא מחזירים בדרך כלל.

יעל כהן-פארן: לא, בשחרור בערבות.

אייל דביר: בית משפט עושה, זה לא אנחנו – אנחנו מעדיפים לתפוס.

אייל דביר: את האיזון בין מה שנקרא חוק חופש העיסוק – לא לפגוע בכלכלה, במשפחה, בפרנסה – לבין זה שהוא חילט את אותו ערך של המשאית והוא אומר: "תנו לו להמשיך לעבוד, שיעבוד בצורה חוקית ואת הכסף נחלט בסוף".

אייל דביר: כי איננו רוצים לפגוע במשפחה".

יעל כהן-פארן: ואז אותה משאית ממשיכה לעשות את ה - - -

אייל דביר: יפה, אבל אם תופסים - - -

יעל גרמן: אם היא ממשיכה אז מחלטים אותה.

יעל גרמן: זה רק אם היא לא תמשיך, זה סוג של התראה.

יעל כהן-פארן: המצב הוא כזה שאין מי שיתפוס, יש פה מסננת עם כל כך הרבה חורים - - -

אייל דביר: לא, אני אחדד, בדברים האלה ספציפית אותה משאית שאנחנו יודעים שיצאה, עליה אנחנו יושבים, אנחנו עוקבים, וגם תפסנו והחזרנו משאיות וחילטנו.

יעל גרמן: ואז חילטתם.

אייל דביר: כן.

אייל דביר: יש לנו - - -

יעל כהן-פארן: יש לי שאלה, על משאית שנתפסה אתם שמים מעקב על מה?

יעל כהן-פארן: על המכונית כמו איתוראן או משהו כזה?

אייל דביר: יפה, זו הנקודה שאני - - -

יעל כהן-פארן: לא אנקוב בשמות של מערכות - - -

יעל גרמן: הלוואי והוא יכול היה.

אייל דביר: זו הנקודה השנייה ואני שמח שהעלית את זה.

אייל דביר: כי באמת אנחנו הולכים בכיוון הנכון.

אייל דביר: השלב הבא זה רישיון עסק.

אייל דביר: כל נושא רישיון העסק – אני חושב שצריך בחוק להגיד שמי שהולך לעבוד בעסק שנושא פסולת חייב ומחויב באיתוראן שבו - - -

יעל גרמן: כן, זה נושא שאנחנו העלינו בישיבה האחרונה.

יעל גרמן: הייתה לנו ישיבה רק בנושאים המשפטיים ובין השאר אנחנו דיברנו על האפשרות שכאשר מוציאים לא רק רישיון עסק, אלא גם כאשר מוציאים מכרז לאיסוף פסולת, שיהיו מספר תנאים, ואני מקווה שבאמת בעוד שבוע אנחנו נקבל את ההמלצות, לרבות ההמלצה על איתוראן, שאני לא בטוחה – כי משרד המשפטים מתנגד לזה מחמת צנעת הפרט.

יעל כהן-פארן: כי הוא אומר שזה מעקב אחרי הפרטיות.

יעל גרמן: נכון.

אייל דביר: אבל אני אסביר, מה שהולך שם זה למעשה - - -

יניב בלייכר: גם על האוטובוס יש מעקב דרך אגב.

אייל דביר: נכון אבל - - -

יעל גרמן: אנחנו לא ניכנס כרגע לוויכוח, הדיון יהיה בשבוע הבא שאני מקווה שנקבל - - -

יעל כהן-פארן: זה שירות ציבורי, זה לא רכב פרטי.

יעל גרמן: ללא ספק, הוא לא צריך ללכת לשתות קפה בארומה או משהו.

אייל דביר: נכון, יש כל מיני אתרי פסולת שבהם יש פסולת מסוימת שמותר להעביר אותה רק לדרום או רק לצפון ולכן אותה משאית צריכה לעשות את המסלול המסוים - -

יעל גרמן: נכון.

אייל דביר: - - ואם נראה שהיא חורגת אז זה יקפוץ לנו באיזשהו מקום וישר נלך עם הכוחות ו - - -

יעל גרמן: אוקיי, זה דיון שאנחנו נעשה בשבוע הבא לאחר שנקבל.

יעל גרמן: אם יש לך עוד דברים שיכולים להוסיף לנו.

אייל דביר: הדבר השני, יש פה מצגת שמדברת על נושא זבל בשטחים, פסולת שעוברת לשטחים.

אייל דביר: אנחנו קיימנו דיון גם עם יחידת "דוד", שזו יחידה שאמורה לאכוף את כל הפסולת שמגיעה מתוך הארץ אל השטחים, ולמעשה אנחנו אוכפים זאת באמצעות צו אלוף, כי בשטחים אי אפשר להפעיל את החוקים של משטרת ישראל.

אייל דביר: גם שם אנחנו תופסים.

אייל דביר: יש לנו פסק דין שהתקבל ביולי האחרון, פסק דין מאוד נוקשה, עם שיניים – תפסנו משאית והפעלנו את השיניים שלנו.

אייל דביר: אנחנו עובדים עם מצלמות LPR מי שמכיר, מצלמות שפרוסות בכל הארץ.

אייל דביר: אותה משאית שאנחנו יודעים שאמורה לבוא מכיוון מסוים למקום מסוים, ברגע שאנחנו יודעים שהיא חורגת אנחנו מיד מדווחים ליחידת דוד או יחידת דוד מדווחת לנו, עובדים בשיתוף פעולה, ובעצם יש לנו פיקוח על המשאיות שאמורות להגיע למקום מסוים ולא להגיע לשטחים.

אייל דביר: ולכן כל משאית - - -

יעל כהן-פארן: איך יש לכם את המידע על המשאית לאן היא אמורה להגיע?

אייל דביר: אנחנו יוצרים בסיס נתונים של כל המשאיות, מנסים לראות אם יש מישהו רצדביסט שמפר באופן קבוע אז הוא ייכנס לבסיס נתונים זה.

יעל גרמן: כמה הצלחות היו לכם?

אייל דביר: זה משהו שהתחיל כרגע.

אייל דביר: יש לנו אחד, יש כאן גם כתב אישום שהבאתי איתי.

יעל גרמן: אחד מתוך עשרות, אולי אפילו מאות.

אייל דביר: כן, אני יכול להראות לגבירתי את פסק הדין, אבל לא בטוח שפה זה הפורום המתאים.

יעל גרמן: כן, בהחלט תעביר שיהיה לנו.

אייל דביר: להראות איזה יופי של תפיסה, איזו הכרעת דין, ובאמת איך בית המשפט בא לטובתנו בסיפור הזה.

יעל גרמן: ואולי זה באמת - - - אוקיי.

יעל כהן-פארן: בכביש 5, שזה אוטוסטרדה, הן עוברות חופשי, אין שם שום מעצור.

יעל גרמן: כן, אני רוצה להמשיך.

יעל גרמן: אוקיי, תודה רבה לך.

יעל גרמן: חבר הכנסת איתן ברושי רצה לשאול שאלה, שאלה איתן.

איתן ברושי: לא, אני רוצה להעיר הערה – שאלה והערה.

יעל גרמן: הערה.

איתן ברושי: גבירתי יושבת-הראש, חברי הכנסת, אני לא בטוח שאני מכיר את כל ההיסטוריה של הדיון הזה, אבל אני מכיר את החיים של הדיון הזה ואין פה שום דבר חדש.

איתן ברושי: האחריות הייתה ונשארה בגבולות השלטון המקומי, עם כל הקושי, ולכן לא הבנתי מה עושה פה חבר מבאר יעקב ערב הבחירות שבא לבקש מהכנסת לטפל בתפקוד לקוי של העירייה.

איתן ברושי: עירייה או מועצה?

אלעד הורביץ: מועצה.

איתן ברושי: מועצה מקומית, אבל בטח חלק מהטענה היא גם למרחב הכפרי שגורם לחלק מה - - -.

איתן ברושי: תראו, השאלה הזאת של אחריות, עסקו בזה הרבה שרים הרבה שנים ולא תמיד אני יכול לברך על זה.

איתן ברושי: אבל לומר המדיניות הייתה שאחריות אישית עד כדי קנס אישי מוטלת על ראש הרשות שבגזרתו קורה האירוע שעוסקים בו בחלק מהאירועים.

איתן ברושי: למשל: זרימת מי ביוב, שריפות, אתרי אשפה, אין שום סיכוי – משטרה שלא מסוגלת להשתלט על הפשיעה החקלאית לא תמצא את קבלני הבניין העבריינים שרוצים לחסוך את השימוש במטמנות ושופכים את הפסולת במקום קרוב וללא תשלום.

איתן ברושי: לכן לא פעם הטילו עלינו, אולי גם ראשת העיר לשעבר בהרצליה הייתה בזה וגם אני.

איתן ברושי: החשש מתביעה אישית מביא אותך גם לזה שאתה מממן מהרשות שלך את העבירות של השכנים שלך שלמשל לא טיפלו נכון בתשתיות, בביוב או משהו כזה.

יעל גרמן: כן.

איתן ברושי: אני לא חושב שצריך לשנות את גבולות האחריות.

איתן ברושי: ובטח לא הכנסת יכולה לקבל תשובה, שנראית לי לא אמינה, של יכולת המשטרה לטפל באין סוף גורמים שבונים ומטפלים בתשתיות ואשפה בכל רחבי הארץ.

איתן ברושי: יש בארץ כ-270 רשויות.

איתן ברושי: יושב פה רון שני, יש 54 מועצות אזוריות.

איתן ברושי: המועצות האזוריות הן שטחי השיפוט של 86% מקרקעות המדינה.

איתן ברושי: בעניין הזה זה כאילו נוח שהרשויות ישברו את הראש, המועצות.

איתן ברושי: אני רוצה להעיר פה הערה עקרונית: אם רוצים לטפל בעניין מעבר לענישה וכולי, יש בארץ עודף של גורמי פיקוח ואכיפה שאין ביניהם שום תיאום, והתוצאה היא אין סוף הפקרות.

איתן ברושי: אם תיכנסו, אני ניסיתי לטפל בזה גם כראש מועצה והקמתי איזה מין מוקד הרבה לפני אחרים כשהייתי ראש מועצה בעמק יזרעאל.

איתן ברושי: אני לא אמנה את כולם, הזכירו פה את המשטרה הירוקה, ואת איכות הסביבה, והוועדה המקומית לבנייה, והוועדה המחוזית, ופקחים, וסיירי שדות, ופקחים של המועצה האזורית והגנת הסביבה.

איתן ברושי: יש לפי דעתי אין סוף משטרות ויש ברדק, סליחה על הביטוי.

איתן ברושי: (כשכותבים "מין" שמשמעו סוג הוא נכתב עם יו"ד, וזה בניגוד ל"מן" שמשמעו מאת: "מן הגורן ומן היקב")

יניב בלייכר: צודק.

איתן ברושי: אין תיאום ואין חפיפה ואין חיבור.

מרים יעקביאן: לגמרי.

איתן ברושי: היה צריך להקים בכל מקום, בוא נגיד, ניקח סתם דוגמה, גבירתי יושבת-הראש, גבולות של רשויות ניקוז: יש בארץ 13 רשויות ניקוז.

איתן ברושי: הייתה לי הזכות בזמנו, עכשיו עוסקים ברצח רבין, הייתי עוזר בממשלת רבין של שר החקלאות.

איתן ברושי: הפכנו את זה ל-13 רשויות ניקוז ארציות.

איתן ברושי: נגיד שלוקחים את רשויות הניקוז, שכל אחת זה צירוף של עיריות ומועצות לפי אגני הניקוז, חלוקה לא רעה – גם היום עובדת די טוב, ואומרים: "בוא ניקח את החלוקה הזאת, ובמטה של רשות הניקוז נשים גורם מתכלל, ונעשה חיבור בין גורמי האכיפה".

איתן ברושי: מסתובבים אין סוף סיירים וג'יפים, אוכלים ושותים בדרך, אבל אין תוצאה, ואתה לא מבין את החלוקות האלו.

איתן ברושי: בסוף זו אותה הממשלה.

איתן ברושי: כולם אמורים לעסוק בפיקוח על האשפה, על השריפות, על הגזם, על הבנייה, על כל מה שקשור להגנה ואיכות הסביבה ופיקוח על מילוי החוק.

איתן ברושי: המשטרה לא יכולה לטפל בזה.

איתן ברושי: היא לא מטפלת בדברים יותר חמורים.

איתן ברושי: היא כן יכולה להוביל את זה, היא יכולה להדריך את זה.

איתן ברושי: אם באר יעקב נמצאת במקום מסוים אז קודם כל יש גבול מוניציפלי.

איתן ברושי: בגבול המוניציפלי ראש העיר אחראי כולל תביעה אישית, שזה עוד פיתח רפול בזמנו כשהיה שר להגנת הסביבה, זכרונו לברכה.

יעל גרמן: איתן, סיים בבקשה.

איתן ברושי: ולכן, אני מסכם ואני אומר, כל נושא, בואו נאמר כזה דבר: אין מטר אחד בישראל, יש שטחים גליליים אבל בגדול השטחים מאורגנים בתחום שיפוט מוניציפלי.

איתן ברושי: אין שום דבר בישראל שהוא לא על האדמה.

