ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 838, 2018-10-23 13:00

איתן כבל: ברשותכם, אני מבקש לפתוח את הדיון.

איתן כבל: שלום לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, רשמת פרלמנטרית, דובר, אורחים נכבדים, חבריי וחברתי חברי הכנסת, הדיון היום הוא בנושא מיזוג ערוץ 10 ורשת.

איתן כבל: ברשותכם, קודם כל יושבת ראש הרשות השנייה תגיע, אבל אני מבקש גם להתקשר למנכ"ל משרד התקשורת.

ענבל מעיין: אני הנציגה שלו.

איתן כבל: מי את?

ענבל מעיין: היועצת.

איתן כבל: אז אני כבר מתנצל, לא תהיה לך רשות דיבור.

איתן כבל: אני כבר אומר לך את זה בפתיח.

איתן כבל: אני מכבד אותך, גם אני הייתי פעם - -

קריאה: -- יועץ.

איתן כבל: ובאתי כשרציתי שלא נגיד כלום, זאת אומרת גם כשאמרנו.

לאה ורון: המנכ"ל נסע עם השר לתל אביב.

איתן כבל: חס וחלילה, שתנוח דעתך, שום דבר כמובן לא מכוון אליך באופן אישי, אבל את כאן כמו בבנק, הטלר, על מי צועקים?

איתן כבל: המנהל – אי אפשר לראות אותו.

איתן כבל: אז אנחנו כאן כדי שהדברים ייאמרו.

איתן כבל: אני רואה את זה בחומרה רבה לאור מערכת היחסים שמתקיימת עם הוועדה הזאת, שהיא ועדת הבית של משרד התקשורת, וכשהוא רוצה משהו, מהרגע לרגע הוא יודע לבקש.

איתן כבל: הוועדה הזאת עבדה לילות כימים, זאת איננה מליצה, זאת אמת לאמיתה – אמת לאמיתה.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: הם עד לא מזמן היו פה.

איתן כבל: לא לחינם יואב קיש כאן.

איתן כבל: אני מודה לך שמצאת לנכון להגיע לדיון, כי אני רוצה להזכיר שכאשר התקיים דיון על ערוץ 20, ישבתי כאן לצדך והשתתפתי אתך, חטפתי על הראש בלא מעט דברים.

יואב קיש: עשינו עבודה משותפת.

איתן כבל: נכון, בדיוק על זה אני מדבר.

יואב קיש: אבל יש אמון בינך לבין השר.

יואב קיש: אני מופתע כמוך, אני לא רואה סיבה.

איתן כבל: גם אני לא, ואני מנסה לאתר אותו מאתמול.

קריאה: אולי אין לו מה להגיד.

יואב קיש: אני גם לא יודע כמה הוא מעורב ספציפית.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה?

איילת נחמיאס ורבין: רק צריך לקרוא עיתונים.

איילת נחמיאס ורבין: מעורב?

איילת נחמיאס ורבין: הוא מעורב.

איילת נחמיאס ורבין: איך הוא מעורב, זאת שאלה אחרת.

נחמן שי: הוא מעורב ומתערב.

יואב קיש: חבל שהיא באמת לא נמצאת פה – יוליה זאת החלטה שלה, והיא באמת במוקד העניין.

איתן כבל: יואב, אני רק רוצה להזכיר לאדוני שלא הפרעתי לו כמו שהוא מפריע לי עכשיו.

יואב קיש: לא, לא מפריע.

יואב קיש: איילת הפריעה יותר.

איילת נחמיאס ורבין: אני ביקשתי את הדיון הזה.

איתן כבל: חברות וחברי הכנסת, נא לשתות את הכדור היומי, להרגיע...

איתן כבל: אני אאפשר לכם להגיד, אתם פה כדי לומר את הדברים שלכם.

איתן כבל: בוודאי לא אמנע מאף אחד מהחברים לומר את הדברים, אבל אני רוצה לומר את הדברים שלי בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי, אני זוכר את הלילות ואת הימים שפעלנו כאן.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם, שאחת הנקודות המרכזיות שדיברנו עליהן של פיצול קשת ורשת באה ממקום מקצועי כלכלי שדיבר על כך – וכמעט כל הנוכחים היו כאן – שכוח השוק הישראלי איננו יכול לשאת את קשת, רשת וערוץ 10.

איתן כבל: והיה ברור – והדיון והוויכוח היו מי זה שיבלע את מי, או מי יתמזג עם מי.

איתן כבל: זו השאלה שהיתה מונחת לפתחנו.

איתן כבל: וכשהגיע לכאן גם הסיפור של ערוץ 20, מנקודת המבט שלי אני ממש רואה – ואני אבקש לשוחח שוב עם השר היום כדי להבין מדוע נציג בכיר, מבלי להמעיט מערכה של יועצת המנכ"ל, לא הגיע לכאן לומר את הדברים.

איתן כבל: עם כל הכבוד, עמדת המשרד חייבת להישמע, לא רק בציוצים אצל נתי טוקר, ואני מתכוון לזה.

איתן כבל: עמדת משרד לא יכולה להתקבל כסוג של ציוץ או הדלפה.

איתן כבל: עמדת משרד צריכה להיאמר, כמו שאני נוהג לומר בשער בת רבים, בצורה ברורה, גלויה, חד-משמעית, שיודעת לכוון גם את עמדתה כלפי רשות – שאמנם איננה כפופה לה באופן המלא של המילה, אבל הרשות השנייה – דעתו של השר והמנכ"ל ועוד איך אמורה להישמע.

איתן כבל: היא לא חייבת להתקבל, אבל הדעה כן חייבת להישמע.

איתן כבל: לא שמעתי עד לרגע זה באופן מאוד-מאוד ברור את הדברים של המשרד.

איתן כבל: בנוגע למשרד, אני שומר את הדברים ליוליה, כי חשוב לי עניין נוסף, ולא סתם אני אומר את זה.

איתן כבל: כשתגיע לכאן יושבת ראש הרשות, יש כאן נקודה מאוד מרכזית – העניין הזה של ההתשה שהורג את האנשים, עוד לפני הדברים הגדולים, עוד לפני השאלות הגדולות.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך יואב חברי, אתה חבר שלי ואתה מוערך על ידי.

איתן כבל: אתה יודע את זה ואנחנו עובדים הרבה ביחד.

נחמן שי: יש משהו מיוחד ביניכם?

יואב קיש: עשינו פה עבודה עם הרבה אנשים.

איתן כבל: עשינו עבודה משותפת, הוא יודע, הוא יודע הכול.

איילת נחמיאס ורבין: כן, גם אני ישבתי פה, אבל אני הפרעתי יותר מדי כנראה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: בין היתר כשביקשת וביקש משרד התקשורת שהדברים יובאו בלוח זמנים מהיר, כי כל יום שעובר יהרוג את הערוץ – זו היתה הנקודה שבאמת ישבנו לגביה לילות כימים, לא כקלישאה, אלא כי אתה אמרת, משרד התקשורת שישב כאן

איתן כבל: אמר זאת כל דקה; וישבו כאן נציגי ערוץ 20, חיוורים שהלו"ז לא יעבור, ופה כאילו – אבל אנחנו נגיע לזה.

איתן כבל: היה לי חשוב לומר את הדברים.

איתן כבל: ברשותכם, אני אאפשר לכם חברי הכנסת להתחיל.

איתן כבל: תגיע יוליה, אני אוסיף את דבריי.

איתן כבל: נמצאת כאן הממונה על ההגבלים, שדעתה חשוב שתיאמר.

איתן כבל: אני רק אומר לכם את הדבר הבא, אני לא מתכוון לשחק פה באמירה פוליטית.

איתן כבל: לדעתי, חייבת לצאת תחת ידינו הודעה משותפת ברורה בעניין הזה.

איתן כבל: ראשונת הדוברים תהיה איילת.

יואב קיש: אבל השאלה אם היא רוצה לחכות ליוליה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא רוצה לחכות ליוליה, שיוליה תחכה לי.

איתן כבל: לא מפאת הכבוד, היא פנתה אלי ראשונה בעניין הזה, וראוי שהיא גם תפתח.

איתן כבל: כולכם תדברו, אין שום בעיה, אלא אם כן יהיה מישהו מכם שירצה גם לחכות ליוליה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת כבל, חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת פריג', חבר הכנסת שי, חבר הכנסת חאג' יחיא, כל חברי הכנסת כאן שלפחות מעורבים בשוק התקשורת בישראל באופן מאוד מאוד אינטנסיבי, וכל התיאורים שהיו לרפורמה שאנחנו עשינו, לפני פחות מחצי שנה לדעתי, כל התיאורים של חברי חבר הכנסת כבל הם נכונים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהאבסורד מתרחש תחת ידינו.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, יש לנו המחשה מסוימת שלו מעצם אי-הנוכחות של יו"ר הרשות השנייה, משום שלהזכירכם גם בדיונים שהיו סביב הרפורמה – הנה בבקשה, חברת הכנסת לשעבר שמאלוב ברקוביץ נכנסת, אני אחכה.

נחמן שי: תמשיכי, למה את מחכה?

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני מחכה.

איילת נחמיאס ורבין: היא כבר נכנסה, נאפשר לה לשבת.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי דברים מספיק קשים לומר, היא תשמע אותם בישיבה, היא לא צריכה לעמוד כשאני אומרת אותם.

עיסאווי פריג': את במרכז העניינים היום, יוליה.

איילת נחמיאס ורבין: היא לא במרכז העניינים רק היום, אבל גם היום.

עיסאווי פריג': לא, היום הפוקוס הוא מעבר לכל - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא לא, חכה חכה, זה עוד רגע עולה למעלה.

איתן כבל: אולי דעתך ככה תשתנה ככל שתהיי קרובה - - -

יוליה שמאלוב ברקוביץ: מישהו יודע את דעתי?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני אשמח שיגיד לי.