איתן ברושי: לא מגרשי ספורט ולא מבנים – יצא לי לא פעם להסביר את זה.

איתן ברושי: וכל דבר שהוא על האדמה יש לו שטח שיפוט ולכל שטח שיפוט יש ראש רשות.

אלעד הורביץ: לדעמש אין.

איתן ברושי: רגע, ראש הרשות הוא הפונקציה האחראית והוא צריך בתוכו לארגן את הכוחות ואת האמצעים עם ליווי ופיקוח של המשטרה, והיא לא יכולה להיות, היא פה ושם תתפוס משאית.

איתן ברושי: זה אומר גבירתי לצלם, להביא לבית משפט, בית משפט עד שהוא מתכנס, בינתיים צריך לאסוף את האשפה כי היא מטרד ומי שאוסף אותה זה עולה לו כסף וזה הרשות, ולכן היא מקבלת היטלים וארנונה וכולי.

איתן ברושי: בסיכום יש פה שני דברים: קודם כל, הגדרת תחום השיפוט כתחום האחריות, ולקבוע את הכללים מחדש כולל מה שמתחייב מהאכיפה והענישה.

איתן ברושי: ואין מה לעשות, לפעמים בלי ענישה גם נבחרי ציבור וגם ראשי רשויות צריכים את זה גם כלפי פנים שלא פתאום הם ישתגעו ו - - - את האשפה של מישהו.

איתן ברושי: הדבר השני: צריך לעשות מיפוי של כל גורמי הפיקוח והאכיפה.

איתן ברושי: לפי דעתי יש שם בזבוז עצום, המון רכבים, סיירת ירוקה, פיצוח בחקלאות, אתם לא מאמינים כמה אנשי שיטור מסתובבים במדינה הזאת והתוצאות הן כל כך עלובות.

יעל גרמן: איתן - - -

איתן ברושי: ולכן אני מציע לטפל בשני הדברים האלה, בזה אני אסכם: הגדרת תחום השיפוט כתחום האחריות בהגדרת תחומי האכיפה והשיטור כגורם שמטפל מונע ומסכל.

איתן ברושי: לטפל בשני הדברים האלה וליצור כאן תוצאה יותר גבוהה.

איתן ברושי: זה לא יעזור עכשיו לחלק מהמשחקים פה אם לא יהיה פתרון.

איתן ברושי: תודה.

יעל גרמן: אוקיי.

יעל גרמן: אני קצת יותר אופטימית מאיתן אבל אני בהחלט - - -

איתן ברושי: אני לא אופטימי?

איתן ברושי: אמרתי דברים אופטימיים.

יעל גרמן: בסדר איתן, שמענו, תודה.

יעל גרמן: אני יותר אופטימית כי אני חושבת שכן ניתן לטפל.

יעל גרמן: אני חושבת שגם המשטרה יכולה לטפל, אבל אני בהחלט מקבלת את הרעיון שלך, חבר הכנסת ברושי, לקחת ולעשות מיפוי – למפות ולנטר את כל גורמי האכיפה והפיקוח כדי לנסות ולראות איך אנחנו מאגמים משאבים.

יעל גרמן: אני חושבת שהרעיון הזה כרעיון הוא רעיון טוב אני בהחלט מאמצת אותו.

איתן ברושי: בהרבה תחומים, תודה.

יעל גרמן: אוקיי.

יעל גרמן: אני אבקש מג'מילה עכשיו להציג את המצגת.

יעל גרמן: אנא הציגי את עצמך קודם.

ג'מילה הרדל ואכים: אני עורכת הדין ג'מילה הרדל ואכים, מנהלת עמותת "אזרחים למען הסביבה".

ג'מילה הרדל ואכים: אני רוצה רק להתחיל בכמה הערות קטנות לגבי מה שנאמר כאן:

ג'מילה הרדל ואכים: קודם כל, אני מזכירה, כבר לא נעים לי, אבל כל דיון בוועדה הזו מזכירה שכבר ב-2009 ועדת הפנים החליטה להקים ועדה בין-משרדית.

ג'מילה הרדל ואכים: דיברנו על העניין הזה שאין תיאום, יש ריבוי של גורמי אכיפה שלא מתואמים.

ג'מילה הרדל ואכים: הגיעו למסקנה זו כבר ב-2009 וההמלצה הזו לא יושמה עד היום, ואולי סוף סוף יש ליישם אותה ולהקים ועדה בין-משרדית כמו שהחליטו ב-2009.

ג'מילה הרדל ואכים: (עדיף לפתוח כאן פסקה חדשה.

ג'מילה הרדל ואכים: ) נקודה שנייה לגבי המשטרה, אני שמחה שסוף סוף משטרת ישראל לוקחת על עצמה את האחריות.

ג'מילה הרדל ואכים: הטענה שאתם לא אחראים וזה לא בסמכות

ג'מילה הרדל ואכים: כם היא לא נכונה.

ג'מילה הרדל ואכים: פנינו למשטרת ישראל כמה פעמים בעבר עד שהתייאשנו והפסקנו לפנות אליהם.

ג'מילה הרדל ואכים: אם יש פשע אז זו אחריות של משטרת ישראל, אין מה לעשות.

ג'מילה הרדל ואכים: נכון, יש פקחים ויש פקחים של המשטרה הירוקה, אבל זה לא מוריד מאחריותה של משטרת ישראל.

ג'מילה הרדל ואכים: (גם כאן פתחתי פסקה חדשה.

ג'מילה הרדל ואכים: ) זה מתקשר בדיוק למה שאני הולכת לדבר, למקרה הספציפי.

ג'מילה הרדל ואכים: אני לא אחזור על כל המקרים והדברים הקודמים שכבר דיברנו עליהם הרבה בוועדה הזאת ועוד לפני זה בוועדת הפנים ובהמלצות ששלחנו לגבי הטיפול הרוחבי בבעיה.

ג'מילה הרדל ואכים: אני רוצה לדבר על המקרה הספציפי הזה בצפון שהוועדה הזו עשתה בו סיור לפני חודשיים.

ג'מילה הרדל ואכים: לפני חודשיים הייתם בסיור?

יעל גרמן: כן, גם בכבול וגם בג'דיידה-מכר.

ג'מילה הרדל ואכים: פה לפני זה היינו ביולי בסיור עם מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה.

ג'מילה הרדל ואכים: הוא הבטיח לנו שיש תיקי חקירה של המשטרה הירוקה – מספר תיקי חקירה מפותחים, מסועפים שהמשטרה הירוקה עושה ושבספטמבר נראה ממש תוצאות משמעותיות של החקירות הללו, כולל הפחתה במספר השריפות בג'דיידה-מכר וכבול.

ג'מילה הרדל ואכים: ןבכן, החקירות – כבה המחשב - - - היו"ר יעל גרמן: בואי תאמרי לנו בעל-פה.

ג'מילה הרדל ואכים: החקירות - - - ג'מילה הרדל ואכים: החקירות מבוצעות.

ג'מילה הרדל ואכים: יעל כהן-פארן (המחנה הציוני): מישהו נעצר, לא? קוברה?

ג'מילה הרדל ואכים: לא נעצר, מנהלים נגדו חקירה.

ג'מילה הרדל ואכים: החקירה הזו נמשכת לפחות שנה וחצי.

ג'מילה הרדל ואכים: התוצאה המשמעותית היחידה ששמענו בינתיים הייתה לפני שלושה שבועות בערך – פשיטה על משרדי המועצות המקומיות והחרמת מסמכים.

ג'מילה הרדל ואכים: לא משהו ביג דיל.

ג'מילה הרדל ואכים: איתן ברושי (המחנה הציוני): אילו מועצות?

ג'מילה הרדל ואכים: ג'מילה הרדל ואכים: ג'דיידה-מכר וכבול בצפון שעבדו עם קבלן מאוד בעייתי שהביא פסולת מכל מיני יישובים ושרף בצורה לא חוקית.

ג'מילה הרדל ואכים: היו"ר יעל גרמן: תוסיפי רק: "לכאורה".

ג'מילה הרדל ואכים: ג'מילה הרדל ואכים: לכאורה, כן, לפי הצווים שיצאו מהמשרד להגנת הסביבה ולפי מסמכים של המשטרה הירוקה, לא לפי טענות אישיות שלי.

ג'מילה הרדל ואכים: מאז ועד היום כל מה שאנחנו רואים זה רק החמרה והחרפה במספר השריפות.

ג'מילה הרדל ואכים: חבל שהמחשב כבה – יכולנו לראות תיעוד של התושבים.

ג'מילה הרדל ואכים: יש שם קבוצה של תושבים, יהודים וערבים, שאנחנו מלווים אותם כבר כמה חודשים.

ג'מילה הרדל ואכים: כל העיסוק שלהם הוא לשבת ולתעד שריפות באופן יום-יומי.

ג'מילה הרדל ואכים: לא כי בא להם, ולא כי הם עובדים בזה, ולא כי יש להם עודף זמן, הם פשוט לא מצליחים לנשום.

ג'מילה הרדל ואכים: לפעמים זה גם בבוקר וגם בערב – שריפות שלא כבות במהירות – זה פשוט מה שהם נושמים כל הזמן.

ג'מילה הרדל ואכים: התושבים האלה עשו המון פעילויות.

ג'מילה הרדל ואכים: עשינו יחד איתם פעילות לקראת הבחירות המקומיות, החתמנו את כל המועמדים על התחייבות לטפל בבעיות סביבתיות, ספציפית בבעיות של שריפות פסולת אחרי הבחירות.

ג'מילה הרדל ואכים: הבעיה הגדולה היא שלנו אין סמכויות.

ג'מילה הרדל ואכים: לא לנו כעמותה.

ג'מילה הרדל ואכים: אני עורכת דין, אני יכולה להגיש תביעות משפטיות אזרחיות.

ג'מילה הרדל ואכים: בהרבה מקרים הן מאוד מועילות אבל לא במצב קטסטרופלי כמו שאנחנו נמצאים כעת בג'דיידה-מכר וכבול.

ג'מילה הרדל ואכים: כשאין מועצה שמתפקדת, ואין שום אכיפה או איזשהו גוף ממשלתי שבא ומחליף את הרשות המקומית שאינה מתפקדת התוצאה היא שיש אין סוף הרים של פסולת בתוך שני יישובים שחיים בהם 20,000 תושבים.

יעל גרמן: ראינו את זה.

ג'מילה הרדל ואכים: התשובה של המשרד להגנת הסביבה היא שהאחריות היא על הרשות המקומית.

ג'מילה הרדל ואכים: הם לדבריהם השתמשו בכל הסמכויות שלהם כדי לעשות את הפיקוח או הענישה נגד המועצה המקומית.

ג'מילה הרדל ואכים: היו"ר יעל גרמן: הם גם הוציאו צו ניקוי.

ג'מילה הרדל ואכים: ג'מילה הרדל ואכים: הם הוציאו צו ניקוי.

ג'מילה הרדל ואכים: פנינו למשרד להגנת הסביבה לפני שבוע וביקשנו - - היו"ר יעל גרמן: באוגוסט היה צריך לפנות.

ג'מילה הרדל ואכים: - - לאור החומרה של המצב והעובדה שיש שם באמת סכנה תברואתית ובריאותית חמורה מאוד, התושבים נמצאים בסכנה בגלל הערימות של הפסולת שנמצאות בכל היישובים שם.

ג'מילה הרדל ואכים: יש מקום שהמשרד להגנת הסביבה יפעיל סוף סוף את סמכותו ויבצע את צווי הניקוי.

ג'מילה הרדל ואכים: איתן ברושי (המחנה הציוני): איזו פסולת זו?

ג'מילה הרדל ואכים: כל הסוגים של הפסולת.

ג'מילה הרדל ואכים: יעל כהן-פארן (המחנה הציוני): גם ביתית, גם תעשייתית.

ג'מילה הרדל ואכים: ולא רק מתוך היישובים עצמם אלא - - -

יעל גרמן: נסי להעלות את התמונות עכשיו.

יעל גרמן: ג'מילה הרדל ואכים: יש משאיות שמגיעות גם מהקריות ומיישובים אחרים ושופכים שם מכיוון שיודעים שבאזור המוניציפלי שם אין פיקוח אז מגיעים גם ושופכים שם.

יעל גרמן: כדאי לנסות להעלות עבורנו את התמונות.

יעל גרמן: למרות שנראה לי שמרבית האנשים מכירים אותן.

יעל גרמן: לא חשוב, בואי, אנחנו לא נבזבז עכשיו זמן.

יעל כהן-פארן: ג'מילה, אני קיבלתי בנוגע לג'דיידה-מכר וטל-אל וכולי מסרים גם מהציבור, שהתחושה היא שהמשרד להגנת הסביבה פשוט הרים ידיים.

דוד מנור: כן, הם אומרים את זה בצורה מפורשת.

יעל גרמן: והמשרד להגנת הסביבה אומר את ההיפך.

ג'מילה הרדל ואכים: אמרתי למנכ"ל המשרד בפעם שעברה שאין שום טעם להוציא צווי ניקוי.

ג'מילה הרדל ואכים: להוציא צו ניקוי, שאין אחריו סנקציה משלימה שתרתיע או שתשלים את ההליך הזה, זה פשוט חסר משמעות.

ג'מילה הרדל ואכים: למה מוציאים צווי ניקוי?

ג'מילה הרדל ואכים: הרי זה סוג של התראה ואם הוא לא מבוצע אז צריך סוג חרב חזקה יותר כלפי הרשות המקומית שמבצעים את הניקוי במקומה - -

יעל גרמן: נכון.

ג'מילה הרדל ואכים: - - ומטילים עליה את ההוצאות, והתקציב קיים.

אלעד הורביץ: אנחנו מציעים - - -

יעל גרמן: נכון.

ג'מילה הרדל ואכים: התקציב קיים בתוך תקציב "סביבה שווה".

יעל גרמן: אם את יכולה רק להראות, הנה.

ג'מילה הרדל ואכים: זה ממש אתמול ושלשום, שתי שריפות מקבילות.

יעל גרמן: זה כבול מצד ימין?

דוד מנור: לא, זה ג'דיידה.

ג'מילה הרדל ואכים: תמשיך לדפדף בין התמונות לפי התאריכים.

דוד מנור: זה גם ג'דיידה.

יעל כהן-פארן: וואו, זה ביום שישי.

יעל כהן-פארן: רגע, יש לי שאלה, ה-19 באוקטובר זו שריפה שהייתה ביום שישי בלילה?

יעל כהן-פארן: היה כתוב - - -

ג'מילה הרדל ואכים: כן, גם אתמול, כל לילה כמעט יש שריפה.

יעל גרמן: 20 באוקטובר.

יעל כהן-פארן: אבל כשיש שריפה כזו למה לא קוראים למכבי-אש?

יעל כהן-פארן: הם באים?

ג'מילה הרדל ואכים: קוראים לכיבוי אש.

ג'מילה הרדל ואכים: כיבוי אש לא תמיד מצליח להשתלט על כל השריפות.

יעל כהן-פארן: זה היה לפני יומיים.

יעל גרמן: יעלי, אנחנו כבר דנו בזה.

יעל גרמן: אני לא רוצה לחזור שוב על הדברים כי אנחנו שמענו את זה ודיברנו ויש לנו בעיה עם מכבי האש, הם לא חושבים שזה התפקיד שלנו.

ג'מילה הרדל ואכים: לא, הם מגיעים, הם מגיעים.

אלעד הורביץ: כיבוי אש מגיעים אבל הם צריכים טרקטור.

יעל גרמן: הם מגיעים אבל הם עושים את זה כטובה, הם אומרים שזו לא חובתם.

אלעד הורביץ: הם לא יכולים לכבות את האש ללא טרקטור, הם צריכים לחפור.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: חברים, אם אנחנו רוצים להגיע לסוף דצמבר עם מסקנות ועם החלטות אז בואו לא נחזור על הדברים שנאמרו ואנחנו יודעים.

יעל גרמן: אז אני רק אסכם ואומר: ג'דיידה-מכר זו אחת המורסות הגדולות ביותר.

יעל גרמן: זה דבר בלתי-אפשרי.

יעל גרמן: אני מאוד מקווה ש-"שטח הפקר" – התוכנית הזו– תעלה את זה למודעות.

ג'מילה הרדל ואכים: אני רוצה להראות משהו מאוד חשוב.

ג'מילה הרדל ואכים: המשרד להגנת הסביבה כבר לא מוציא פקחים לרוב השריפות.

ג'מילה הרדל ואכים: הסתכלי פה, ב-12 באוקטובר, שריפה ענקית שנמשכה לפחות יום או יום וחצי בשטחים נרחבים.

ג'מילה הרדל ואכים: את זה אני צילמתי מרחוק, מצומת תמרה, ממש רחוק.

ג'מילה הרדל ואכים: ראו כמה מוקדים באותו הזמן בערו בג'דיידה-מכר ואחר כך, באותו יום, המשטרה הירוקה ומחוז צפון קיבלו עשרות תמונות.

ג'מילה הרדל ואכים: דורית זיס, מנהלת מחוז צפון, אמרה: "אנחנו לא מוציאים פקח".

ג'מילה הרדל ואכים: גילינו שזו שריפה של צנרות של תאגיד המים והביוב ככל הנראה, לפי הדיווחים של התושבים, אני אומרת: אלו צינורות ענקיים שנשרפו שם ויודעים למי הם שייכים.

ג'מילה הרדל ואכים: כל האזור כולל קיבוץ יסעור, קיבוץ אחיהוד, כל הקיבוצים מסביב סבלו ושלחו לנו תלונות.

ג'מילה הרדל ואכים: המשרד להגנת הסביבה סירב להוציא פקח באותו היום.

ג'מילה הרדל ואכים: הוא יכול היה להוציא פקח באותו היום - - -

יעל כהן-פארן: למה, כי זה יום שישי?

ג'מילה הרדל ואכים: כנראה בגלל שזה היה ביום שישי.

יעל גרמן: איזה יום?

יעל גרמן: ה-12 באוקטובר?

ג'מילה הרדל ואכים: זה היה ביום שישי בצהריים.

ג'מילה הרדל ואכים: פשוט זה כמעט באופן יום-יומי.

ג'מילה הרדל ואכים: וזה לא כולל שריפות שהתושבים לא תיעדו.

ג'מילה הרדל ואכים: הערימות האלו של הפסולת זה מה שרואים.

ג'מילה הרדל ואכים: יש לפחות עוד 15 ערימות כאלה – הרים של פסולת – בתוך היישוב עצמו, לא בשוליי היישוב אלא בתוכו.

ג'מילה הרדל ואכים: כל התמונות המוצגות הן רק מחודשיים.

ג'מילה הרדל ואכים: מה שאנחנו מבקשים מהמשרד להגנת הסביבה, במקומות כאלה, כשהבעיה חמורה מאוד, אנחנו לא מבקשים להחליף את הרשות המקומית – אני מקווה שהבחירות הקרובות יביאו סוג של ישועה - - -

יעל גרמן: אנחנו לא מעירים.

יעל גרמן: בואו נעזוב את הפוליטיקה, עיזבי את הפוליטיקה כרגע, אנחנו שבוע לפני בחירות.

ג'מילה הרדל ואכים: זה לא פוליטיקה, זה תפקיד של הרשות המקומית, זה לא קשור לפוליטיקה בכלל.

יעל גרמן: בסדר.

ג'מילה הרדל ואכים: אבל במקרים שאין תפקוד של המועצה המקומית זה המקום שמישהו צריך להיכנס, להביא כוח, איזו ניידת שיטור שתסתובב ביישוב הזה.

ג'מילה הרדל ואכים: איני יודעת כמה עולה למשרד להגנת הסביבה, זה לא מיליונים, להביא ניידת פיקוח של המשטרה הירוקה ובשיתוף המשטרה הכחולה על מנת שתהיינה להם סמכויות נגד עבריינים.

ג'מילה הרדל ואכים: להפעיל במשך חודש איזשהו כוח שירתיע את העבריינים עד שהמועצה החדשה תתכנס ותתחיל לעבוד, כי אנחנו בתקופת ביניים שלפני הבחירות, והמועצה המקומית הנוכחית לא מתפקדת כנראה, ועד שיתחיל ראש המועצה החדש לעבוד זה לפחות כמה חודשים.

ג'מילה הרדל ואכים: בינתיים מתרחש אסון אקולוגי.

יעל גרמן: ג'מילה, העדות הזו מזעזעת.

יעל גרמן: היא הייתה מזעזעת כשהיינו שם וראינו וחלק מאיתנו היה וראה, זה פשוט נורא.

יעל גרמן: אני רוצה לשמוע, אני מבינה שיש לנו כאן את אבי רדאעי מאגף הפסולת, היכן הוא?

יעל גרמן: לא נמצא.

יעל גרמן: מי נמצא מהמשרד להגנת הסביבה?

אילן צדיקוב: אני, אילן צדיקוב.

יעל גרמן: אילן צדיקוב, משאבי טבע.

אילן צדיקוב: כן.

יעל גרמן: מה אתה יכול לעזור לנו בנושא הזה?

יעל גרמן: מה התפקיד שלך, מה זה משאבי טבע?

אילן צדיקוב: "משאבי טבע" זה אשכול במשרד, זה סמנכ"ל שמרכז את הטיפול במים ונחלים, סביבה חקלאית, שטחים פתוחים ממגוון מינים - - -

יעל גרמן: אוקיי, אתה יכול להשיב לנו על הטענות הצודקות של ג'מילה ולבוא ולומר לנו מדוע המשרד להגנת הסביבה סירב לשלוח פקחים?

יעל גרמן: מדוע בכלל לא שולחים פקחים בשישי ושבת זו שאלה אחת גדולה.

יעל גרמן: שאלה שנייה, מדוע במקרה הספציפי כאשר באמת השתוללה שריפה במשך יומיים אתם לא טרחתם לשלוח?

יעל גרמן: אני לא מאשימה אותך ויכול להיות שאתה לא הכתובת.

אילן צדיקוב: אני לא יודע להשיב על השאלה הספציפית הזו.

יעל גרמן: אוקיי, עזוב.

יעל גרמן: אני רוצה להודיע שלא יעלה על הדעת שבדיונים האלה לא יהיו פה אנשים, בדיוק אלו שכאן רשומים – מאגף הפסולת, מהלשכה המשפטית, מאגף הפיקוח, מאגף פיקוח ואכיפה – הם כולם חייבים להיות פה.

יעל גרמן: אחרת, אנחנו נוציא מכתבים מכל הגורמים שצריך להוציא מכתבים.

יעל גרמן: אני מצטערת מאוד אבל זה תפקיד הכנסת: לפקח על משרדי הממשלה, ומשרדי הממשלה צריכים להיענות לבקשות ולהיות כאן.

יעל גרמן: לא יכול להיות מצב שהם לא יהיו כאן.

יעל גרמן: אני מבקשת להוציא מכתב התרעה חמור.

יהושע פדרסן: אני רק מבקש להוסיף את נוכחותי לפרוטוקול.

יעל גרמן: מי אתה?

יהושע פדרסן: אני עורך דין ג'וש פדרסן מהלשכה המשפטית במשרד להגנת הסביבה.

יעל גרמן: אה, אוקיי.

יעל גרמן: אז יש לנו לפחות - - -

יהושע פדרסן: אני רק מציין זאת.

יעל גרמן: יהושע, כן.

יעל גרמן: אז בבקשה, האם אתה יכול לתת תשובה?

יהושע פדרסן: לא, לשאלה הספציפית על הפקח ביום שישי אין לי יכולת לתת תשובה.

יעל גרמן: אתה יודע מדוע אתם לא שולחים?

יעל גרמן: האם יש איזו מניעה משפטית לשלוח בשישי ובשבת פקחים?

יהושע פדרסן: אני יכול להתייחס כמו שאמרת בתחילת הישיבה, אני מכיר את הסוגיות היותר - -

איתן ברושי: אסור לעבוד בשבת.

יהושע פדרסן: - - העקרוניות אם נוגעים בתיקוני חקיקה - - -

יעל גרמן: זה יהיה בשבוע הבא.

יהושע פדרסן: זה התחום שאני יכול להתייחס אליו.

יעל גרמן: אז אנחנו נמתין לשבוע הבא כי אני לא רוצה לערבב חגיגה בחגיגה, יהיה לנו דיון מיוחד רק על הסוגיות המשפטיות.

יהושע פדרסן: אני רק אציין שעל פניו לסוגיות הספציפיות שאנחנו רואים בשטח נדרש נציג של המשטרה הירוקה.

יעל גרמן: וגם יש לכם אגף שהוא אגף פיקוח, פיקוח ואכיפה.

יעל גרמן: בואו נשמע מה אגף פיקוח ואכיפה יכול לעזור לנו כאן.

יעל גרמן: בדיוק כמו שג'מילה אמרה: והיה וכבר הוציאו צו ניקוי ולא מילאו אחריו, מדוע אתם לא נכנסים?

יעל גרמן: האם אתם יכולים להיכנס?

יעל גרמן: האם אתם לא יכולים להיכנס?

יעל כהן-פארן: בדיוק, האם משפטית יש מניעה.

יעל גרמן: כן, האם יש מניעה משפטית שאתם תיכנסו בנעליה של הרשות, תעשו את המוטל על הרשות ותחייבו אותה.

יהושע פדרסן: יש כאן שתי שאלות.

יהושע פדרסן: לגבי צו ניקוי – אני רק אציין שלפי הסמכויות בחוק, גורם שלא ביצע את צו הניקוי יש אפשרות למי שהוציא את הצו לבצע את הצו בעצמו ולדרוש כפל הוצאות, זה סעיף בחוק שמירת הניקיון.

יעל גרמן: יפה.

יעל כהן-פארן: זה מבוצע?

יהושע פדרסן: עם זאת, אני רק אציין שהניסיון מלמד, שאם בכל יום נוציא צו ניקוי ויקיימו ואז אחרי שבוע, אם יש תופעה של השלכת פסולת על ידי גורמים מתוך היישוב או מחוצה לו, אז נצטרך להוציא עוד צו ניקוי.

יהושע פדרסן: ואז בעצם, אני אומר באמירה כללית, זה לא כל כך התפקיד שלי, אין למשרד, לפי חוק שמירת הניקיון במסגרת צו ניקוי, עניין להיכנס לנעלי הרשות ולנהל את הרשות המקומית.