איילת נחמיאס ורבין: גם אנחנו נשמח לדעת מה דעתך, למרות שאני קראתי מסמכים שיצאו החוצה, ואני מאוד מאוד תמהה על ההתנהלות של הרשות השנייה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר שהסיבה שאני פניתי אליך וביקשתי את הדיון לפני שבועיים – וצריך לומר שנענית מהר ככל שיכולת בהתחשב בלוחות הזמנים העמוסים של הוועדה הזאת – היא משום שלפני פחות מחצי שנה פה בוועדה נאמר, בוודאי מפי, לדעתי גם מפיך, אולי גם מפי אחרים, בצורה ברורה ומפורשת שאין שום סיכוי ששוק התקשורת יוכל לשאת את ריבוי הערוצים הזה.

איילת נחמיאס ורבין: השוק הישראלי הוא שוק קטן – כולם יודעים, אנחנו כבר נאמנו פה 1,000 נאומים.

איילת נחמיאס ורבין: כולנו מנסים לשמור כאן על היצירה ולשמור על העובדים ולעשות את כל הדברים האלה ביחד, והנה באה הרשות להגבלים העסקיים, שעד לפני פחות מחצי שעה אנחנו דנו בשינויי החקיקה שלה, עושה עבודה יוצאת מגדר הרגיל, מאשרת את המיזוג לדעתי בזמן שיא, אני לא בטוחה אם חלפו 20 או 25 יום אפילו מרגע שהונחו המסמכים על שולחנה.

איילת נחמיאס ורבין: היא עושה את התפקיד שלה, כלומר התפקיד המרכזי שנועד לרשות להגבלים העסקיים, ובודקת האם צפויה פגיעה קשה בתחרות בשוק התקשורת הישראלי ומגיעה למסקנה שלא, ונותנת את ה-go ahead למיזוג הזה; מהלך חשוב, נעשה במהירות, ביעילות, וצריך להגיד – הדבר הכי חשוב – בהתחשב במצבם של גופי התקשורת.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לומר, בלי שמות מה שנקרא, כל הגופים חבר הכנסת קיש נכון להיום נמצאים בהפסדים קשים מאוד; לא רק הגופים שמבקשים להתמזג, ודי לחכימא ברמיזא, כולם יודעים מי הגופים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו ברשות השנייה, עם כל הכבוד, ברגל גסה לוקחת את החוק, את חוק הרשות השנייה, לוקחת לה סמכויות לא לה ומונעת את המיזוג הזה, עוצרת אותו, כולל דיונים אל תוך הלילה – בהתחלה בכלל לא היו דיונים אל תוך הלילה ואז יש דיונים אל תוך הלילה; ואז יש אי-הסכמות עם מבקר הפנים מה נאמר בדיוק בדיון ולא נאמר בדיון; ואז אנחנו מתחילים פתאום לשמוע דבר חדש, את מה שבעצם אנחנו ידענו שמתרחש מאחורי הקלעים – ידיים לא נקיות משחקות במיזוג הזה.

איילת נחמיאס ורבין: שר – אולי אין לו סמכות ישירה, אבל טלפון הוא יודע להרים, לקרוא לפגישה ליו"ר הרשות השנייה, הוא יודע לקרוא לה ולהגיד: אני נגד המיזוג.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתה נגד המיזוג, אדוני השר?

איילת נחמיאס ורבין: אני הייתי שמחה לשמוע אותו – מה הבעיה שלך עם המיזוג?

איילת נחמיאס ורבין: כי יאמרו שם, בערוץ 10 אולי או במקום אחר בחברת החדשות, דברים שלא נעים לממשלה הזאת לשמוע?

איילת נחמיאס ורבין: למי זה מפריע שערוץ 10 ימשיך לחיות?

איילת נחמיאס ורבין: מה הטירוף באמת, אדוני יושב הראש?

איילת נחמיאס ורבין: לאורך העשור האחרון, אולי שמונה השנים האחרונות, כל פעם הכנסת הזאת – לא אנחנו, לא אנחנו ישבנו בכיסא הזה – התגייסה להציל את הערוץ הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הרבה פעמים היו הצלות שהיו בהן סוגיות ושאלות, האם זאת בעיה, איך זה עומד אל מול הגופים האחרים שיש להם זכויות השידור האלה, לערוצי הברודקאסט.

איילת נחמיאס ורבין: לא ידעו באמת מה לעשות, אבל בסופו של דבר היתה החלטה – המדינה היא זו שהוציאה את המכרז, למדינה יש איזושהי אחריות שיורית לזה שהערוץ ימשיך לחיות.

איילת נחמיאס ורבין: והנה, השוק רוצה לעשות את שלו, כי יש בעיה ויש ריבוי ערוצים – אני לא רוצה לדבר על כל גופי האינטרנט – והנה צריך עכשיו להציל גוף בישראל ובאה הרשות השנייה וממציאה המצאות, שאולי יש מי שירכוש את הגוף הזה, שאנחנו יודעים שאף אחד לא היה מוכן לרכוש אותו קודם, אנחנו יודעים מה עבר הגוף הזה.

איילת נחמיאס ורבין: בעלי המניות של הגוף השני, שאתו מבקשים להתמזג, בכלל לא מוכנים יותר להשקיע בו כסף.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה האבסורד הזה?

איילת נחמיאס ורבין: מה זה הטירוף הזה שאחז בנו?

איילת נחמיאס ורבין: הרי לפני פחות מחצי שנה אמרנו, שזה מה שהולך לקרות.

איילת נחמיאס ורבין: אם הנחת העבודה היתה שהדבר הזה לא יצטרך לקרות, הרי הייתם צריכים לבוא ולהגיד: אנחנו צריכים שכל הרפורמות שאנחנו עשינו אז, צריכות אולי להיראות אחרת.

יואב קיש: לקחנו את זה כהנחת עבודה ברפורמה שעשינו.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, הרי מה היה הנרטיב שאנחנו אמרנו?

איילת נחמיאס ורבין: המטרה שלנו היא שלא ייסגרו גופי תקשורת בישראל, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: הרי איתן ואני היחידים מהסיעה הצבענו בעד הרפורמה, כי אמרנו: לא יכול להיות שהיינו פה יום ולילה לתמוך במהלך כזה ועכשיו אנחנו נתנגד לו.

יואב קיש: זה כי הם לקחו את זה לכיוון פוליטי.

יואב קיש: נו, מה לעשות?

יואב קיש: הסיעה שלכם לקחה את זה לכיוון פוליטי.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל המורכבויות, היתה שם גם פוליטיקה, בדיוק כמו שיש פה יואב.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני אומרת עכשיו, אני מצפה ממך, ואני אומרת את זה כחברה.

יואב קיש: תיכף תשמעי אותי.

איילת נחמיאס ורבין: אני בטוחה, אני מכירה את האינטגריטי שלך, אני לא חושדת בזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת, בסופו של דבר, חבר הכנסת כבל, אנחנו יושבים פה ישיבה שלא היתה צריכה להתקיים בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: המיזוג הזה כבר היה צריך להיות מאחורינו וה-closing כבר היה צריך להיות.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה גברתי על הדברים הברורים.

איתן כבל: יואב בבקשה, עיסאווי לאחר מכן.

יואב קיש: גם אני אגיד דברים ברורים.

יואב קיש: ראשית, אני רוצה להתחיל ולומר שאני בעד המיזוג, ואני שם את זה כדעה אישית שלי.

יואב קיש: חשוב לי לומר את זה, ומפה אני גם רוצה להתייחס הלאה.

יואב קיש: שנית, לגבי רשות ההגבלים העסקיים, לתפיסתי הבחינה של רשות ההגבלים העסקיים זו הבחינה המרכזית והעיקרית שהיתה צריכה להיות במיזוג הזה.

יואב קיש: לגבי משרד התקשורת, השר איוב קרא – אני מאוד מעריך אותו, הוא חבר טוב שלי, ואני גם יודע חברי איתן כבל, שאתם עובדים על לא מעט דברים יחד ובשיתוף פעולה, ולכן אני באמת מופתע שלא היה פה תיאום מראש, בוודאי לפחות בעניין הזה.

יואב קיש: אני גם אומר לך, שאני אישית אפנה אליו ואנסה להבין מה הסיבה.

יואב קיש: יכול להיות – ואני עוד לא יודע, כי לא נכנסתי לתמונה – שזה הרגישות המורכבת בכל הסיטואציה, אני מניח שזה בא מזה, מזה שטוענים שיש לו עמדה והוא בא להשפיע.

יואב קיש: אני אבדוק את זה, אני לא רוצה לדבר בלי זה.

יואב קיש: חברתי חברת הכנסת ורבין, אמרת שיושבת ראש הרשות השנייה – היא גם תדבר תיכף – לקחה סמכויות לא לה.

יואב קיש: עם זה אני לא מסכים.

יואב קיש: אני חושב שברמת הסמכויות, יש לה את הסמכות והיא מתנהלת כחוק.

יואב קיש: מה היא עושה – אפשר להתווכח, אבל אני לא חושב שיש פה אירוע של חוסר סמכות, ואני לא חושב שכדאי להתחיל לחשוב אם זאת לא סמכות, כי זה לא העניין.

איילת נחמיאס ורבין: בטח שמותר, אבל תיקנו סעיפי חוק.

יואב קיש: איילת, תודה.

יואב קיש: עכשיו אני רוצה להגיד לך חברתי יושבת ראש הרשות השנייה, אני לא יודע אם מותר להבהיר – היה לנו מפגש באיזה אירוע ואמרתי לך: אני חושב שאת טועה.

יואב קיש: אמרת לי: אתה טועה, ואני אשכנע אותך.

יואב קיש: אמרנו שנדבר, ולצערי לא הספקנו לדבר, זו האמת.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לכם איך אני רואה את זה, ואלה שני דברים שחשוב לי להגיד.

יואב קיש: כל מי שחושב שיו"ר הרשות השנייה פועלת משיקולי ביבי או פריימריז או לא יודע מה, אני אומר לכם את זה בצורה הכי ברורה שטויות במיץ עגבניות, תוציאו את זה מהלקסיקון.

פנינה תמנו: אז מאיזה שיקולים?

יואב קיש: אני אסביר לך.

יואב קיש: תוציאו את השטויות האלה מהלקסיקון שלכם.

יואב קיש: היא פועלת מהתפיסה הניהולית שלה, והיא תסביר.

פנינה תמנו: תפסיקו להסתתר, נו בחייך.

יואב קיש: היא תסביר.

פנינה תמנו: אתם אמרתם שיש תקשורת חופשית - - - פגיעה מאוד חמורה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: עוד האשמה אחת לכיוון שלי, גברתי חברת הכנסת, ואני עוזבת את הקרקס הזה ויוצאת מפה.

פנינה תמנו: את לא מאיימת עלינו.

פנינה תמנו: מה זה האיום הזה?

פנינה תמנו: איתן, איזו חוצפה.

איתן כבל: את מוכנה לתת לי לנהל את הדיון?

איתן כבל: אפשר?

פנינה תמנו: בוודאי, אבל בלי איומים, מה זה הדבר הזה?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לחברתי יוליה שמאלוב ברקוביץ, שבתקופתה כחברת כנסת, כולם היו צריכים כבר מזמן לקום וללכת כשהיא דיברה פה.

איתן כבל: אז לפחות – אני אומר את זה גם לך בחברות – אל תשכחי איפה את נמצאת, את זוכרת?

איתן כבל: אז אנא, אל תאיימי עלינו, איך אומרים?

איתן כבל: אני אומר את זה עם כל הכבוד.

איתן כבל: את זוכרת היטב מה עשית.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה לא איום, למה ההליכה שלי זה איום?

איתן כבל: אבל את זוכרת מה עשית לרגולטורים.

פנינה תמנו: אבל למה?

פנינה תמנו: את צריכה לדעת לספוג ולשמוע, גם אם יש ביקורת.

פנינה תמנו: את לא פה בשביל שנלטף אותך.

פנינה תמנו: גברתי, את מקבלת כספי ציבור.

איתן כבל: פנינה, אני אומר לך, איך אומרים?

איתן כבל: את לא ותיקה פה אצלי בוועדה, אז בבקשה, לי לא מפריעים.

יואב קיש: אני חוזר שוב על דבריי, כי אני אומר לכם שזה מאוד חשוב לי.

יואב קיש: אני קודם כל ברמה המקצועית חולק על דעתה של יושבת ראש הרשות השנייה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אין לי דעה, אני עדיין לא אמרתי את דעתי, אדוני חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: בסדר, אז אני אתקן את עצמי.

יואב קיש: אני תומך במיזוג, אני חושב שאין – האמת שאני כבר לא יודע, אולי הזמן הרג אותו, נקווה מאוד שלא, כי אני לא רואה מתווה אפקטיבי אחר, ואני מאוד אשמח שבסוף הוא יקרום עור וגידים.

יואב קיש: כמו שאמרת, יש משמעות לנושא הזמן וצריך לכבול החלטות בלוחות זמנים.

יואב קיש: אי אפשר לסכל דברים בגלל לוחות זמנים.

יואב קיש: גם אם יש חילוקי דעות על נושאים מסוימים, אני אומר בצורה הכי ברורה – ההתנהלות של יושבת ראש הרשות השנייה, מהיכרותי איתה, היא התנהלות מקצועית לחלוטין וכל ניסיון להטיל בה דופי הוא לא קביל, בוודאי ובוודאי אני אומר לכם יותר מזה, ראש הממשלה לא מעורב בשום דבר בעניין הזה, וכדאי שכל הקונספירציות ייצאו מהראש.

יואב קיש: אני מסיים בדבר אחרון.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, בסוף אנחנו תלויים גם בשחקנים בשוק, אז אני לא יודע בדיוק איפה זה עומד.

איתן כבל: תיכף נשמע אותם.

יואב קיש: נשמע אותם, אבל ככל שהרגולטור נכנס לעניין, אישור הממונה על ההגבלים לתפיסתי מהווה אישור וסיום הפרשה.

יואב קיש: תודה.

עיסאווי פריג': ברשותכם, אני אחלק את דבריי לשני חלקים, כמה משפטים עכשיו ואחרי שאני אשמע את יוליה, אני אתייחס בהרחבה.

עיסאווי פריג': אבל יואב, אתה אומר שראש הממשלה לא מעורב.

יואב קיש: חד וחלק.

עיסאווי פריג': אז ברגע שאתה אומר, הוא כן מעורב.

יואב קיש: עיסאווי, אם כך אתה בונה את התזות שלך, כנראה אתם תישארו הרבה שנים באופוזיציה.

איתן כבל: אל תבהיל אותם להיות חלק מהקואליציה.

איתן כבל: ..

עיסאווי פריג': איילת, אני חולק עליך בסוגיה שהרשות השנייה פועלת ולוקחת סמכות שלא היתה לה, כי זה דבר הרבה מעבר לכל הדיון, כי אם אכן זה כך, זאת סוגיה אחרת לגמרי.

עיסאווי פריג': אני לא שם, אבל ברשותכם חברים – ואני מדבר לגופי התקשורת – אני רואה את התמונה אחרת.

עיסאווי פריג': אני לא רואה אותה בכלל שחור-לבן.

עיסאווי פריג': גופי התקשורת, על פי העיון בספרים ובמספרים, מפסידים כספים, כולל קשת מאז היווסדם ועד היום.

יואב קיש: לא, היו שנים שהרוויחו.

איתן כבל: הם לא זוכרים את זה בכל אופן.

עיסאווי פריג': הם לא זוכרים.

עיסאווי פריג': אם אני מסתכל על הנתונים, בעלי המניות של קשת הזרימו לערוץ 250 מיליון בשנים האחרונות; בעלי רשת הזרימו בשנים האחרונות 150 מיליון; בעלי ערוץ 10 – 220 מיליון, וערוץ 10 קם מ-2002 עד היום.

עיסאווי פריג': ומאז שאני בכנסת, אני שומע על הצרות וזה לא נסגר, זה ממשיך.

עיסאווי פריג': אז לשאלה אם זה שחור-לבן או לא שחור לבן אין לי תשובה.

עיסאווי פריג': הסוגיה השנייה שאני רוצה להעלות, ההחלטה של הרשות של גברת הלפרין – אני מבין אותה, היא פועלת מאינטרס שציבור הצופים מקור דאגתה.

עיסאווי פריג': אבל אני רואה את זה מזווית אחרת, מזווית תחרותית, האם המיזוג יחזק את התחרות או יחליש את התחרות?

עיסאווי פריג': זאת שאלה.

עיסאווי פריג': יש תזה שאומרת כך ויש תזה שאומרת כך.

עיסאווי פריג': שאלה שנייה, שוק הפרסום שהוא מוגבל וקטן – ואיתן ציין את זה – מה אנחנו עושים ומה נעשה כדי להרחיב את הבסיס הזה.

עיסאווי פריג': היה דיון לפני מספר חודשים על גוגל ועל פייסבוק ומה הנתח שהם לוקחים.

איתן כבל: יש גם מחר.

עיסאווי פריג': מה עשינו כדי להרחיב את הסוגיה הזו?

עיסאווי פריג': מכאן אני עובר לסוגיה החשובה, שאני קורא שהרשות השנייה – ושאלה, אני פשוט פותח את זה, לא רואה את זה שחור-לבן – אומרת:

עיסאווי פריג': אני מעניקה רישיון לא לסחור בו, אלא רישיון לגוף שיהיה חלק מהמדיה ומהתקשורת.

עיסאווי פריג': הגוף לא הצליח, הגוף לא הצליח.

עיסאווי פריג': היה לנו דיון בהלא, בערוץ 20 ובאנו לקראתם מבחינה רגולטורית כמה שאפשר שיהיו קיימים.

עיסאווי פריג': מהבדיקה שאני עשיתי, שאלתי את עצמי: למה הרשות השנייה מתעקשת – ועל פי הטענות ששמעתי כאן – גורמת לסחבת?

עיסאווי פריג': מה מסתתר מאחורי זה?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': האם יש מניעים לא מקצועיים?

עיסאווי פריג': האם יש מניעים זרים?

עיסאווי פריג': שיקולים זרים בהתמהמהות ובמשיכה?

עיסאווי פריג': כשאני קיבלתי את התשובה שטרם סופק לה, שהיו חגים, שזה נבדק – שמעתי דברים עם טעם, שאני לפני שהתחלנו את הדיון, ראיתי את האווירה של ה"עליהום" על הרשות השנייה, אני אומר: אני תפסתי גב אחורה, אמרתי: למה זה ככה?

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע את יוליה.

עיסאווי פריג': אז חברים, זה לא שחור-לבן.

עיסאווי פריג': טוב שזה ייעשה בלי שיקולים זרים – בלי שיקולים זרים.

עיסאווי פריג': איתן, אנחנו דנו בהמון רפורמות במדיה ובתקשורת, וכל הזמן שמנו את המילים על השולחן – תחרות, הפחתת ריכוזיות – האם העיקרון הזה יימשך עם המיזוג?

עיסאווי פריג': ושוב, אני מסיים וחוזר לשאלה הראשונה, אני לא מקבל את התפיסה של התנהלות כושלת, וההתנהלות הכושלת הזו ממשיכה יותר מ-15 שנה.

עיסאווי פריג': יש סימן שאלה אחד גדול בכל התהליך ובכל הדברים שמסתתרים בחשיבה מאחור.

איתן כבל: תודה חברי חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני כבר מודה לך, כי אתה הזכרת לי שאני צריך להפנות שאלה לממונה על ההגבלים לגבי עניין הריכוזיות.

איתן כבל: כינוס ועדת הריכוזיות, האם כינסת או לא?

איתן כבל: האם את מתכוונת לכנס?

איתן כבל: אבל תיכף אנחנו נגיע ונדון בעניין.

איתן כבל: נחמן, בבקשה, ואז נפתח ברשותכם את הדיון.

נחמן שי: תודה רבה איתן.

נחמן שי: יש לי איזה ניסיון קצר עם הנושא לפני כמה שנים, ואני מכיר את הרשות השנייה לא רע, הקמתי אותה, ואני יודע מה התפקידים שלה, והם לא השתנו; ואני יודע מה היתה המהות ומה היתה הסיבה ומה היה הרעיון המכונן שהקים את הרשות השנייה, וממנו גם צמחה הטלוויזיה המסחרית במדינת ישראל, ובעיניי הוא לא השתנה.

נחמן שי: מילת המפתח, גברת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, היא טובת הציבור – זה הדבר האחד והיחיד שצריך להנחות את הרשות השנייה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה מה שאנחנו עושים.