יהושע פדרסן: מה שנדרש הוא טיפול בפסולת בתחום ובאחריות הרשות המקומית.

יהושע פדרסן: הרשות גובה ארנונה, ויש לה את החובות ואת הסמכויות.

יהושע פדרסן: אז זה יותר לכיוון של משרד הפנים שלו יש את הסמכויות לבוא ולהתערב בהתנהלות הרשות המקומית.

יהושע פדרסן: המשרד להגנת הסביבה לא כל כך יכול להיכנס למשבצת הזו, אני לא חושב שאנחנו - - -

יעל גרמן: מה שאתה אומר למעשה שצווי הניקוי לא שווים כלום, מפני שאם אתם מוציאים צו ניקוי והרשות לא עומדת בצו אתם לא עושים שום דבר בנידון.

יעל גרמן: זה מה שאתה אומר.

יהושע פדרסן: לא, זה לא מה שאמרתי.

יעל גרמן: אז בוא, תתקן אותי.

יעל כהן-פארן: אני יכולה להוסיף - - -

יעל גרמן: מה אתם עושים?

יעל גרמן: הוצאתם צו ניקוי, הרשות אינה ממלאת אחריו.

יעל גרמן: מה אתם עושים?

יהושע פדרסן: אז בהקשר הזה של צווי ניקוי ועוד הפעם – אני אומר את זה באופן כללי מבחינת הכללים, איני מתייחס למקרה ספציפי.

יעל גרמן: לא, עזוב, כלל – הוצאת צו ניקוי ולא מילאו אחריו.

יעל גרמן: מה אתם עושים?

יהושע פדרסן: יש להבחין כלפי מי הוצא צו הניקוי, יש לזה משמעות.

יעל גרמן: כלפי הרשות.

יהושע פדרסן: את צו הניקוי ניתן להוציא למספר גורמים, יש שם חלופות - - -

יעל גרמן: ג'וש, אני מדברת על, באמת, אנחנו מדברים כרגע, אני אומרת לך, על תופעה שאני לא האמנתי שקיימת.

יעל גרמן: אנחנו מדברים על ג'דיידה-מכר.

יעל גרמן: הוציאו צו ניקוי בג'דיידה-מכר, אבל מבחינתי הוציאו צו ניקוי במקום מסוים, לא מילאו אותו – מה אתם עושים?

יהושע פדרסן: אז מול רשות מקומית באמת יש מעין איזון מסוים, דילמה מסוימת.

יהושע פדרסן: אם יש את הגורם המפגע עצמו שאתה מצליח לתפוס ולמנוע את התופעה בתחילתה, במקרה כזה, צו הניקוי מטפל במפגע שנוצר.

יהושע פדרסן: אבל, אם יש משהו שחוזר וכל הזמן יש שם פסולת, ולא משנה מי הגורם, היעילות של צו הניקוי היא אכן נמוכה.

יעל גרמן: אז אתם לא תיכנסו - - -

יהושע פדרסן: זה לא מה שאמרתי.

יהושע פדרסן: אני מנסה להבין קודם כל את היתרונות והחסרונות של כל כלי.

יהושע פדרסן: צו הניקוי הוא פתרון.

יהושע פדרסן: אם ישנה תופעה נמשכת אזי הצו פחות אפקטיבי.

יהושע פדרסן: מידי פעם בכל זאת נוקטים בו.

יהושע פדרסן: המקרה הקלאסי לשימוש בצו ניקוי זה אם ניתן מענה מהותי לתופעה - -

יעל גרמן: אני מבינה מה אתה אומר, אוקיי.

יהושע פדרסן: - - בין אם זה סיוע של המשרד להגנת הסביבה במובן החיובי, סיוע לרשות מקומית להתארגן על עצמה עם סיוע כספי וכולי ואז משנים את אופן הטיפול בפסולת, ואז יש מצב שבאופן חד-פעמי עושים מבצע ניקיון או קצת ניקוי או משהו כזה.

יהושע פדרסן: זה המקרה הקלאסי שצו ניקוי מרשה.

יהושע פדרסן: או אם יש גורמים עברייניים שעושים את זה כל הזמן מצליחים לסגור את האתר הפירטי שלהם, את המזבלה, את התופעה הזו ואז מוציאים להם גם צו ניקוי ומפנים את המפגע.

יהושע פדרסן: זה המקרה הקלאסי של שימוש בצו ניקוי.

יהושע פדרסן: אם ישנה תופעה נמשכת אני לא אגיד, בכל זאת עושים את השימוש מידי פעם.

יעל גרמן: אתה יכול לומר לנו כמה?

יהושע פדרסן: לא, אני לא יכול להגיד.

יהושע פדרסן: וזה ברמת - - -

יעל כהן-פארן: האם על אי-ביצוע צו ניקוי, אתה שולח צו פינוי מפגעים וראש הרשות לא מבצע.

יעל כהן-פארן: מה עונשו?

יעל כהן-פארן: האם יש איזשהו קנס, כתב אישום פלילי, איפה זה עומד?

יהושע פדרסן: אני אומר דבר נוסף ואולי אחרי זה עורכת הדין תמר לב ממשרד המשפטים תתייחס.

יהושע פדרסן: מבחינת הסמכויות הפורמליות בחוק אז אי-קיום צו ניקוי זו עבירה פלילית לפי חוק שמירת הניקיון.

יהושע פדרסן: עם זאת, בראייה כללית, הגשת כתב אישום פלילי נגד רשות מקומית זו סוגיה לא פשוטה ועם השנים הדברים מקבלים איזונים מול ההנחיות של היועץ המשפטי לממשלה על העמדה לדין פלילי של רשות מקומית וראש רשות מקומית.

יהושע פדרסן: יש איזונים וזה נבחרי ציבור, זו רשות מקומית נבחרת.

יהושע פדרסן: עם השנים זה מצטמצם והולך, זה נעשה פחות מבעבר – מקרים של הגשת כתב אישום פלילי נגד הרשויות המקומיות שדורשת אישור היועץ המשפטי לממשלה.

יהושע פדרסן: אפשר להבין זאת.

איתן ברושי: זה לא נכון.

יעל כהן-פארן: מה האיזונים?

ג'מילה הרדל ואכים: איזונים של בריאות הציבור?

יהושע פדרסן: אז אני ארשה ל - - -

יעל כהן-פארן: שהוא נבחר.

יהושע פדרסן: המשרד להגנת הסביבה מבקש, זה כפוף לאישור היועץ המשפטי לממשלה, אם יש נבחר- - -

יעל כהן-פארן: האם ניסיתם להגיש?

יהושע פדרסן: אם יש נבחר ציבור אז יש לו גם מנדט וסדרי עדיפויות בתחום הרשות המקומית.

יעל גרמן: ג'וש, אני אשלים את זה.

יהושע פדרסן: רק אשלים משפט, חלק מהסמכויות - -

איתן ברושי: למשטרה הירוקה יש אין-סוף סמכויות.

יהושע פדרסן: - - של ניהול רשות מקומית לא מתפקדת נמצאות בידי משרד הפנים ובכלי של הגשת כתב אישום פלילי יש את האיזונים הנדרשים אבל המשרד להגנת הסביבה בהחלט לא רוצה - - -

יעל גרמן: אני רוצה לסכם.

יעל גרמן: ראו, אני מאוד מאוד משתדלת ואשתדל לא לחזור על נושאים שעלו.

יעל גרמן: בדיוק הנושא הזה עלה בסיור שלנו בכוכב יאיר, והמנכ"ל דנציגר אמר: "זו בעיה, אני לא יכול להגיש כתבי אישום, אני רוצה פגישה עם היועץ המשפטי לממשלה", הוא אמר את זה.

יעל גרמן: יש כאן חברים שהיו ושמעו אז בוא לא נחזור על דברים.

יעל גרמן: אנחנו מכירים את הבעיה.

יעל גרמן: אנחנו ניפגש, במסגרת ועדת משנה זו תהיה פגישה עם היועץ המשפטי לממשלה כדי לראות איך מקילים על המשרד להגיש כתבי אישום, כי השאלות הן נכונות אבל לא נוכל לתת להן תשובות כרגע ואנחנו מודעים למכשולים.

יעל גרמן: שנייה, רק רגע.

יעל גרמן: יש עוד נציג של המשרד להגנת הסביבה כאן?

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: משרד המשפטים בבקשה.

תמרה לב: שלום.

תמרה לב: אני רק רוצה לחזק את מה שג'וש אמר, שבאמת המצב הזה שבו המשרד להגנת הסביבה מוציא צו ניקיון ואחר כך כדי להגיש כתבי אישום הוא צריך, זה גם בדהאמשה הסיפור הזה, הוא צריך אישור של היועץ המשפטי לממשלה.

תמרה לב: הסיבה שקשה להוציא אישור זה היא לא רק עניין בירוקרטי טכני מכיוון שהמשרד אינו הגוף שיכול בפועל לנהל את הפסולת ולכן אני כן רוצה להבהיר: מי שאחראי על הפסולת ועל ניהולה ועל פינוי הפסולת אלו הרשויות המקומיות ומשרד הפנים ודיברנו על זה גם בישיבה הקודמת, אותם צריך לגייס.

תמרה לב: המשרד יכול להוציא כתבי אישום אבל אם נדמיין את המסלול אז יש צו ניקיון, המשרד מוציא צו ניקיון, מגיש כתבי אישום.

תמרה לב: אם אין מי שיפנה את הפסולת המשרד לא יכול לקחת על עצמו את פינוי הפסולת.

תמרה לב: לא רק כיוון שהוא לא גוף מבצע, אלא שזה גם לא הוגן ברמת התמיכות שהמשרד יפנה לעיר אחת ועיר אחרת תשלם עבור הפינוי.

תמרה לב: המנגנון שקבוע היום בחוק מוביל לכך שהעיר משלמת עבור זה.

תמרה לב: זה לא הוגן שבירושלים לדוגמה המשרד יהיה אחראי - - -

יעל גרמן: לא תמר, אנחנו דיברנו- - -

יהושע פדרסן: אבל יש את רמ"י ואת קרן הניקיון.

יעל גרמן: אנחנו דיברנו.

יעל גרמן: לא קרן הניקיון.

יעל גרמן: יש - - -

תמרה לב: עכשיו, זה נכון שאתה יכול לתבוע - - -

יעל גרמן: יש תקציב, בדיוק, יש תקציב שנקרא "סביבה שווה" שמיועד במיוחד לרשויות הערביות ושם מה שביקשנו: "לכו, תבצעו ותקזזו".

יעל גרמן: המשרד לא ישלם, הרשות תשלם.

יהושע פדרסן: איפה משרד הפנים?

תמרה לב: אני רק אומרת, במקרים ספציפיים אולי, ברמה העקרונית המשרד להגנת הסביבה הוא לא גוף שיכול לעשות זאת.

תמרה לב: ולכן אני אומרת שזה לא רק עניין של לסדר את זה ברמה המשפטית.

תמרה לב: זה באמת מהותי, ואני תוהה אם הרשויות המקומיות פה.

תמרה לב: סיכמנו שבאמת הם חייבים להיות חלק מהדיון.

יהושע פדרסן: מה עם משרד הפנים?

איתן ברושי: יש פה נציג של המועצות האזוריות.

יעל גרמן: הנציגים של מרכז - - -

איתן ברושי: יעל, יש פה נציג של המועצות האזוריות.

איתן ברושי: רון שני מהמועצה האזורית משגב.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: תכף אנחנו - - -

תמרה לב: ומשרד הפנים, ואם הם לא פה היום אז לישיבה הבאה.

יעל גרמן: כן, תמר מתכוונת למרכז השלטון המקומי.

יעל גרמן: אנחנו חייבים את מש"מ כאן.

תמרה לב: וגם משרד הפנים שהוא הגורם הממשלתי שאחראי על המש"מ.

יעל כהן-פארן: משרד הפנים צריך להיות כאן.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיד משהו, אולי זה יישמע - - -

איתן ברושי: עוד פעם הממשלה בורחת מאחריות.

יעל כהן-פארן: אני באמת חושבת שיש כאן בריחה מאחריות.

יעל כהן-פארן: שימעו, אם היה אדם מדווח שיש עכשיו במגרש ריק ליד בית ספר שלוש פצצות אז הייתה מגיעה כל משטרת ישראל, ואולי גם צבא הגנה לישראל, ולוקחים את הפצצות האלו משם כי זו סכנת חיים.

יעל כהן-פארן: ופשוט לזה אתם לא מתייחסים אותו דבר, וזה העניין.

יעל כהן-פארן: אלו פצצות, אלו פצצות לאנשים שנמצאים שם ואף לאנשים שמסביב.

יעל כהן-פארן: מספיק להגיד: "אה, זה רק פסולת אז זה לא חשוב".

יעל כהן-פארן: די, מספיק.

יעל כהן-פארן: תתחילו להתייחס לזה כמו לפצצות ותפעילו את כל הכוחות כדי לפנות את הפצצות הללו, נקודה.

יעל כהן-פארן: ואני לא בקטע של, היה לנו את הדיון הזה, לקרוא לזה טרור וכולי.

יעל כהן-פארן: לא קוראת לזה טרור ולא מחבלים אבל מדובר בפצצות והן פוגעות באנשים שם ובאנשים שכבר רחוקים משם.