נחמן שי: טובת הציבור היתה הסיבה שהפרויקט הגדול הזה יצא לדרך ושהוא מתקיים היום.

נחמן שי: מה שלא עומד או משרת את האינטרס הציבורי – לא יכול להיות קיים פה.

נחמן שי: התחושה שלי – כי עוד לא שמעתי אותך, יוליה, ואני אשמח לשמוע אותך, אבל אני אומר את זה על סמך זה שאני גם קורא, לומד, לפעמים גם מדברים אתי כמה אנשים – זה שהאינטרס הציבורי נפגע.

נחמן שי: האינטרס הציבורי לא מתקיים פה, והפעילות של הרשות לא משרתת את האינטרס הזה יותר.

נחמן שי: נכנסו לתמונה שחקנים אחרים, בעיקר גורמים ממשלתיים שלא אמורים להיות חלק מהתהליך הזה, כי לשם כך קמה הרשות.

נחמן שי: היא היד הארוכה של הממשלה, אבל היא כבר לא יכולה להיכנס לכל החלטה והחלטה.

נחמן שי: את והמועצה שלך והצוות המקצועי שלך – הם האנשים שצריכים לעשות את ההחלטות, בהתאם לחוק, לא בהתאם לרצונו של אדם זה או אחר.

נחמן שי: ומה שאני שומע, לומד ורואה, שיש שם כל מיני גורמים שמושכים.

נחמן שי: מרגע שנקבע שאפשר לצאת לשוק הזה, מרגע שהכנסת קיבלה את שלה, מרגע שנקבעה שיש שלושה ואם הם רוצים להתאחד לשניים, ועדיין אנחנו עומדים באותן אמות מידה של טובת הציבור, של השיקול הכלכלי ושל מגוון השידורים – כי בעיניי זה דבר מאוד מאוד מרכזי – וחופש וכל הדברים היפים האלה, צריך לתת להם לצאת לדרך ומהר, לפני שהם יצנחו ויפלו.

נחמן שי: בשום פנים אני אומר, הם לא צריכים לממן מכיסם ולהפסיד – הם לא צריכים, אין דבר כזה.

נחמן שי: ואני מלא הערכה, במידה מסוימת, על זה שהם ממשיכים ומושכים, למרות שבהיבט הכלכלי, שהוא ההיבט שמנחה אותם – בסופו של דבר, אלה אנשים שבאו להרוויח כסף, וזה לא חטא, אף פעם זה לא היה חטא שהם רוצים להרוויח כסף – מפסידים בשידורים.

נחמן שי: תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, אני לא בקי בפרטים, אבל באתי לדיון הזה למטרה אחת – לדעת ולוודא שכל ההחלטות שעדיין בדיונים, כי חלק מהם לא הסתיימו, הן נקיות משיקולים פוליטיים ומהתערבות פוליטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל זה באתי לדיון הזה, וזו השאלה שלי על השולחן, גם כדי לשמוע את ההסברים בנושא הזה.

איתן כבל: תודה יקירי.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: השאלה שנמצאת בפנינו היא שאלה לגמרי פשוטה, היא לא מסובכת, ואסור לסבך אותה, כי ביסודה היא שאלה מאוד מאוד פשוטה.

דב חנין: קודם כל, ברמה העובדתית בואו נתחיל, רשות להגבלים עסקיים, שהיא הגורם שמופקד על מניעת מצבים של מונופולין ועל הבטחת תחרות, אישרה את המיזוג.

דב חנין: כאשר היא אישרה את המיזוג הזה, היא לא דנה בשיקולים של עצמאות עיתונאית ובשיקולים של איכות הסיקור החדשותי, והיא עשתה את זה מתוך הנחה וטענה, שהנושא הזה נמצא במגרשו של רגולטור אחר.

דב חנין: הרגולטור הזה הוא מועצת הרשות השנייה.

דב חנין: לכן, לא רק שהמצב החוקי, אלא גם המצב העובדתי פה, לא רק מאפשר אלא מחייב את מועצת הרשות השנייה לעסוק בשאלות האלה.

דב חנין: זה הרגולטור שאליו התגלגל הכדור הזה של הבטחת העצמאות העיתונאית, הבטחת העצמאות של חברת החדשות, וזו סוגיה חשובה ביותר.

דב חנין: הרשות השנייה, שיש לה לדעתי בוודאי לא רק את הסמכות, אלא גם את החובה לבחון את השאלה הזו, צריכה לעשות את זה ביעילות ובמהירות כמו כל גוף מנהלי.

דב חנין: גוף מנהלי לא יכול לטרטר את ה מערכת, לא יכול למשוך זמן.

דב חנין: מבחינה זו, אני באמת חושב שצריך היה לקחת דוגמה מהפעולה המאוד מאוד מהירה.

דב חנין: אני שותף פה להערכה ולברכות לכם ברשות להגבלים עסקיים.

דב חנין: עשיתם בדיקה לא פשוטה, והגעתם למסקנה, לפי מיטב שיקולכם, שאת המהלך הזה צריך לאשר.

דב חנין: אני חושב שמהגישה ומהיעילות הזאת צריך היה ללמוד ברשות השנייה.

דב חנין: זו נקודה ראשונה.

דב חנין: נקודה שנייה, אני רוצה בכל זאת להתעכב לרגע על ההחלטה שלה רשות להגבלים עסקיים, כי היא מאוד מאוד חשובה כנקודת המוצא לדיון שצריך לעשות במועצת הרשות השנייה.

איילת נחמיאס ורבין: אני דיברתי אתך פה בוועדה כמה פעמים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אף פעם.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא שאלת אותי שאלה אחת, וכל ההשתלחויות שלך כרגע כלפיי – פעם אחת לא התקשרת ולא שאלת מה קורה.

איילת נחמיאס ורבין: ---הכול היה בחוץ, השתרבב.

איתן כבל: יוליה תודה, תינתן לך כמובן האפשרות לענות.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני לא יושב ברשות ההגבלים ואני לא מכיר את הדברים מבפנים, אבל גם ממבט מבחוץ, אני חושב שאפשר לראות שזו לא החלטה שהתקבלה באיזושהי קלות ובאיזשהו טייס אוטומטי.

דב חנין: יש פה דילמות.

דב חנין: למה בסופו של דבר רשות ההגבלים החליטה לאשר את המיזוג?

דב חנין: היא החליטה לאשר את המיזוג, מכיוון שהיא הגיעה למסקנה, שערוץ 10 הוא מה שקוראים בשפה המקצועית "פירמה כושלת".

דב חנין: לא נאשר את המיזוג – לא יהיה ערוץ 10.

דב חנין: לא יהיה ערוץ 10 – אז התוצאה בסופו של דבר מבחינת שוק התקשורת הישראלי תהיה יותר גרועה – היא תהיה יותר גרועה, פשוט נאבד ערוץ שלם.

איילת נחמיאס ורבין: שלא לדבר על הקמת חברת חדשות במקום חברת חדשות 10.

דב חנין: נכון, נאבד חברת חדשות, נאבד ערוץ, העובדים יאבדו את מקומות העבודה שלהם.

עיסאווי פריג': למה תאבד?

עיסאווי פריג': למה לא מוכרים את זה?

עיסאווי פריג': למה תאבד?

טל שורר: כי היא לא מאפשרת.

דב חנין: עיסאווי, אני לא באמת מומחה בצד הכלכלי של העניין.

דב חנין: זו המסקנה של רשות ההגבלים, שהיא מבחינתי גורם מקצועי שהגיע למסקנה שהמצב של ערוץ 10 הוא כזה.

דב חנין: פירמה כושלת, מה המשמעות?

דב חנין: המשמעות שכנראה יהיה קשה למצוא לזה רוכש ואתה לא תאפשר את המיזוג, כל העסק יקרוס.

איילת נחמיאס ורבין: טוב, זה גם כבר קרה, זה כבר גלגול חמישי.

דב חנין: לכן אני אומר שזו מבחינתי נקודת המוצא העובדתית, שעליה הרשות השנייה היתה צריכה לעבוד, וכמו שאמרתי, היא היתה צריכה לעשות את זה ביעילות ובמהירות.

דב חנין: אגב, יש בפנינו נייר של המכון הישראלי לדמוקרטיה, שנותן פה דוגמה מאוד מעניינת של הליך שהתבצע באנגליה – שם חברת פוקס סנצ'ורי השתלטו או בעצם התמזגו עם סקיי.

איתן כבל: אתה תמנע מאנשים לדבר פה.

איתן כבל: אתה מצטט את כולם.

דב חנין: אלה דברים בשם אומרם, צריך להגיד אותם.

דב חנין: אני מצטרף לדוגמה הזו, הדוגמה הזו היא דוגמה שבאמת צריכה להאיר את עינינו.

דב חנין: נקודה אחרונה, מה צריכה לעשות מועצת הרשות השנייה לפי הבנתי?

דב חנין: בעניין המיזוג היא צריכה ללכת באותו נתיב שרשות ההגבלים העסקיים הלכה, אבל היא צריכה לקבוע תנאים שיבטיחו את אותם אינטרסים ציבוריים שהיא אמונה עליהם, למשל: את האינטרס של עצמאות חברת החדשות; לייצר מנגנונים מערכתיים, שיבטיחו את זה, אפילו מעבר למה שקבוע בחוק; להבטיח השקעת מינימום בחברת החדשות – כל הדברים האלה היו צריכים להיכלל בהחלטה של מועצת הרשות.

דב חנין: למה כל הדברים האלה לא קורים?

דב חנין: למה כל הדברים האלה לא קורים?

דב חנין: אני חושש שהבעיה היא לא חריצותה של חברת הכנסת לשעבר יוליה שמאלוב ברקוביץ, ואני חושב שכל הדברים האלה קורים בדיוק בגלל מה שאנחנו לא היינו אמורים לדעת ונחשפנו אליו ביממות האחרונות, שמסתבר ששר התקשורת אומר: אני לא רוצה לאשר את המיזוג, ומאחורי שר התקשורת יש אנשים אחרים, שמינו אותו לתפקיד הזה.

קארין אלהרר: מה, הוא לא עצמאי?

דב חנין: ואותם אנשים אחרים לא אוהבים כנראה את ערוץ 10 ולא אוהבים את חברת החדשות של ערוץ 10, ולכן מבחינתם שיקרוס הגג על יושביו.