יעל כהן-פארן: די, אם יש פצצות היו מפנים אותן, היו מגיעים כולם.

יעל כהן-פארן: חברים, זה אותו הדבר, וזה שהם חוזרים לשם אז גם יחזרו אנשים לפנות אותם.

יעל כהן-פארן: אם פעם אחר פעם תהיה פצצה ליד בית ספר יבואו שוב חבלנים לפנות אותה, אני מאמינה.

יעל גרמן: יישר כוח.

יעל גרמן: אני ממש מסכימה עם כל מה שאת אומרת.

יעל גרמן: אנחנו נעבור לעוד מצגת.

יעל גרמן: עמיעד טאוב אתה תרצה להציג אותה?

עמיעד טאוב: אני ממודיעין ולא באתי עם מצגת.

רון שני: רון שני, ראש המועצה משגב.

רון שני: אז לגבי ג'דיידה-מכר - - -

יעל גרמן: אז אתה פה למעשה ראש מועצה יחיד.

רון שני: הם בבחירות.

רון שני: אני לא מתמודד.

יעל כהן-פארן: כל הכבוד.

רון שני: אז ככה, ג'מילה אמרה קודם: המפגעים רק ממשיכים ומחמירים, אז אני לא אחזור על מה שהיא אמרה.

רון שני: מה שאנחנו כן עשינו – הייתה לנו ישיבה לא מזמן עם המשטרה הירוקה.

רון שני: אנחנו יודעים שהמשטרה הירוקה פעילה, אבל כוח האדם שלהם כל כך קטן שזה די מדהים לשמוע מהם שהם הולכים על נושא אחד, מתרכזים בנושא אחד לפי העדיפויות שלהם, חוקרים אותו שוב ושוב, יושבים הרבה זמן על נושא, ובינתיים הכול בשטח בוער.

רון שני: מגיעים לסוף החקירה, אומרים לנו שהם כבר יודעים להגיש את כל החומר לפרקליטות ואז מחכים, מבחינתם התיק גמור.

רון שני: יש את כל הנושא שעבר לפרקליטות ועכשיו מחכים שזו האחרונה תתפנה להגיש כתבי אישום כדי להגיד להם אחר כך: "תחזרו ותחקרו כי לא השלמתם פה ושם" ובסוף זה מגיע לבתי המשפט והאשם מקבל קנס סמלי נקרא לזה.

רון שני: כל התהליך הזה מלכתחילה לא ייתן את התוצאה.

רון שני: גם אם נחכה ונגיע עד סיום המשפטים, אם וכאשר יהיו, זה יהיה שנים אחר כך.

רון שני: בינתיים השטח בוער ושום דבר לא השתנה.

יעל גרמן: מה אתה מציע?

רון שני: כל המנגנון הזה שקיים הוא טוב אולי לדברים אחרים.

רון שני: לשריפות פסולת ולדברים מידיים, כמו שחברת הכנסת כהן פארן אמרה, אנחנו לא שם.

רון שני: צריך להיות משהו הרבה יותר מידי, משהו בחקיקה שיאפשר וייתן סמכויות, או כמו שחבר הכנסת ברושי אמר, אני לא חושב שאגני הניקוז הם המקום הנכון.

רון שני: יש איגודי ערים לאיכות סביבה שיכולים לקבל סמכויות.

רון שני: איגוד ערים יכול לקבל סמכות של רשות מקומית.

יעל גרמן: נכון.

רון שני: גם אגני הניקוז הם איגודי ערים אז אפשר לתת להם סמכויות פיקוח שחוצות גבולות רשויות.

רון שני: אנחנו הולכים לעשות את זה אצלנו במה שנקרא "אשכול בית הכרם" שהוא גם הפך להיות איגוד ערים ואנחנו ניתן סמכויות פקחים שמה שהם פקחים "על-אזוריים" נקרא לזה.

רון שני: ואז אנחנו לא תלויים ברשות מסוימת.

רון שני: אבל, צריך ליד זה את החקיקה של מה הם מסוגלים לעשות.

יעל גרמן: את הסמכויות.

רון שני: את הסמכויות לתת להם, וכאן אני קורא לכם, אפשר לעשות את זה.

רון שני: אני חושב שזו תהיה חקיקה בקונצנזוס מלא, להעביר ולתת להם סמכויות וגם לקבוע את לוחות הזמנים.

רון שני: נראה מפגע?

רון שני: אפשר תוך שבוע שבועיים להגיש כתבי אישום.

רון שני: אם צריך לחלט משאיות כמו שאמרו פה אז בכיף.

רון שני: החקיקה להאצת ההליכים תיתן לדעתי פתרון הרבה יותר טוב, כי כל עוד הרשות מתפקדת אז אנחנו יודעים לעשות הרבה אבל אם הרשות מסיבות כאלה ואחרות, יש לה סדרי עדיפויות אחרים, תקציבים אחרים - - -

יעל גרמן: כמו שג'מילה תיארה.

רון שני: בדיוק, אז יהיה לנו נורא קשה לאכוף על רשות.

רון שני: במקום לומר "נגיש כתבי אישום נגד ראש הרשות", והוא מסכן, גם את יודעת את זה.

יעל גרמן: כן, יכול להיות שמבחוץ באו והשליכו.

רון שני: השמיכה שלנו קצרה, מבחוץ אפשר להיכנס.

רון שני: כלומר, גוף מעלינו או שאנחנו שותפים בו שיקבל סמכות ולפעמים גם לא ישאל אותנו.

יעל גרמן: יש פה בעיה של התקציב אבל אני מבינה את הרעיון.

יעל גרמן: הוא דומה למה שחבר הכנסת ברושי אמר, לנסות ולעגן משאבי פיקוח.

יעל גרמן: אני רושמת לפני רעיון זה.

יעל גרמן: מי עוד רוצה להציג לנו?

יעל גרמן: בבקשה.

אלמוג אלה: (מלווה את דבריו בהקרנת מצגת) שמי אלמוג אלה, אני תושב היישוב אליאב במזרח חבל לכיש – חלק מגוש יישובים שהוקם לאחרונה – חלקנו יישובי מפונים.

אלמוג אלה: אנחנו נאבקים כבר למעלה מחמש שנים במאבק הארוך נגד השריפות שמקורן בפסולת אלקטרונית – כל הטלוויזיות הישנות, מקררים, דברים שאצלנו הולכים לאלטע זאכן ומתגלגלים לקבלן פינוי מוסדר כביכול מגיעים בסוף לשני כפרים: בית עווה ואידנה.

יעל כהן-פארן: הם בשטחים?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: קצת מיקום גיאוגרפי: פה זה גדר ההפרדה, פה אלו היישובים אליאב, דקלים – למפוני נווה דקלים מגוש קטיף, שקף, ועוד יישוב בשם נטע של מפוני גוש קטיף.

אלי אלאלוף: אלו הכפרים באזור B.

אלי אלאלוף: פה הקו הירוק או גדר ההפרדה – איך שנקרא לזה.

אלי אלאלוף: בעצם מה שקורה, פסולת אלקטרונית שאמורה לפי החוק להיות מפוקחת ולהיות מפונה לאתרים דרך שתי חברות: מ.א.י, ו-אקומיוניטי, מגיעה לקבלנים לא מורשים.

אלי אלאלוף: דרך אגב, אנחנו שמענו גם ידיעות על חברות תאגידיות גדולות שלא נוהגות לפי חוק, אלא לוקחות לכאורה את הפסולת ומעדיפות לשלוח אותה לקבלנים לא מורשים.

אלי אלאלוף: אנחנו הנצחנו את העניין הזה בתקשורת, יש הרבה כתבות בעיתונות הכלכלית.

אלי אלאלוף: בסוף, כמו שכולם אמרו פה, זה כלכלה.

אלי אלאלוף: לא מדובר פה באנשים שרוצים להרע לנו או לעצמם, הכול פה עניין כלכלי, זו תעשייה שמפרנסת כמעט 1,000 תושבים שם.

אלי אלאלוף: בשיחה עם המינהל הם אמרו לנו בפשטות שאם אנחנו לא נמצא להם פתרון הם יתחילו לעשות פיגועים או עבודה פלילית.

אלי אלאלוף: נוח לנו שהם יתעסקו בזה ולא בדברים חמורים יותר.

אלי אלאלוף: כך, אוף דה רקורד, נאמר לנו על ידי המינהל.

אלי אלאלוף: אז מה שקורה אצלנו, הפסולת האלקטרונית שאנחנו זורקים מגיעה לשני הכפרים הנזכרים, נאספת במערומים, ונשרפת בלילה או ביום.

אלי אלאלוף: אנחנו פנינו לצבא לצורך אכיפה אז הם עושים את זה בלילה, שבאופן מפתיע זה פחות טוב מכיוון שהרוח בלילה מזרחית וזה מגיע אלינו.

אלי אלאלוף: ביום זה לא נעים לעין אבל פחות מגיע.

אלי אלאלוף: הצפנו את הנושא גם בעיתונות הבין-לאומית.

אלי אלאלוף: זו תמונה של תושבת היישוב עם תינוק על רקע השריפות.

אלי אלאלוף: זו תמונה מתוך השטח.

אלי אלאלוף: ככה זה עובד, אוספים חומרים מתוך הפסולת, לוקחים מקרר שיש בו הרבה פלסטיק ומעט מתכת ובמקום לפנות אותו ידנית עושים מערום, זורקים גפרור ושורפים, באים בבוקר וזה מה שנשאר.

אלי אלאלוף: בואו נעזוב פוליטיקה בצד, ילדים בגיל של הילדים שלנו, יחפים, מחטטים בפסולת, נוגעים בעיניים.

אלי אלאלוף: דוקטור גארב חוקר איכות הסביבה יציג בהמשך מחקר על מקרי הסרטן שם.

אלי אלאלוף: מדברים על פי ארבעה מקרי סרטן באזור המתואר.

אלי אלאלוף: כנראה שלא כל מאת האחוזים מגיע אלינו לישראל אבל חלק ודאי מגיע ואנחנו גם בתוך תחום הסכנה.

אלי אלאלוף: פה אנחנו רואים מה קורה אחרי השריפה.

אלי אלאלוף: כמו שאתם רואים, למעלה זו גדר ההפרדה, הם מקפידים לשרוף כמה שיותר קרוב לגדר בשביל לא להתעמת עם התושבים המקומיים, שדרך אגב, אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה מלא.

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים איתם, נפגשים איתם, יש לנו קבוצת ווצאפ משותפת שברגע שיש שריפות הם מדווחים לנו ואנחנו מדווחים להם ומנסים להפעיל את הצבא.

אלי אלאלוף: הם גם הגיעו אלינו לפגישות, אנחנו מנסים גם כן להגיע אליהם ונפגשים איתם.

אלי אלאלוף: התושבים שם סובלים לא פחות מאיתנו ואפילו יותר – הם בתוך המוקד, אנחנו במרחק של כקילומטר.

אלי אלאלוף: הם סובלים ויש רצון מאוד כן לשתף אתנו פעולה ולהילחם במפגע הזה, שזה כמה חמולות שמנהלות זאת ועוד פעם, הכול על בסיס כלכלי.

אלי אלאלוף: מה שאנחנו רואים פה זה בעצם אחרי השריפה.

אלי אלאלוף: אתם רואים אתר שריפה ענק ומה שנשאר בסוף זה כמה מסגרות מתכת שהשווי שלהן בארץ זה משהו כמו מאה שקלים.

אלי אלאלוף: זה הנזק שזה גורם, הכול בשביל כמה מאות שקלים.

אלי אלאלוף: פה צילום רחפן, החלק העליון הוא צד ישראל, הצד המערבי; בצד המזרחי אתם רואים חלקה ששימשה בעבר לגידולים ועכשיו בעל החלקה משכיר אותה והם פשוט שורפים שם ומקבלים כסף.

אלי אלאלוף: צילום ביישוב שקף, אתם יכולים לראות את הילדים משחקים, רצים ונושמים אוויר טוב כביכול וזה בעצם מה שהם נושמים, כל מיני חומרים רעילים.

אלי אלאלוף: תמונה פסטורלית, הרבה תיירים מגיעים אלינו ואומרים: "אתם טוסקנה של ישראל".

אלי אלאלוף: אתם רואים, באמת, הכול ירוק ופסטוראלי – וזה מה שקורה ברקע.

אלי אלאלוף: צילום של הילדים שלנו, זה חלק מהקמפיין שהרצנו, ילדים, חלקם מפוני גוש קטיף.

אלי אלאלוף: שם סבלו מהפצמ"רים.

אלי אלאלוף: הגיעו לפה ופה, חברת הכנסת כהן פארן הגדירה זאת לא כטרור אבל כן, פצצות, אנחנו פשוט נושמים את זה.

אלי אלאלוף: תושבים שבונים בתים ממקמים באופן מוגדר את חדרי השינה בצד המערבי ולא בצד המזרחי.

אלי אלאלוף: כשאנחנו מחלקים התושבים תמיד מעדיפים לקחת כמה שיותר מערבה ולא מזרחה על מנת לא להיחשף לדבר הזה.

אלי אלאלוף: יש תקופות שפשוט, כמו שהסביר הבחור ממודיעין, אנחנו סוגרים חלונות, מדליקים מזגנים, ומתפללים שהרוח תשנה כיוון.

אלי אלאלוף: עוד כמה תמונות כמו שאפשר לראות.

אלי אלאלוף: יש לנו אלפי תמונות, זה 24/7, זה קורה לאורך זמן.

אלי אלאלוף: אני אשמח אם דוקטור יעקב גארב, חוקר איכות סביבה , יספר על פרויקט שעשינו בשיתוף פעולה עם התושבים הפלשתינים דרך תרומה של האיחוד האירופאי לגריסה אקולוגית.

אלי אלאלוף: הרצנו את זה כשנה, הצלחנו - - -

יעל גרמן: האם זו המטמנה היפנית שעליה אנחנו שמענו?

יעל גרמן: או שזה דבר אחר?

אלמוג אלה: לא, מדובר במכונת גריסה.

יעל גרמן: אה, המטמנה היא באזור של קלקילייה.

דוד מנור: מזבלת קלקילייה.

דוד מנור: << אורח >> אלמוג אלה: << אורח >> עודדנו שם גריסה אקולוגית על ידי סבסוד של גריסה לעומת שריפה.

דוד מנור: בנוסף, תוקצבו צוותי פיקוח מקומיים בעיריות המקומיות באידנא ובבית עווה שפשוט תפסו שורפים, קנסו אותם, שיימינג בפייסבוק – ברמה הזאת.

דוד מנור: אנחנו ראינו שהם חושפים בפני התושבים המקומיים כמה הם גורמים לתחלואה.

דוד מנור: פרויקט מאוד יפה שהצליח.

דוד מנור: אנחנו ניסינו להמשיך אותו, יש תקציב לזה.

דוד מנור: זה תקוע ברמה הפוליטית מול הרשות הפלשתינאית.

דוד מנור: אם דוקטור גארב ירצה - - -

יעל גרמן: כן, בהחלט.

אלמוג אלה: תודה.

יעל גרמן: תודה לך.

אלמוג אלה: גל תמיר הוא עורך דין שמתמחה באיכות סביבה ואם אפשר להציג את הצד החוקי איך אפשר להילחם בכלים שיש לנו היום.

גל תמיר: אני רק אגיד משפט - - -

יעל גרמן: אתה רוצה לדבר לפני הרופא?

יעל גרמן: משפטן לפני רופא.

גל תמיר: כן, לפני הדוקטור.

גל תמיר: אני רק אגיד משפט לוועדה: אני לא נמצא כאן כעורך דין אלא כתושב היישוב.

גל תמיר: ממה שאנחנו יודעים, דובר כאן הרבה על סמכויות אכיפה, על הרשות החוקרת והכול.

גל תמיר: ממה שאנחנו יודעים, לפחות בכל הנוגע לפסולת אלקטרונית, יש המון כלי אכיפה: חוק מחזור פסולת אלקטרונית, אני מדבר בתוך ישראל, הפסולת מקורה בתוך ישראל.

גל תמיר: על הרעילות הדוקטור כאן יוסיף, כולנו יכולים לנחש.

גל תמיר: ישנן סמכויות אכיפה מאוד רחבות, בין אם זה עיצומים כספיים, לא רק כתבי אישום, שזה כלי מאוד רציני ומשמעותי שיכול להיות מופעל כנגד חברות שלא מתקשרות עם גופים מוכרים שתפקידם ליישם את החוק.

גל תמיר: גם לרשויות המקומיות יש כאן סמכויות אם אנחנו מדברים על סוחרי אלטע זאכן.

גל תמיר: לפחות ממה שידוע לנו מדובר גם על חברות שלא מתקשרות ובעצם מפנות את זה בזול לשטחים מתוך ישראל, וגם על הרשויות המקומיות שלא אוספות כראוי ולא משתמשות בסמכויות שמוענקות להן על פי חוק ציוד פסולת אלקטרונית.

גל תמיר: עוד נקודה שחשוב להוסיף: יש גם סמכויות לתפוס במעברים עצמם.

גל תמיר: צו העברת טובין משנת 1988 מאפשר לצבא לתפוס במעברים את אותן משאיות, לערוך רישום.

גל תמיר: מי שמפנה פסולת לשטחים זה חייב להיות לפי היתר, ותנאים בהיתר.

גל תמיר: זאת אומרת כלל סל הסמכויות קיים, רק צריך כאן לאכוף.

גל תמיר: אני מדבר על אכיפה בין אם זה הרשות החוקרת הכחולה והירוקה ובין אם זה הרשויות המקומיות שמתחומן נאספת הפסולת האלקטרונית ומגיעה לשטחים.

גל תמיר: תודה רבה.

יעל גרמן: תודה רבה.

גרום יעקב גארב: אם רק אפשר לחבר אותנו (מקרין מצגת).

גרום יעקב גארב: שלום רב, אני בינתיים אתחיל.

גרום יעקב גארב: אני חוקר נושא זה מ-2011, גם את שרשרת הערך שמביאה את הפסולת לשם וגם את ההשלכות הסביבתיות והבריאותיות של זה.

גרום יעקב גארב: עם הזמן נכנסנו גם להתערבויות ולעיצוב פתרונות יחד עם הקהילה המקומית – גם בצד הפלשתיני וגם בצד הישראלי – וזה מביא גם את הבשורה במהלכים שהוכיחו עצמם כאפקטיביים מאוד.

גרום יעקב גארב: כלומר, הורידו ב-90% את כמות השריפות מעבר למה שהושג על ידי יחידת דוד והמינהל האזרחי, שהם כבר הורידו את זה ב-30%–40%.

גרום יעקב גארב: אני יכול לספר על זה כי זה באמת מוכח.

גרום יעקב גארב: אני חושב שהאנשים בצד הישראלי של הגדר יכולים להעיד על זה וגם בצד הפלשתיני.

גרום יעקב גארב: השורה התחתונה, ומי שאחר כך מעוניין יש פה קלסר של כתריסר פרסומים מדעיים בנושא הספציפי הזה, השורה התחתונה שבמשך יותר מעשור הרוב המוחלט של הפסולת האלקטרונית הישראלית הגיע לשטחים לשלושת הכפרים האלה: אידנא, בית עווא, דיר-סמט.

גרום יעקב גארב: כעת זה פחות מחצי אבל יש שם עשור של הרוב המוחלט עם השלכות סביבתיות כבדות.

גרום יעקב גארב: זה אתר.

גרום יעקב גארב: ברוב העולם, גם במדינות מתפתחות, גרמניה, אולי אפשר להתנחם בזה, חלק מכריע של שוק הפסולת האלקטרונית הוא לא פורמלי.

גרום יעקב גארב: גם פה זה מתקיים, זה מועבר למדינות מתפתחות רק שאצלנו המדינה המתפתחת היא במרחק קילומטר או פחות מאיתנו.

גרום יעקב גארב: פה זה מישהו שיש לו מאסטר בחינוך מאוניברסיטת אל-קודס מפרק פסולת ליד הגדר.

גרום יעקב גארב: מיפינו את כל שרשרת הערך, איך דברים שנזרקים פה לאן זה נאסף.

גרום יעקב גארב: גם בצורה חצי פורמלית, פורמלית, אלטע זאכן– איך זה עובר את הגבול?

גרום יעקב גארב: מה קורה בצד השני?

גרום יעקב גארב: הפירוק, הגורמים של הפירוק, האיסוף מצד אחד של מתכות, לוחות – אם מנחושת שיש בהם ערך וגם התפתחות של רכיבים שיש בהם פחות ערך.

גרום יעקב גארב: כעת, איך זה מועבר חזרה לישראל ומיוצא לחו"ל.

גרום יעקב גארב: מיפינו את שרשרת הערך הזו: עלויות, מחירים, היקפים, זה ענף הייצוא השני או השלישי בגודלו בגדה רק שהוא לגמרי לא פורמלי.

יעל גרמן: אני מבקשת שתעבירו את הממצאים שלכם למרכז המחקר והמידע של הכנסת, הם עורכים את המחקר לגבי השוק השחור בכל הנושא הכלכלי.

גרום יעקב גארב: כן.

גרום יעקב גארב: אגב, את כל מה שאני מציג עכשיו אני יצרתי מ-2011 והלאה בהידברות בצד הישראלי עם המשרד להגנת הסביבה ואנשיו: מנכ"ל, מדענית ראשית - - -

יעל גרמן: אתה אומר שזה לא דבר חדש.

גרום יעקב גארב: לא, את זה יצרנו ב-2011.

גרום יעקב גארב: בצד הפלשתיני זה מול משרד איכות הסביבה שם.

גרום יעקב גארב: אני מקבל גם גיבוי ממשרד ראש הממשלה הפלשתיני שהכריז על זה כתוכנית חירום לאומית של המדינה הפלשתינית.

גרום יעקב גארב: אני עובד גם מול המינהל האזרחי, בני אלבז, גם ברמת השטח – האנשים שם בלכיש, וגם גופים בין-לאומיים דיפלומטיים.

גרום יעקב גארב: זאת אומרת: כל יחידות האו"ם הרלוונטיות וכולי, וגם בסקטור הפרטי.

יעל גרמן: אולי תספר לנו מה נעשה ומה אתה ממליץ.

יעל גרמן: או מה אתה חושב שעדיין לא נעשה ואתה ממליץ שאנחנו נפעל.

גרום יעקב גארב: אוקיי.

גרום יעקב גארב: בהמשך בכל זאת הייתי רוצה להראות כמה דברים לתת את המרקם היום-יומי, אפילו הרגשי של מה שקורה.

גרום יעקב גארב: אבל השורה התחתונה לטיפול ומה שאנחנו בדקנו שם, התוכנית שעיצבנו שם וגייסנו בעבורה כסף עושה בעצם שלושה דברים: יש שם מורשת של העבר, מיפינו 700–800 אתרי שריפה מזוהמים.

גרום יעקב גארב: ל-70 מהם אני קורא – super found size , כלומר, שווה ערך למה שמקבל טיפול super found בארצות הברית.

גרום יעקב גארב: זה כולל מתכות כבדות, דיוקסינים פוראנים, כל הדברים, החומרים האורגנים - - - שאנחנו מכירים.

גרום יעקב גארב: 70 אתרים כאלו.

גרום יעקב גארב: אז שלושה דברים: הראשון הוא לנקות לפחות את 70 האתרים הכי גרועים.

גרום יעקב גארב: גייסתי מיליון דולר מהצד השבדי ואני מקווה, יש מהלך של המינהל להשתמש בקרן הניקיון לקחת את זה מהגבול, מתרקומייה לרמת חובב.

גרום יעקב גארב: עשינו פיילוטים וייעוץ בינלאומי איך עושים את זה, תמחור, כמה חומרים יש שם - - -

יעל גרמן: יש תוכנית מסודרת.

גרום יעקב גארב: כן, יש תוכנית מאוד מסודרת.

יעל גרמן: איפה היא נמצאת מבחינת לוחות זמנים?

יעל גרמן: או בכלל החלטה להתחלה.

יעל כהן-פארן: זו הצעה.

גרום יעקב גארב: אם אני יכול להגיע לזה כי שם יש צד פוליטי שמצריך חשיבה חכמה ורצון טוב.

גרום יעקב גארב: הנדבך השני: אין טעם לנקות אתרים אם הם עדיין הולכים ומזדהמים.

גרום יעקב גארב: אז עברנו על שני דברים – אחד זה להמיר את השוק הלא פורמלי בעבודה נקייה.

גרום יעקב גארב: לקחנו כפיילוט למשל את התת-ענף של הכבלים שהוא מאוד משמעותי:

גרום יעקב גארב: מצד אחד מבחינה בריאותית ומצד שני יש פתרונות טכנולוגיים על המדף.

גרום יעקב גארב: לקחנו מפעל כזה, המרנו אותו לעבודה נקייה בתמריץ די קטן.

גרום יעקב גארב: ההבדל בין עבודה נקייה ולא נקייה הוא 16%–17%.

גרום יעקב גארב: יש לנו את כל המודל העסקי.

גרום יעקב גארב: אני למדתי בשנים האחרונות יותר ממה שאי-פעם חלמתי על כלכלת כבלים.

גרום יעקב גארב: ההפרש הוא 16%–17% זה בערך המע"מ.

גרום יעקב גארב: פניתי למשרד הכספים הפלסטיני לקבל אישור פטור ממע"מ למפעל שעובר מלא פורמלי לפורמלי.

גרום יעקב גארב: אני חושב שאם הם מוכרים בישראל, וחלקם מוכרים בישראל, אפשר לנסות את זה פה.

גרום יעקב גארב: כמו שעשינו לכבלים, וגרסנו 2.5 טונות ליום למשך חצי שנה, זה תרם בצורה מאוד ניכרת לירידה הזו של 90%.

גרום יעקב גארב: זה 2.5 טונות ליום שהיו קודם עולים לאוויר.

גרום יעקב גארב: אני אראה לכם תמונות שהחומר נגרס בצורה נקייה כאשר יש מעקב אחרי כל קילוגרם.

יעל גרמן: וזה בשיתוף, אתה אומר, עם הרשות.

גרום יעקב גארב: זה היה בשיתוף.

גרום יעקב גארב: ככל שעובדים בצורה יותר נמוכה, ברמת קהילה ועיריות, יש לצוות שלי משרד בעירייה.