דב חנין: אני אומר את הדבר הזה, כי אני יודע איזה מאמץ אדיר אתה עשית בתור יושב ראש הוועדה הזאת ובתור משתתף בוועדה משותפת כדי להציל ממש בגופך, להציל את ערוץ 20, שדעותיו שונות מדעותיך.

איתן כבל: נכון, וחטפתי על זה.

דב חנין: דעותיו שונות מדעותיך ואולי הוא יקר ללבו של ראש הממשלה, ושם היה מאמץ מכל הצדדים כדי להציל את הערוץ – פה אני חושש שאנחנו נראה מציאות אחרת.

איילת נחמיאס ורבין: דב, איתן ואני הצבענו נגד הסיעה שלנו, הצבענו בעד החוק.

פנינה תמנו: תודה אדוני היושב ראש.

פנינה תמנו: אם אני ממשיכה את דבריו של דב, אני גם חושבת שתפקידה של הכנסת שנכנסת פה לפעולה לפקח על הממשלה.

פנינה תמנו: במקרה הזה, אנחנו רואים שאתה המחסום היחיד והחומה הבצורה היחידה, זאת הוועדה הזאת לפני שהממשלה הזאת ממשיכה להשתלח ולטרלל את כל המערכת.

פנינה תמנו: איזו מדינה הפכנו להיות?

פנינה תמנו: לפעמים נדמה לי שאנחנו מנסים לכסות במילים יפות והממשלה שולחת את הערוצים האלה לרגולטור.

פנינה תמנו: הרי זו הסתתרות, זו הסתתרות באופן מובהק מתוך אותה מגמה של פוליטיקאים, שמנסים להלך אימים על התקשורת, וכעיתונאית לשעבר אני אומרת לך שאנחנו במקום מסוכן.

פנינה תמנו: מנסים להראות מה הוא גזר דינו של כל אחד שרק יבקר את הפוליטיקאים.

פנינה תמנו: בשונה ממדינות מושחתות עד יסוד, כדאי מאוד שאנחנו נבין שאנחנו נמצאים במקום שהוא מאוד מסוכן, ולכן כולנו צריכים להשמיע קול זעקה.

פנינה תמנו: אז ההתייפייפות הזאת, שאנחנו רוצים להאמין שהרשות השנייה והרגולטורים עושים את עבודתם נאמנה – צר לי, פה אנחנו צריכים להסיר את הכפפות ולשאול את כל השאלות בצורה נוקבת, כדי שיידעו אותם פקידים, שלא משנה מי מינה אותם, הם צריכים לקחת החלטות שיהיו טובות לציבור, כי כל פגיעה בגופי שידור שבסופו של דבר מובילה את הספינות לטבוע, פוגעת באופן ישיר בגיוון השידור ובאיכות השידור.

פנינה תמנו: תודה רבה לך.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני יושב הראש.

קארין אלהרר: אני חייבת להגיד לך שיש לי דז'ה וו, כאילו פעמיים בקדנציה אנחנו עסוקים בהצלת ערוץ 10, ואני רוצה לדעת אם זה מקרי או שמישהו רוצה שהם יהיו שק החבטות, ואחרי שהם ימותו גם לבעוט ולדרוך על הגופה, זה מה שאני מנסה להבין.

קארין אלהרר: אני גם מבולבלת מזה, כי כשראש הממשלה היה שר תקשורת, הוא אמר: העם יבחר בשלט, והיה הפיצול של ערוץ 2, וואו, הבנו נורא נורא מהר שזה לא עבד.

קארין אלהרר: עכשיו הגורמים המקצועיים אומרים: זה אפשרי, ואיכשהו אני לא יודעת, יש איזה נעלם שלא הצלחתי להבין, ואני מאוד שמחה שהגברתי שמאלוב ברקוביץ נמצאת כאן, כי אני אשמח לדעת – למה זה תקוע?

קארין אלהרר: איפה המעצור?

קארין אלהרר: ואם צריך את עזרת הכנסת, הנה באנו, בואו נשחרר אותו, כי איך יכול להיות?

קארין אלהרר: יש שני צדדים שרוצים להגיע להסכמה, מה מונע?

קארין אלהרר: האם יש איזה מישהו מאחור, שמושך בחוטים ואנחנו לא מכירים אותו?

קארין אלהרר: אנא צא החוצה, הראה את פרצופך.

קארין אלהרר: אני מאוד אשמח לשמוע את ההסבר, אני בטוחה שיש הסבר מלומד, כי אחרת יש בעיה מאוד קשה.

איתן כבל: תודה לקארין אלהרר.

איתן כבל: עכשיו אני רוצה לקבוע את סדר השיח.

איתן כבל: ראשונת הדוברים תהיה הממונה על ההגבלים, שאין עליה וראוי שזה ייאמר.

איתן כבל: אני אומר את זה כמי שוועדת הכלכלה היא ועדת הבית שלה.

איתן כבל: שוב אני מנצל את ההזדמנות לומר שמאז כניסתך לתפקיד, את נותנת עבודה שכבר שנים לפחות אני לא ראיתי, ואני הרבה זמן פה.

איתן כבל: ברשותכם, ראשונת הדוברים הממונה על ההגבלים.

איתן כבל: לאחר מכן יושבת ראש הרשות השנייה, וכמובן יש כאן רשימה שאנחנו ננסה לתת את המפתח הרחב, גם של רשת מי שיבקש, ערוץ 10 כמובן, סגנית הממונה על התקציב, וכמובן יושב ראש הוועד.

טל שורר: תמיד העובדים אחרונים.

איתן כבל: לא, אין בעיה, אתה רשום, אני אאפשר לך בוודאי.

איתן כבל: אני לא לחוץ עד 15:55, עד שהדיון הזה ימוצה, כי אני רוצה שגם תצא מפה הודעה שלנו.

איתן כבל: בבקשה גברתי הממונה על ההגבלים העסקיים.

 << אורח >> מיכל הלפרין: תודה רבה יושב ראש הוועדה, וכמובן תודה רבה על המילים החמות.

 << אורח >> מיכל הלפרין: המיזוג בין רשת ל-10 אושר על ידי רשות הגבלים עסקיים באוגוסט האחרון, מכוח דוקטרינת הפירמה הכושלת.

 << אורח >> מיכל הלפרין: כשאני אומרת מכוח דוקטרינת הפירמה הכושלת, המשמעות של הדבר הזה – וזה צריך להיות ברור לכל היושבים פה בחדר – זה שאנחנו אישרנו את המיזוג הזה בחוסר אהבה מוחלט ובלב מאוד כבד.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו לא אוהבים את המיזוג בכלל.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו חושבים שיש בצדו פגיעה בתחרות, ואם אישרנו אותו, אישרנו אותו בסיטואציה של אין ברירה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: עשינו את זה בסיטואציה של אין ברירה, מכיוון שחששנו מה יקרה במצב האלטרנטיבי.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו חששנו מתמונה, שבה ערוץ 10 יתמוטט יחד עם חברת החדשות שלו, ואנחנו נישאר רק עם רשת וקשת, שמחובקות ביחד בחברת חדשות 2 ואנחנו נישאר רק עם חברת חדשות אחת.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני חושבת שלכל היושבים פה בחדר מובן היטב מה המשמעות של חברת חדשות אחת בלבד, מה משמעות התוכן היום של חדשות בערוצי התקשורת הטלוויזיונית – הוא תוכן עוגן, הוא תוכן שמביא הכי הרבה רייטינג, הוא התוכן המשמעותי ביותר שהם משדרים, ולכן הדבר הזה היה במרכז הבדיקה שלנו ובמרכז הבחינה שלנו.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני אסביר רגע דקה מה המשמעות של דוקטרינת הפירמה הכושלת, כדי שכולנו נהיה על אותו בסיס כשאנחנו מדברים על זה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: זאת דוקטרינה שאנחנו משתמשים בה בקמצנות רבה מאוד וביד קפוצה מאוד במקרים מאוד נדירים.

 << אורח >> מיכל הלפרין: רק כדי לסבר את האוזן, המקרה המשמעותי האחרון שבו אישרנו פירמה כושלת היה במיזוג של שופרסל וקלאבמרקט, שנת 2005 – רק שתבינו שאנחנו לא מדברים על משהו שנעשה בקלות ראש ובקלות דעת.

 << אורח >> מיכל הלפרין: תנאי הפירמה הכושלת מתקיימים רק כאשר הצדדים מסוגלים להראות לנו, שהחברה הנרכשת כושלת מבחינה כלכלית ואין לה שום תקומה נראית לעין; כאשר מוצו כל המאמצים למכור אותה לגורם שהוא לא המתחרה הישיר שלה, והשתכנענו שאין אפשרות למכור אותה לגורם שיגרום פחות נזק לתחרות; וכאשר אנחנו משתכנעים שיש יותר נזק מזה שהחברה תפשוט את הרגל מאשר המצב שבו היא תתמזג עם המתחרה שלה; כאמור, התנאי האחרון כמעט אף פעם לא מתקיים, במקרה הזה הוא התקיים, מכיוון שאנחנו התנינו את המיזוג בתנאי שרשת תיפרד מקשת בחברת החדשות ואנחנו נישאר עם שתי חברות חדשות שפועלות בנפרד.

איילת נחמיאס ורבין: מה שאמור לקרות בכל מקרה בעצם, על פי התנאים של הפיצול ביניהם.

 << אורח >> מיכל הלפרין: על פי התנאים של הפיצול, החברות האלה היו אמורות להיפרד ב-20'-21'.

איילת נחמיאס ורבין: אה, הבנתי, ואתם מקדימים את זה, ברור.

 << אורח >> מיכל הלפרין: על פי התנאים שאנחנו הצגנו, אנחנו לא נאפשר למיזוג הזה לצאת לפועל, לפני שרשת וקשת יפרידו את ההחזקות המשותפות שלהן בחברת חדשות 2, כדי שאנחנו נהיה בטוחים, שאנחנו נשארים עם שתי חברות חדשות עצמאיות.

נחמן שי: זה תנאי להתקדמות, שחברת החדשות צריכה לעבור לאחת משתי החברות?