גרום יעקב גארב: לא חשוב.

יעל כהן-פארן: לא לצוות שלך, לצוות מסוים.

גרום יעקב גארב: העבודה ברמה המקומית של העיריות, כולל אנשי תנזים ואנשים שיש להם עבר ואף אחד לא יגיד שהם משת"פים שעובדים עם ישראל כי יש להם עבר כלוחמי חופש מפוארים.

גרום יעקב גארב: הם עובדים איתנו בצורה מאוד טובה.

גרום יעקב גארב: ככל שעולים יותר לכיוון רמאללה נהיה יותר בעייתי.

גרום יעקב גארב: רוב הזמן שלי בשנה האחרונה הוא להגן על הקהילה המקומית הפלסטינית מפני רמאללה.

גרום יעקב גארב: זה עניין אחר.

גרום יעקב גארב: אז אחד זה לנקות, שניים זה להמיר את השוק לעבודה נקייה, יש עניין ויש רצון ויש ידע.

יעל גרמן: ובתנאי שבאמת יבטלו את המע"מ כמו שאמרת.

גרום יעקב גארב: את החצי שנה אנחנו עשינו במימון שוודי, שהם גם עשו את הגישור הזה.

גרום יעקב גארב: על הכלכלה אני הייתי רוצה לדבר בפורום אחר.

גרום יעקב גארב: הדבר השלישי זה אכיפה מקומית.

גרום יעקב גארב: כשהקמנו, כמו שאלמוג אומר, היו 60 מתנדבים בצד הפלסטיני ועוד עשרה בצד הישראלי.

גרום יעקב גארב: כל פעם שמניחים ורואים, ג'מילה – זה בטח מוכר לך, ווצאפ, פייסבוק, צלצול לקודקוד אחד, בשביל 500 דולר לחודש היה לנו זמן תגובה ממונע של שבע דקות.

יעל גרמן: ומה עשיתם?

יעל גרמן: הגעתם למקום, מה היו הסמכויות?

גרום יעקב גארב: אין לנו סמכויות.

גרום יעקב גארב: אז בשלב ראשון הגענו לשם, ראיינו את השורפים, יש לי את כל הטלפונים - - -

יעל גרמן: אוקיי.

גרום יעקב גארב: נתנו להם שובר לגריסה חינם במתקן הזה.

גרום יעקב גארב: לאחר מכן, אחרי שהייתה לנו אלטרנטיבה, התחלנו לעבוד עם מחלקות הבריאות של שתי העיריות, בית עווא ואידנא, היו להם שני פקחים סיירים 24/7 לכל אחד.

גרום יעקב גארב: כל המהלך הזה עלה לנו 5,000 דולר לחודש שזה כולל את הסיירים, כולל את הדלק, תיקונים וכולי.

גרום יעקב גארב: זה עשה את ההבדל.

גרום יעקב גארב: כשהצבא מגיע, שעה, שעה וחצי, הם מגיעים לאפר חם.

גרום יעקב גארב: זה לא השבע דקות שמתאפשרות ברמה המקומית.

יעל גרמן: ברור.

גרום יעקב גארב: השורה התחתונה היא שיש פתרון ורצון מקומי, יש תוכנית מאוד מאוד מסודרת, עם קצת רצון טוב מצד ישראל - - -

יעל גרמן: איפה הבעיות ובמה אתה ממליץ שנטפל.

גרום יעקב גארב: גייסתי שלושה מיליון דולר שהם על השולחן כבר שנתיים מהצד של משרד החוץ השוודי.

יעל גרמן: ואתה צריך את קרן הניקיון.

גרום יעקב גארב: משרד החוץ השוודי, אפילו עשינו את התיווך בין כנפי נשרים והמוקטעה האם זה לפי אמנת באזל להעביר את הפסולת - - -

יעל גרמן: לא חשוב.

יעל גרמן: למה אתה זקוק מאיתנו?

גרום יעקב גארב: שלושת מיליוני הדולר השוודים לא יכולים לעבור.

גרום יעקב גארב: השוודים עובדים רק מול המשרד לאיכות הסביבה שם.

גרום יעקב גארב: זה לא הילדים שלהם שהם בפסולת – הם משחקים בפוליטיקה – אני רוצה לגייס את הסכום הנזכר ולעשות זאת ברמה מקומית במקום לחכות עד שהשוודים ישכנעו את רמאללה לעשות את מה שהתושבים - - -

יעל גרמן: עדיין, בוא תן לי שורה תחתונה.

יעל כהן-פארן: הבעיה היא עם הפוליטיקה הפלסטינית.

יעל גרמן: עזוב את הפוליטיקה, שורה תחתונה, מה אתה מצפה מאיתנו?

גרום יעקב גארב: שלושה מיליון מקרן הניקיון לרמה המקומית.

יעל גרמן: הבנתי.

גרום יעקב גארב: אם זה היה היינו פותרים את הבעיה לפני שנתיים.

יעל גרמן: אוקיי, טוב, זה צריך להיות רשום.

יעל גרמן: אז יש לי שאלה: אני מבינה שאתם הפחתתם ב-90% אחרי שזה הופחת ב-30%.

יעל גרמן: כלומר, 90% מתוך 70% שנשאר.

גרום יעקב גארב: בדיוק.

יעל גרמן: אוקיי, ועדיין יש פה בעיה רצינית.

יעל כהן-פארן: רגע, זה היה ונגמר.

גרום יעקב גארב: לא, לא, צריך לדבר על תקופות.

יעל כהן-פארן: זו התקופה שנגמרה כבר?

גרום יעקב גארב: זו החצי שנה של הפיילוטים שנעזרנו גם באכיפה המקומית וגם עשינו את הגריסה חינם.

יעל גרמן: ולהערכתך אם זה לא ימשיך זה יחזור?

גרום יעקב גארב: זה חוזר.

יעל כהן-פארן: זה הפסיק וחזר?

אלמוג אלה: כן, בתקופה של הפיילוט היה שיתוף פעולה והיה ממש - - -

יעל גרמן: זאת אומרת, אתם מבקשים לקחת את הפיילוט ולהמשיך אותו כתוכנית.

אלמוג אלה: אני רק אחדד את דברי דוקטור גארב.

אלמוג אלה: הוא אומר - - -

יעל גרמן: קודם כל זה מאוד מרשים ואפילו מרתק לראות באמת איך אפשר לעשות שינוי.

יעל גרמן: כן.

אלמוג אלה: קודם כל, בסוף באמת הבסיס זה שיתוף פעולה עם המקומיים.

אלמוג אלה: בצד אחד רק מקל או רק גזר זה לא יעבוד, אנחנו עובדים בשני הכיוונים.

אלמוג אלה: בתקופה של הפיילוט באמת היה שיפור ניכר, דוקטור גארב גייס כסף.

אלמוג אלה: ברגע שזה מגיע לרשות הפלסטינית הם תוקעים מקלות בגלגלים, אם זה בקטע של הצהרת עצמאות ש-"אתם השוודים לא תגידו לנו איך לנהל את המדינה שלנו" וכולי - - -

יעל גרמן: ברור.

אלמוג אלה: ברגע שאנחנו יורדים למטה לרשות המקומית אזי מגיעים אלינו ראשי המועצות ואומרים: "בואו תעזרו לנו, תנו לנו את הכסף והכלים".

אלמוג אלה: אנחנו מדברים כאן על סכומים שוליים.

אלמוג אלה: העמותות מקיימות דיונים במלונות מפוארים שעולים פי כמה מזה - - -

יעל גרמן: אוקיי, תודה, הבנתי.

יעל גרמן: אני כאן מפסיקה.

יעל גרמן: אני מבקשת פגישה עם שלושתכם –דוקטור גארב, אלמוג אלה וגל תמיר – חברת הכנסת פארן את רוצה לחבור לפגישה?

יעל כהן-פארן: כן.

יעל גרמן: אוקיי, אנחנו באמת נשב, נלמד את המודל, נלמד את הפיילוט, קודם כול אפשר אולי להעתיק אותו לתחום שלנו.

יעל גרמן: לא צריך את השוודים, אנחנו ניקח את הכסף שהשוודים נתנו ובאמת ניקח מקרן הניקיון.

יעל גרמן: אם הם אומרים שב-5,000 שקל הם הצליחו לגרום לכך שתוך שבע דקות תהיה תגובה, ג'מילה, זה דבר שאם אפשר ללמוד אותו זה בהחלט יכול להיות Gaim Changer,זה יכול לשנות את חוקי המשחק.

יעל גרמן: את רוצה להיות בפגישה שאני מזמנת?

ג'מילה הרדל ואכים: הבעיות במשולש ובגליל הן פחות קשורות לפסולת אלקטרונית.

יעל גרמן: אבל יש כאן סוג של פיילוט עם תוכנית.

יעל גרמן: אני רוצה ללמוד איך ב-5,000 דולר גורמים לכך שתוך שבע דקות מגיעים לכל מקום.

יעל גרמן: נכון שהאזור מוגבל.

ג'מילה הרדל ואכים: יש מודל פשוט יותר שעשינו במועצה האזורית מטה אשר יחד עם קיבוץ עברון וכפר מזרע ושם פשוט קבוצת ווצאפ שלנו, של כמה תושבים, ושני מנהלי מחלקת איכות סביבה בשתי הרשויות, כל פעם שיש ערימה של פסולת לא מגיעים למצב שיש שריפה.

ג'מילה הרדל ואכים: זה עובד, הנה, היום היה מקרה - - -

יעל גרמן: ומה הם עושים?

ג'מילה הרדל ואכים: תושבים מדווחים בקבוצה - - -

יעל גרמן: אוקיי, מגיעים ומה עושים?

ג'מילה הרדל ואכים: מפנים אותה.

יעל גרמן: מי מפנה?

ג'מילה הרדל ואכים: המועצה המקומית.

יעל גרמן: אה, אז המועצה המקומית צריכה להיות מוכנה לפנות פסולת שלא בהכרח היא שמה.

ג'מילה הרדל ואכים: כשזה זבל שבתוך השטח שלה אז זה באחריותה, לא משנה מי הניח אותו, זאת האחריות שלה.

ג'מילה הרדל ואכים: כשזו ערימה קטנה זו עלות אפסית וזה לא מגיע לזה שמצטבר - - -

יעל גרמן: ג'מילה, את רוצה להיות בפגישה?

ג'מילה הרדל ואכים: כן.

יעל גרמן: כן.

יניב בלייכר: אצלנו הם לא עושים את זה.

יעל גרמן: אז אני מבקשת לזמן פגישה.

יעל גרמן: האם ישנן עוד מצגות?

יעל גרמן: כי אנחנו מסיימים.

עמיעד טאוב: אני אדבר על מודיעין ברשותך.

יעל גרמן: כן, ובסוף יניב.

יעל גרמן: הצג את עצמך.

עמיעד טאוב: שמי עמיעד טאוב ממודיעין, אני עוסק בתחום הזה בשנה האחרונה.

עמיעד טאוב: במודיעין סובלים קשות מהשריפה, בעיקר בבית סירה ששייך לשטחי A, זה כולל גם שריפה של פסולת, גם שריפה של חומרים מסרטנים כמו דיאוקסינים ומתאן שזה בעיקר צמיגים וחומרי פלסטיק ששורפים שם.

עמיעד טאוב: הבאתי את סגן שר הביטחון לשני סיורים.

עמיעד טאוב: הוא הפעיל את המינהל האזרחי מול הרשות הפלסטינית, ובאמת הייתה הפחתה ניכרת בשריפות בתקופה שלאחר מכן, ואחרי זה זה חזר.

עמיעד טאוב: כל בוקר השכונות של בוכמן, מכבים ורעות מתעוררות עם עשן מהכפר הסמוך ודיברו פה על הסכנות של זה.

עמיעד טאוב: לא מצליחים לפתור זאת, אין מטמנה באיזור – זה שייך לרמאללה.

עמיעד טאוב: הבעיה פה לדעתי הינה בעיקר בקשר שבין מדינת ישראל לרשות אבל זו מכה שאיני יודע מה פתרונה.

עמיעד טאוב: אני יודע שהמינהל האזרחי כן הצליח להפעיל מול הרשות ולהפחית את התופעה המסוכנת הזאת אך איני יודע איך ניתן לפתור אותה.

עמיעד טאוב: אני מעריך שאם יצליחו להקים מטמנה באזור אז זה יכול לפתור חלק מהבעיה.

יעל גרמן: תודה רבה.

יעל גרמן: האם יש עוד מישהו שרוצה לדבר לפני יניב?

יעל גרמן: בבקשה.

דוד מנור: שמי דודו מנור, אני מהיישוב טלאל.

דוד מנור: לא אחזור פה על הדברים, אתם ראיתם בעצמכם - - -

יעל גרמן: הייתי וראיתי, כן.

דוד מנור: התרשמתם בעצמכם.

דוד מנור: אני חושב שהכניסה של המשטרה לתמונה, אנחנו מאוד מקווים שהיא תשנה את המצב כי בינתיים התשובות שאנחנו מקבלים זה באמת, הרמנו ידיים, אין לנו מה לעשות, מכל הגורמים האוכפים.

דוד מנור: מה שאמר פה חבר הכנסת ברושי, לדעתי, אני שומע את זה גם מהרבה פקחים באזור שלנו, שאין להם את הסמכויות להפעיל - -

יעל גרמן: לאכוף.

דוד מנור: - -מול התופעה הזו.

דוד מנור: אם יהיה תכלול של העסק הזה זה יכול מאוד לעזור.

דוד מנור: אני רק רוצה לשאול: למה רק במרכז?

דוד מנור: בואו תסתכלו מה קורה אצלנו.

דוד מנור: תפעילו את זה בכל הארץ, זה אפשרי.

יעל גרמן: זה ג'דיידה-מכר, טל-אל סופגת את זה מצד אחד ומן הצד השני את כבול.

דוד מנור: עכשיו, לגבי רשות מקומית, אני מבין שלרשות המקומית יש אוטונומיה, הכול בסדר, אנחנו מכבדים את זה אבל כשהם לא מתפקדים במשך שנים, באופן סדרתי, זה מקרה ספציפי, נאמר פה המונח מקרה ספציפי.

דוד מנור: כן, כל הדברים הללו הם מקרים ספציפיים.

דוד מנור: בכפר סבא או תל אביב או משגב אין שריפות.

דוד מנור: אנשים לא שורפים זבל ליד הבית.

דוד מנור: ואילו שם יש.

דוד מנור: תטפלו במקרים הספציפיים, תטפלו בהם באופן שלא מטפלים בכלל.

דוד מנור: זה היוצא מן הכלל שמעיד על הכלל.

מרים יעקביאן: אני יכולה להגיד משהו קצר?

יעל גרמן: יניב מייצג אותך אז ניתן ליניב, אנחנו נסיים יש לנו דקה.

יניב בלייכר: אני גם שמח לשמוע שמשטרת ישראל נכנסת לתמונה.

יניב בלייכר: אנחנו פנינו למשטרה וקיבלנו.

יניב בלייכר: זה היה מזמן, ב-2017, זה היסטוריה, ואנחנו מאוד מקווים שהמשטרה תיכנס פה לתמונה ותעזור.

יניב בלייכר: אבל התנערות מאחריות?

יניב בלייכר: אני רוצה להגיד פה בהקשר של משטרת ישראל.

יניב בלייכר: אדבר על תאונות הדרכים: תאונות דרכים הן מכת מדינה, 500 הרוגים בשנה.

יניב בלייכר: מי שאוכף את החוק במה שקשור לתאונות דרכים זה אגף התנועה במשטרת ישראל.

יניב בלייכר: משרד התחבורה הוא זה שקובע מדיניות, הוא זה שמתקין תקנות, והמשטרה היא זו שאוכפת את החוק.

יניב בלייכר: אני חושב שזה מה שצריך להיות גם כאן.

יניב בלייכר: המשרד להגנת הסביבה לא מתפקידו להתעסק באכיפה, הוא לא יודע לעשות זאת, אין לו את הכלים והאמצעים לכך.

יניב בלייכר: יכול להיות שהוא גם לא רוצה לעשות זאת, אני לא יודע.

יניב בלייכר: מי שצריך להיכנס כאן לתמונה זו המשטרה.

יניב בלייכר: צריך להקים במקום המשטרה הירוקה אגף סביבה במשטרת ישראל, שיהיה לו כוח אדם ראוי, שיהיו לו תקנים, שתהיינה לו סמכויות, ושהוא יעבוד כמובן כמו שמשטרה עובדת, 24/7, ולא יצא לחופשה בסופי שבוע ובלילות.

יניב בלייכר: העבירות שאנחנו רואים כאן אינן רק עבירות בתחום איכות הסביבה אלא גם עבירות כלכליות בחלקן, לפעמים עבירות על חוקים נוספים.

יניב בלייכר: חבר הכנסת ברושי אמר שיש ריבוי גופי אכיפה ואני בהחלט מסכים עם דבריו.

יניב בלייכר: המשטרה היא זו שצריכה לקחת את הכוח אליה, יש לתת לה את הסמכויות ואת האמצעים לעשות זאת.

יניב בלייכר: הרשויות המקומיות יכולות גם הן לאכוף על פי חוק אבל אם אני עושה הקבלה נגיד לעבירות תחבורה או לעבירות תנועה אז גם היום, פקח של עירייה יכול לתת דו"ח של עירייה - - -

יעל גרמן: על אופניים חשמליים.

יניב בלייכר: למשל, על חניה באדום לבן.

יניב בלייכר: אותו דבר פה, משטרת ישראל היא זו שצריכה להיות הגורם האחראי.

יניב בלייכר: המועצות המקומיות יכולות לסייע או לאכוף על פי חוק האכיפה הסביבתי, סמכויות הפקחים.

יניב בלייכר: אז הן יכולות כבר היום לעשות אבל הגורם המשמעותי שצריך להיכנס לתמונה על פי חוק הוא משטרת ישראל, בנושא הזה של אכיפה.

יניב בלייכר: דבר נוסף זה הרשויות המקומיות שלא מתפקדות.

יניב בלייכר: איפה משרד הפנים?

יניב בלייכר: אנחנו רוצים שמשרד הפנים יגיע לוועדה וייקח חלק פעיל בדיונים האלה.

יניב בלייכר: דובר על זה שזו מכת מדינה.

יניב בלייכר: אנחנו מקבלים, רק בשבוע שעבר קיבלנו דיווחים מהנגב ומשוהם, אנחנו שומעים על מודיעין וכמובן אצלכם באזור באר יעקב – רמלה לוד, ובצפון, ובירושלים, בכל מקום שהולכים בארץ רואים את השריפות, ולא דיברתי בכלל על מה שקורה מעבר לקו הירוק.

יעל גרמן: אבל דיברו בשבילך.

יניב בלייכר: דיברו ואני יצאתי מזועזע ממה ששמעתי פה.

יניב בלייכר: משפט אחרון, אנחנו הגשנו לוועדה דו"ח שלנו.

יניב בלייכר: יש לנו אפליקציה לדיווחים שהתושבים מדווחים והדיווחים מגיעים למשרד להגנת הסביבה.

יניב בלייכר: על פי הנתונים שלנו האפליקציה היא מאוד מוגבלת בתפוצה שלה.

יניב בלייכר: היא נפוצה בעיקר אצלנו באזור השרון וגם ביישובים מאוד מסוימים.

יניב בלייכר: קיבלנו בשנה, מאוקטובר 2017 ועד ספטמבר 2018 10,040 דיווחים על ריחות שריפה.

יעל כהן-פארן: באזור השרון?

יניב בלייכר: זה בעיקר.

יניב בלייכר: באזור השרון 7,867 ובמערב השומרון 1,038, וזה רק ביישובים שמשתמשים באפליקציה, וגם בהם לא כל התושבים מכירים.

יניב בלייכר: מתוך ה-10,000 האלה רק שתבינו שאנחנו מדברים על 4,751 דיווחים של תושבים על קשיי נשימה, 3,314 דיווחים על צריבות בעיניים, עוד 700 דיווחים על גירוי בעור, בשליש מהמקרים נלוו ריחות כימיים לריחות השריפה שזה מעיד על מה שנשרף בעצם – זה יכול להיות צמיגים, פסולת אלקטרונית, חומרי הדברה או כל דבר אחר.

יניב בלייכר: זה ככה רק להסביר על היקף התופעה.

יעל גרמן: תודה רבה.

יעל גרמן: לא, אנחנו מסיימים אבל יש לנו ישיבה בכל שבוע אז עוד תהיה הזדמנות.

יעל גרמן: אין ספק שאם באמת יהיה מוקד במשרד להגנת הסביבה שיפעל ויוכל באמת להוציא פקחים אז כל מה שאתה אומר נכון אבל מה שקורה כרגע, ואנחנו שמענו עדות, לא זוכרת מי נתנה את העדות - - -

אלעד הורביץ: יש להם מוקד אבל מוקד שרק רושם וזהו.

יעל גרמן: בדיוק, אז זו הייתה עדות ששמענו מבחורה שישבה שם שהעידה על כך שהיא התקשרה ורשמו ושום דבר לא עשו.

יעל גרמן: זאת אומרת, האפליקציה היא נהדרת כאשר בקצה יש מישהו שפועל - - -

יניב בלייכר: קיימנו פגישה, הם מתקשים - - -

יעל גרמן: חברים, אני מנסה לסכם.

יעל גרמן: זאת אחת המטרות באמת, בישיבה היותר סגורה שתהיה עם המשרד להגנת הסביבה, לגרום לכך שיהיה מוקד פעיל.

יעל גרמן: הם צריכים להתחייב על כך שהם מפעילים מוקד שיש לו משמעות.

יעל גרמן: אני רוצה לומר שמהישיבה היום, אני בהחלט מקבלת את ההמלצה להכניס את משרד הפנים לכל המקרים של חוסר תפקוד של רשות מקומית ואין ספק שמשרד הפנים צריך להיות פה כמו גם מרכז השלטון המקומי.

יעל גרמן: לא יכול להיות שהוא לא ייוצג כאן.

יעל גרמן: אני אבקש מהפרקליטות לדעת כמה תיקים יושבים היום וכמה זמן בנושא של שריפות, גם אתרי פסולת וגם שריפות.

יעל גרמן: בוא נראה, נשמע את המספרים.

יעל גרמן: לקבל מיפוי של כל גורמי האכיפה הפועלים בנושא, בעניין זה אני אשב איתך, ג'מילה, בשקט.

יעל גרמן: זה היה אחד הרעיונות הטובים של איתן ברושי.

יעל גרמן: קצת סותר את מה שאתה אומר יניב.

יעל גרמן: זאת אומרת, אנחנו לא נוכל להטיל את זה דווקא על המשטרה אלא להיפך, למצוא איזשהו איגום משאבים של המשטרה, של הפקחים שקיימים היום גם במשטרה הירוקה גם פקחים עירוניים ולראות איך אנחנו מאגמים את המשאבים לצורך הנושא.

יעל גרמן: אני מבקשת להוציא את ההחלטה של הוועדה הבין-משרדית משנת 2009 ופשוט לראות אותה, על מה שג'מילה אמרה.

ג'מילה הרדל ואכים: ההחלטה להקים ועדה בין-משרדית.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: את ההחלטה משנת 2009 להקים ועדה בין-משרדית.

יעל גרמן: בואו נראה מה היא אמרה, מדוע זה לא התבצע.

יעל גרמן: זה כבר שש שנים.

יעל כהן-פארן: יש התיישנות.

יעל גרמן: אין התיישנות בהחלטות כאלה.

יעל כהן-פארן: מי היה יושב-ראש הוועדה?

קריאה: - - -

יעל כהן-פארן: אופיר פינס היה יושב ראש הוועדה.

יניב בלייכר: יש גם ועדה לשיתוף פעולה עם הצד הפלסטיני, שלא הוקמה.

יניב בלייכר: הוחלט שהיא תורמת אך היא גם לא הוקמה.

יעל גרמן: תהיה לנו כאן ישיבה עם כל המנכ"לים.

יעל גרמן: אנחנו זימנו מנכ"לים של כמעט כל משרדי הממשלה ולצורך העניין אנחנו נעלה את זה.

יעל גרמן: צווי פינוי אני ביקשתי ומבקשת שוב לוודא כמה הוגשו, כמה קוימו, מה נעשה.

יעל גרמן: ראו חברים, אנחנו נמצאים כרגע רק בשלב הראשון של שמיעה.

יעל גרמן: מספיק לשמוע כדי להבין שאנחנו נמצאים מול מכת מדינה שיש לה השלכות מאוד מאוד חמורות.

יעל גרמן: קודם כל, ובראש ובראשונה בריאותיות, שזה הדבר החמור ביותר בעיני.

יעל גרמן: אבל לאחר מכן יש גם השלכות כלכליות.

יעל גרמן: כולם מבינים שמה שקורה כאן, יש פה תמריץ כלכלי לכל מי שעוסק בנושא.

יעל גרמן: אנחנו הבנו את זה גם מהעדות של הרופא ובוודאי ממה ששמענו כאן.

יעל גרמן: אני מקווה שמרכז המחקר והמידע יתנו לנו את המחקר.

יעל גרמן: אני ביקשתי לקבל מחקר שאומר כמה באמת, בואו נאמר– כסף שחור – מסתובב סביב הסיפור הזה.

יעל גרמן: אולי זה גם ישכנע את משרד האוצר אם אנחנו נקבל את זה בתמורה בצורת מיסים כמו שראוי בהחלט.

יעל גרמן: יכול להיות שניתן להוסיף עוד פקחים.

יעל גרמן: אנחנו בתחילת הדרך, אני מבקשת שאם ישנם דברים חדשים, לא להוסיף, כל הדברים הללו כתובים, יש פרוטוקול, אל תחזרו על הדברים שנאמרו.

יעל גרמן: אם יש דברים חדשים, עדויות חדשות, רעיונות חדשים, אנא פנו אלינו.

יעל גרמן: אנחנו ממשיכים בקצב של פגישה אחת לשבוע במטרה להגיע להחלטות ולהמלצות בסוף דצמבר.

ג'מילה הרדל ואכים: שלא יגיעו הבחירות, שנגיע למסקנות לפני.

יעל גרמן: אז לכן אני ממהרת.

יעל גרמן: אני מקווה שנעשה את זה לפני הבחירות כך או אחרת ותודה רבה לכם.