 << אורח >> מיכל הלפרין: התנאי שלנו למיזוג הזה שרשת לא תהיה מעורבת יותר בחברת חדשות 2.

איתן כבל: אני רוצה רק להזכיר בעניין הזה, שהחדשות הן עוגן בכל התהליך הזה ובדיון שמתקיים סביב הנושא הזה כבר שנים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם, שהיה שלב שבו דיברו על הקמת חברת חדשות נוספת של רשת או קשת, היו פה תהליכים שלמים בעניין הזה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו נמצאים פה בשביל להגן על כל אחד ואחד מהסובבים סביב לשולחן ועל הצרכנים, כך שהם יוכלו ליהנות ממקסימום מגוון, ממקסימום אפשרויות, מהאיכות הטובה ביותר, וגם שהמפרסמים יוכלו ליהנות מפלטפורמות הפרסום הרבות ביותר.

 << אורח >> מיכל הלפרין: לכן ברור שאנחנו לא אוהבים את המיזוג הזה, שמוריד את מספר הערוצים משלוש לשניים, ואנחנו נענים למיזוג הזה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אישרנו אותו בלב כבד ובמצב של אין ברירה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: לפני שאישרנו את המיזוג, לא עשינו חיים קלים לרשת ולערוץ 10.

 << אורח >> מיכל הלפרין: הם נדרשו להעביר אלינו הרבה מאוד מסמכים, גם על הנתונים הכלכליים שלהם, גם המסמכים על הדיונים הפנימיים שנערכו אצלם – ישיבות דירקטוריון, התייעצויות פנימיות, מצגות פנימיות שהם הכינו לקראת העסקה הזאת – הכול נבחן.

 << אורח >> מיכל הלפרין: עשינו כל מה שאפשר לעשות כדי לוודא מה המצב לאשורו.

 << אורח >> מיכל הלפרין: ההחלטה התקבלה אחרי בדיקה מאוד מאוד יסודית של המצב, ואחרי שנחה דעתנו.

 << אורח >> מיכל הלפרין: כאמור, אנחנו לא מקבלים החלטות כאלה חדשות לבקרים, שפשוט אין מנוס אלא לאשר את המיזוג הזה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: מרגע שהבנו שאין מנוס, זאת רק היתה שאלה של כמה להוציא את ההחלטה יותר מהר, כי מבחינתנו אין שום תועלת ברגע שאין מנוס, שהם ימשיכו להפסיד וימשיכו להקיז דם.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אם אישרנו את המיזוג, מבחינתנו שההחלטה תצא לפועל כמה שיותר מהר.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני לא רוצה להכביר יותר במילים.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני אשמח לענות על שאלות ככל שישנן.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני רק אתייחס למה שציין יושב ראש הוועדה לעניין ועדת הריכוזיות.

 << אורח >> מיכל הלפרין: במסגרת הבדיקה של מועצת הרשות השנייה, מועצת הרשות השנייה צריכה ואמורה על פי חוק הריכוזיות להתייעץ עם ועדת הריכוזיות, שכוללת אותי כיושבת ראש, מנכ"ל משרד האוצר ואת יושב ראש המועצה הלאומית לכלכלה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו מייעצים למועצת הרשות השנייה בעניין הזה ואנחנו אמורים לשקול שיקולי ריכוזיות כלל משקית.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני רק אבהיר, שיקולי ריכוזיות כלל משקית הם לא שיקולי תחרות – הם שיקולים שונים משיקולי תחרות, ואני תיכף אסביר מה הם.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני רק אומר, עד היום לפחות, ועדת הריכוזיות לא קיבלה פנייה ממועצת הרשות השנייה בעניין הזה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: כשנקבל, אנחנו בוודאי נידרש לנושא הזה ונכנס את ועדת הריכוזיות כדי לבחון את העניין הזה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: כן צריך לשים לב, ששיקולי ריכוזיות כלל משקית הם לא שיקולי תחרות – הם שיקולים שהם מעבר לשיקולי תחרות.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו אמורים לבחון את ההשפעות שיש לגורמים כלכליים על כלל המשק הישראלי, ולא על ענף ספציפי, ובכלל זה על היכולת שלהם להשפיע על מקבלי ההחלטות, על מאסדרים, על פוליטיקאים – ואלה הדברים שאנחנו פועלים בוועדת הריכוזיות, ובהחלט עוד לא כינסתי ועדת ריכוזיות ולא נועצתי בה ולא עשינו עדיין את העבודה הפנימית בהקשר הזה, אבל בהחלט יכול להיות שלהם יהיה מה להגיד על המיזוג הזה מעבר לעמדה התחרותית של רשות הגבלים עסקיים.

עיסאווי פריג': אני שמעתי בלב כבד את מה שתיארת – חוסר אהבה, פגיעה קשה בתחרות, סיטואציות של אין ברירה, חששנו.

עיסאווי פריג': שמעתי את זה בלב כבד, בסוף הלכתם על הנימוק של הפירמה הכושלת.

עיסאווי פריג': שאלתי הראשונה היא לגבי כל הנימוקים שאת מעלה עכשיו, היית צריכה לקום כשבא הפיצול בין קשת לרשת בערוץ 2.

יואב קיש: אז היא לא היתה הממונה.

עיסאווי פריג': לא היא, הרשות להגבלים.

נחמן שי: אבל היא ממשיכה, נכון.

עיסאווי פריג': --לקום ולהגיד שאין טעם בפיצול וזה יפגע.

איילת נחמיאס ורבין: --שאין טעם בפיצול.

עיסאווי פריג': אני לא שמעתי את הטענה.

נגה רובינשטיין: רשות ההגבלים התנגדה בזמנו.

עיסאווי פריג': צריך לקבל את ההחלטה כמו שקיבלו אותה – במהירות ובהתנהלות שקיבלו אותה עכשיו.

עיסאווי פריג': אני לא שמעתי.

נגה רובינשטיין: לא, הרשות הגיעה לוועדה והתנגדה.

טל שורר: רשות ההגבלים התנגדה להחזקה המשותפת של חברת החדשות.

איתן כבל: טל שורר, אתה צודק, היא תשיב.

עיסאווי פריג': אני שם את הסוגיה על השולחן – אופן קבלת ההחלטה והמהירות בקבלת ההחלטה גורמים לי לשים את השאלה הזו על השולחן.

עיסאווי פריג': השאלה השנייה, בתהליך שקיבלתם את ההחלטה, הרי יש רגולטור נוסף שזה הרשות השנייה, ויש לו חלק.

עיסאווי פריג': למה לא ניסיתם לעשות זאת בשיתוף עם הרגולטור השני כדי שקבלת ההחלטה תהיה משותפת?

עיסאווי פריג': למה התנהלתם כאילו "אני רוצה לקחת את הכותרת באופן עצמאי לבד"?

עיסאווי פריג': יש רגולטור אחר, איפה הוא?

עיסאווי פריג': יש לי עוד שאלה על הדרך.

עיסאווי פריג': אני זוכר שבזמנו פורסם בתקשורת, שלערוץ 10 יש מחשבות לקנות את רשת.

עיסאווי פריג': היתה כתבה בסגנון, פתאום זה ירד.

עיסאווי פריג': אם ערוץ 10 כושל ועל פי ההגדרה הזו הלכת למהלך של המיזוג, מאיפה צץ הרעיון שערוץ 10 יקנה את רשת?

עיסאווי פריג': בדבריך ציינת שלושה ערוצים והתעלמת מ-750 מיליון שקל שאישרנו כאן לתאגיד השידור, איפה הוא בכל המשחק?

עיסאווי פריג': 750 מיליון – את לא ציינת את זה.

קארין אלהרר: זה ערוצים מסחריים.

עיסאווי פריג': אני יודע, אבל אני מזכיר את זה דרך אגב לא כשאלה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: תודה על השאלות, אני שמח לענות עליהן אחת-אחת.

 << אורח >> מיכל הלפרין: דבר ראשון, איפה היינו בפיצול הערוץ?

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני רוצה רגע לחדד ולהבהיר, עמדת רשות הגבלים עסקיים אינה ומעולם לא אמרנו, שאין זכות קיום לשלושה ערוצים במשק הישראלי.

 << אורח >> מיכל הלפרין: גם בהחלטת המיזוג שלנו בהודעה שפרסמנו, שהסבירה למה אישרנו את המיזוג הזה, לא אישרנו את זה כי אמרנו: יש לנו אמירה כוללת שאין זכות קיום לעולם לשלושה ערוצים במדינת ישראל.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו בדקנו את הנסיבות הספציפיות של המקרה הזה ולאן נקלעו הערוצים בדרך שבה הם הלכו כרגע, וגם על רקע הנכונות של בעלי המניות להמשיך ולהשקיע כספים כפי שהשתקפה לנו, והגענו למסקנה שבמצב הנוכחי אין כרגע תקומה לערוץ 10.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני רוצה להימנע מלומר – וחשוב מאוד שזה יהיה מדויק – שאין לנו אמירה כוללת, שאין זכות קיום לשלושה ערוצים.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני כן אציין, שכאשר היה דיון על פיצול הערוצים, רשות הגבלים עסקיים הסתייגה מאוד מהעובדה שרשת וקשת נשארות בטוחות ביחד בחברת החדשות ומותירות את ערוץ 10 עם חברת החדשות שלה להתחרות - -

איילת נחמיאס ורבין: --לבד.

 << אורח >> מיכל הלפרין: היתה עמדה מאוד ברורה של רשות הגבלים עסקיים בעניין הזה.

קריאה: מי שאישר את זה – זה הוועדה הזאת.

 << אורח >> מיכל הלפרין: לעניין השאלה של החלטה משותפת, למועצת הרשות השנייה ולראש הרשות השנייה יש סמכויות שלהם ויש שיקולים שלהם.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו לא דורכים בתוך השיקולים שלהם, ואני מעריכה שהם לא דורכים בתוך השיקולים שלנו, וכל אחד שוקל את שיקוליו.

 << אורח >> מיכל הלפרין: בוודאי שצריכה להיות התייעצות משותפת בין הגופים האלה.

עיסאווי פריג': התקיימה בעניין הזה?

 << אורח >> מיכל הלפרין: ואכן כשאנחנו בדקנו את המיזוג, אנחנו פנינו לרשות השנייה וביקשנו את עמדתה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: התקיימה פגישה ביני ובין ראש הרשות השנייה על המיזוג הזה, ואנחנו קיבלנו ושמענו את עמדתכם, ככל שהיתה מגובשת בתקופה הזאת.

 << אורח >> מיכל הלפרין: אני אציין שלהבנתי, ראש הרשות השנייה, כפי שהיא שיקפה לי בזמן שאנחנו בדקנו את המיזוג, עמדתה היתה שעד שאנחנו לא נביא את עמדתנו, היא לא נדרשת לשאלה הזאת בכלל.

 << אורח >> מיכל הלפרין: למרות זאת, אנחנו בכל התייעצנו עם הרגולטור המומחה, עם הרגולטור האחראי, הם מכירים את הערוצים בוודאי יותר טוב ממה שאנחנו - - -

קארין אלהרר: לא הבנתי, היא אמרה לך לחכות להם?

קארין אלהרר: << דובר >>

איילת נחמיאס ורבין: לא, היא אמרה: תקבלו את ההחלטה, ואז אנחנו נקבל את ההחלטה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: נכון, אבל עדיין אנחנו התייעצנו איתם כרגולטור מתמחה וכמי שמכיר את הערוצים, ואנחנו חושבים שעמדתם היא רלוונטית בנושא הזה.

 << אורח >> מיכל הלפרין: לעניין כאן, מעבר להיותם בנויים במודל עסקי שונה - - -

איתן כבל: זה לא קשור בכלל לעניין הזה.

עיסאווי פריג': אני שאלתי לגבי ערוץ 10 והרצון שהיה להם לרכוש את רשת, האם בדקתם את זה כחלק משיקולכם בקבלת ההחלטה?

 << אורח >> מיכל הלפרין: אנחנו בחנו את עסקת המיזוג, כפי שהונחה בפנינו.

איתן כבל: את צודקת, אני זוכר, זה היה פשוט אחרי.

איתן כבל: תודה גברתי על התשובה המלומדת והמנומקת.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לכם, שתוך כדי זה שאנחנו דנים, שר התקשורת העביר הודעה דרך נתי טוקר וגם דרך אריאל מישראל היום.

איתן כבל: ההודעה אומרת ששר התקשורת עומד על דעתו – זה יפה שגם את ההדלפות וגם את ההודעות הרשמיות דרך, זה יפה.

נחמן שי: למה אתה צריך לחזור על זה?

נחמן שי: למה אתה אפילו צריך להפיץ את זה?

נחמן שי: זה לא לכבודה של הוועדה.

איתן כבל: תקשיב, זאת ידיעה, כמו שאנחנו כינסנו כאן דיון, גם בעקבות ידיעות שפורסמו בכלי התקשורת.

איתן כבל: זה לא חדש, אנחנו כל שני וחמישי מגישים בקשות לדיון וזה על פי הודעות.

איתן כבל: חשוב שהדברים ייאמרו בדיון הזה, גם אם זה נאמר בצורה הזו נחמן.

איתן כבל: השר אומר שעמדתו היא שהוא תומך בריבוי ערוצים.

איתן כבל: הוא לא יתערב בעניינים מקצועיים, שנוגעים לתחום הטיפול של הרשות השנייה, והוא מפציר ברשות השנייה לסיים את העבודה עד ה-7 בנובמבר, כפי שנאמר – היתה התחייבות כזו.

איתן כבל: אני רק הבאתי דברים בשם אומרם.

איתן כבל: תודה, אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה להמשיך, בבקשה גברתי.

עיסאווי פריג': לנשום עמוק...

יוליה שמאלוב ברקוביץ: ראשית, אני אקרא ברשותכם, כי הגעתי לכאן בלב לא רגוע, ואני תיכף אסביר גם למה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל אדוני היושב-ראש, בגלל הזמנתך – ואני רוצה להודות לך שאתה מקדיש זמן לשוק התקשורת – זאת לא פעם ראשונה, גם בקדנציה הקודמת שלי בתור חברת כנסת אצלך, היית מאוד מאוד פעיל ובאמת לא פעם, כמו שאמרת, הצלת אתה בגופך יחד אתי את ערוץ 10 מסגירתו.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אין צורך להכביר במילים ולהגיד שהנושא של המיזוג בין רשת לערוץ 20 הוא נושא מהותי וחשוב מאוד לשוק הטלוויזיה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: עם זאת, אני חייבת לומר – ואיכשהו התזמון, זאת פעם ראשונה בחיים שאני הולכת להודות לנתי טוקר – שהתזמון יצא טוב עם ההודעה של שר התקשורת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חייבת לומר שאני רגולטור עצמאי, ותודה לאל לכל מי שפה זורק כל מיני מחשבות, שר התקשורת לא פעם בשיחתנו אמר בדיוק את מה שהוא אמר כרגע בהודעה שהוא שלח ממשרד התקשורת: את והמועצה גוף עצמאי, אתם תקבלו החלטה, אני מבקש לעשות את זה מהר ככל האפשר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה היה מהתחלת הבקשה, שר התקשורת עמד על כך שזה יהיה מהר ככל האפשר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני פה ממליצה סתם ככה כהערת אגב לבטל את חגי ישראל על מנת שלא יבואו בטענות לרגולטור, למשל: חודש חגים בספטמבר – פשוט תשבו ותבטלו אותם, אבל זו היתה הערת אגב.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חייבת לומר שאני מאוד מעריכה גם את עמדתו כשר, כי אני יודעת שאנחנו נמצאים בתקופה לא פשוטה, ועל אף זאת הוא עומד על כך שהוא מאפשר לרשות השנייה ולמועצה המקצועית של הרשות השנייה לקבל את ההחלטה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חייבת לומר, שאני כרגולטור מבצעת את מדיניות הבית הזה, בית המחוקקים של מדינת ישראל.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: מדיניות שאך לפני פחות משנה ביקשה לפצל לשלושה ערוצים – פחות משנה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני שומעת פה מילים גבוהות גבוהות, שכולם ידעו שהמצב קשה, אבל משום מה ועדת הכלכלה לא התכנסה אז לבטל את הפיצול, כאשר כולם כולל אגף התקציבים שיושב כאן יודעים שאין מקום לשלושה ערוצים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: חברים יקרים, אני מבצעת את תפקידה של הרשות השנייה על פי חוק מבית המחוקקים הזה.

קארין אלהרר: איפה היתה הרשות השנייה?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כשאתם תחליטו לשנות את החוק, אני אפעל על פי החוק שבית המחוקקים יקבע.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: הבקשה למיזוג הגיעה זמן קצר לאחר הפיצול עצמו.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רוצה להגיד שכבר במאה הקודמת, כשחבר הכנסת נחמן שי היה ברשות השנייה, כבר אז האינטרס הציבורי עמד לנגד עיניו בדיוק כמו גם במאה הזו, האינטרס הציבורי עומד לנגד עינינו.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: חבר הכנסת נחמן שי, אתה נראה מאוד טוב, זה לא חלילה שאני רוצה להגיד משהו עליך.

נחמן שי: אני מבקש להפסיק להחמיא לגברים פה בחדר ולהמשיך בדיון.

נחמן שי: ..

פנינה תמנו: הו, נגעת בנקודה, התחלנו להיעלב...

יוליה שמאלוב ברקוביץ: לפני שאני עוברת להצהרה שלי כאן, אני רוצה לומר לממונה על ההגבלים שאני מכבדת מאוד את עבודתה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: על אף כל מה שנכתב בתקשורת, אני מכבדת את עבודתה, ואני אומרת כאן בריש גלי שהממונה בודקת את החוק על פי החוק של ההגבלים, הרשות השנייה בודקת את הבקשה על פי חוק הרשות השנייה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: גם אם יש פה ניסיון לתקוע טריז בין שתינו, אני אישית לא אתן לזה לקרות, כי כבודה במקומה מונח, ואני בטוחה שהיא עשתה את ההחלטה כפי שהיא עשתה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני עדיין – אני לא אגיב בנושא.

איתן כבל: דווקא את החלק הזה אנחנו רוצים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: על ההתייעצות או לא התייעצות – אני מעדיפה לא לדבר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני כן נפגשתי עם הממונה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: היתה לנו שיחה מאוד מעניינת, ואכן נאמר – ואני עומדת על כך ועמדתי על כך – שהרשות השנייה תקבל החלטה, רק לאחר קבלת החלטתה של הממונה, מתוך כבוד כלפיה; ואני גם אגיד לכם למה, כי אם הממונה היתה אומרת שהמיזוג הזה לא אפשרי, כפי שאמרה כרגע, לרשות השנייה לא היתה שום דרך לאפשר אותו, ולכן אנחנו ביקשנו לשמוע מה אומרת הממונה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: הממונה אמרה כן – מרגע זה הרשות השנייה נכנסת לתוך התהליך.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: חברים יקרים, בשל מורכבות הסוגיה, קיימה מועצת הרשות השנייה מספר ישיבות בבקשת המיזוג, וכן פנתה למבקשי המיזוג לקבלת השלמות והבהרות הנדרשות לשם השלמת הדיון בבקשה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: במקביל פורסם שימוע ציבורי לשמוע את עמדות הציבור, ואני חושבת שזה לא ראוי ציבורית, חוקית ומוסרית, שאני אדבר כאן לפני סיום הליך השימוע.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: חשוב לי מאוד לומר, שאין פה מישהו שלא שם לב להתקפות חסרות שחר כלפיי בגופי התקשורת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: גם השונאים שלי, ויש לי כאלה, מרחמים עלי.

איתן כבל: אז כנראה את לא מכירה את כולם.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני בטוחה שהיום נוספו לי עוד כמה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חייבת לבקש ולומר, שתהליך השימוע שאנחנו נכנסנו אליו הוא תהליך בגלל המורכבות של הסוגיה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כמו שאמרתי, עד לפני פחות משנה היה פיצול, וכל מי שנכנס לפיצול – גם ערוץ 10, 14 היום, גם רשת וגם קשת – ידעו את מצבו של השוק.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כולם ידעו מצוין לפני שנה את מצבו של שוק התקשורת בישראל, וגם הרשות השנייה ידעה ויודעת ומודעת למצב.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: מי שבא לכאן ואומר שהרשות השנייה פשוט לא מבינה, טועה מאוד.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: הרשות השנייה יודעת בדיוק מה שקורה בשוק התקשורת, ויכול להיות שזאת הבעיה.

קארין אלהרר: אז למה לקח כל כך הרבה זמן?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אולי זאת הבעיה של הרבה אנשים, כשאני מגיעה לתפקיד – להבדיל מהפרסומים – לא מהתחום הפוליטי, אלא מתחום התקשורת, וכשבאים ואומרים אנשים "אנחנו כתבנו את החוק", יש פה בחדר אנשים שהם כתבו את חוק הרישיונות, אני באה ואומרת: אני חוקקתי את חוק הרישיונות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אז כנראה שאחת הבעיות של כל הנוגעים בדבר – שמה לעשות, הייתי מקימת ערוץ טלוויזיה, עבדתי מול רגולטור, הייתי מחוקקת והיום אני רגולטור.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני עבדתי בשוק המסחרי ועבדתי בשוק הציבורי, וברור לגמרי שהבקשה שעומדת לפתחנו היא בקשה מורכבת ביותר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: 40 עיתונאים האשימו אותי בכול, בכול חוץ מרצח ארלוזורוב.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אגב, אני חייבת להודיע פה שיש סיכוי גדול שגם בכך אני אואשם בקרוב.

נחמן שי: זה לא מצחיק.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: לאור האמור לעיל ועל מנת להקטין את הפגיעה בתהליך המתואר, תהליך השימוע הרציני שמבצעת ותבצע רגולציה וגוף רגולטורי במדינת ישראל, על מנת למנוע פגיעה בשיקול דעתה של הרשות השנייה, וכל אלה שעומדים לי עם האקדח לרכה ש"אין זמן", "עכשיו", "מיד", "אם לא את – נכנס את הכנסת", "זה לא פוליטי", אבל כל הכנסת נמצאת פה, "דחוף, תקבלי החלטה לטובתנו" - -

פנינה תמנו: מה היית רוצה?

פנינה תמנו: שנתנדף מפה?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: חלילה.

פנינה תמנו: נו, מה קורה עם העקיצות האלה והשיח הזה?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: --"דחוף, דחוף מבקשים שתקבלי החלטה לגבי אישור המיזוג" – "מבקשים" זה עוד מילה יפה; אני רוצה לומר, ואני חוזרת על כך, שעל מנת למנוע - - -

עיסאווי פריג': מי הגורמים האלה?

עיסאווי פריג': אנחנו יכולים לדעת?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: חבר הכנסת עיסאווי, אני גם לא רוצה לדבר על האיומים שאני שומעת במהלך התקופה – "נפרק אותך", "נחסל אותך", "לא תמצאי עבודה", "לא תמצאי שום דבר".

יוליה שמאלוב ברקוביץ: עזבו, אני לא רוצה להגיד מי.

איילת נחמיאס ורבין: הוועדה מגנה כל ניסיון להלך אימים על רגולטור – זה לא אומר שהרגולטור צודק, אבל חס וחלילה אף אחד לא רוצה את זה, מה פתאום.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מאוד מודה לך, אני לא סיימתי.

פנינה תמנו: אבל איילת, אם מישהו אומר שמאיימים עליו, כדאי שיגיד מי מאיים עליו.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כשמישהו יושב ואומר שראש הממשלה מעורב, שייגש לשלטונות ויוכיח.

קארין אלהרר: החיים היו קלים, אם אפשר היה להוכיח - - -

איתן כבל: חברים, יש לי בקשה – עשו לי טובה, אני רוצה להקשיב כאן גם לאנשים.

איתן כבל: הרצון שלי לגבש כאן החלטה בסוף הוא יותר חשוב מכל הוויכוחים האלה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לסיים את הבקשה שלי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: לאור האמור, על מנת להקטין את הפגיעה בתהליך המתואר, על מנת למנוע פגיעה בשיקול דעתה של הרשות השנייה, וכן למנוע לחצים והשפעות שאינם ענייניים, אני סבורה כי אין מקום לדיון בוועדה הזאת בשלב זה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כאשר אנו נמצאים במהלך של תהליך השימוע, שפורסם עד 24 לחודש, אנחנו פנינו לציבור והרשות השנייה תשמח מאוד לבוא ולהציג את עמדתה, את עמדת מועצת הרשות השנייה בסמוך לאחר שזו תקבל את עמדתה בעקבות השימוע.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כפי שאמרתי, אני אגיד פה משפט אחרון, כי מעבר לזה אני מבקשת מכם לא לענות לשאלות כדי לא לפגוע בתהליך השימוע.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מבקשת להגיד – ואמרתי פה לא פעם ראשונה, ואני רואה פה ישר את חברי וידידי היקר ורשבסקי – אין כוונת הרשות השנייה לסגור את ערוץ 10 או לפגוע במי מהערוצים, אבל אתם חייבים להבין, בקשה של מיזוג זה פחות ערוץ אחד בישראל.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: השאלה שעומדת בפתחנו היא שאלה מאוד מורכבת – זה פחות הפקות, זה פחות מקומות עבודה, ולכן יצאנו לשימוע, ואנחנו לא מוכנים בשום פנים ואופן לקבל החלטה עם אקדח לרכה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: נעשה את עבודתנו על פי חוק, אדוני היושב-ראש.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו מבקשים לסיים את התהליך, כפי שביקש כרגע השר, שמעתם אותו.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: נבקש לסיים את התהליך עד ה-7 בנובמבר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: מאוד חשוב להגיד פה דבר נוסף.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: השימוע תלוי גם בחומרים שמקבלת הרשות השנייה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מקווה מאוד לשיתוף פעולה מכל הגופים, ואני מזמינה כאן אצלך בוועדה, אדוני היושב ראש, את כל מי שמעוניין להגיע לשימוע, להגיד מי בעד, להגיד מי נגד, להגיד מה הנימוקים, על מנת שהרשות השנייה, רשות רגולטורית במדינת ישראל, תקבל החלטה מושכלת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: תודה רבה לכם.

קארין אלהרר: אני שמעתי את דבריך, גברתי, ואת בעצמך אומרת, לא אני, את אומרת שהפיצול היה לא מזמן, לא מלפני 1,000 שנה.

קארין אלהרר: אתם מכירים את כל החומרים, זה לא משהו שאתם צריכים לאסוף מחדש את המידע, לעשות איזה תחקיר מעמיק.

קארין אלהרר: כולנו מבינים במה מדובר.

קארין אלהרר: להבנתי, רשת הודיעו שהם מבטלים, נסוגים מהמיזוג, אז אני שואלת על מה השימוע.

איתן כבל: אנחנו נאפשר כמובן לנציגי רשת פה להתייחס, אם ירצו.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רק מנסה לחשוב איזה שאלה פה יכולה לפגוע בתהליך השימוע, אבל אני אומר לך.

נחמן שי: הליך השימוע הוא לא תהליך משפטי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: הוא תהליך משפטי.

נחמן שי: הוא לא תהליך משפטי.

נחמן שי: לא, אין דבר כזה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כדאי מאוד שתדע.

איתן כבל: יש כאן עניין שאני בכל מקרה מחפש את התוצאה.

איתן כבל: מה שחשוב זה לוחות זמנים ומתי זה יוצא, זה הסיפור כולו.

עיסאווי פריג': יוליה, קיבלתם את כל מה שאתם רוצים מבחינת חומרים?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: חבר הכנסת עיסאווי, אני מאוד מבקשת לא לענות לשאלות.

קארין אלהרר: גם שתי השאלות - - -

איתן כבל: היא לא יכולה לדבר במקום רשת, אני אסביר לך למה.

איתן כבל: היא מטפלת בעניין העקרוני.

קארין אלהרר: אבל מה עקרוני?

קארין אלהרר: בריק אין כלום?

 << אורח >> יוסי רוזן: אני אדבר על זה.

איתן כבל: בוודאי, יוסי אחר כך יתייחס לזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רק רוצה שזה ייאמר לפרוטוקול, כי חברת הכנסת לשעבר יוליה שמאלוב ברקוביץ, יו"ר הרשות השנייה חזרה ואמרה את זה כמה פעמים, אז אני רוצה שזה ייאמר – יש פה בבית הזה, ואני ביניהם, אנשים שניסו לראות האם אפשר לדחות את הפיצול, האם אפשר לשנות את הפיצול לאור מה שאנחנו התחלנו לזהות, את הבקיעים, הרבה לפני שהגיעה לעולם הרפורמה של ערוץ 20 כפי שהיא ידועה בשמה המקוצר, כי יש לה שם הרבה יותר מדי ארוך.

איילת נחמיאס ורבין: אני דיברתי על זה גם עם יו"ר ועדת הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: אם אתה זוכר, דיברנו כבר לפני למעלה משנה וחצי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו היינו מאוד מאוד מוטרדים מזה, אנחנו הבנו את המשמעויות, אנחנו הבנו לאן זה הולך; ואני נורא מצטערת – ואגב אני מודה לממונה על ההגבלים העסקיים על ההסבר המלומד בנושא הפירמה הכושלת, כי אני חושבת שזה די ברור – יש פה איזושהי בעיה, שיש פה התנהגות של הבית הזה כאילו הקירות לא זוכרים.

איילת נחמיאס ורבין: הקירות זוכרים.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת כבל, הקירות זוכרים מה עברתם פה עם ערוץ 10, לפני שאני הייתי חברת כנסת.

איתן כבל: אני אתייחס לזה.

איתן כבל: תאמינו לי, אף אחד פה לא מכיר חוץ מלאה.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, אי אפשר להתנהג כאילו לא עברנו את הסאגות האלה.

איתן כבל: דרך אגב, אני רוצה למסור הודעה.

איתן כבל: הגיעה אלי גם ההודעה הרשמית של השר, הוא ביקש שאני אקרא אותה.

נחמן שי: זה משהו אחר.

איתן כבל: אמרתי לו, כבר הקראתי את זה.

איילת נחמיאס ורבין: זה הסדר הטבעי של הדברים, זה ברור... אגב איתן, הציוץ היה לפני שקיבלת את ההודעה.

איתן כבל: אמרתי לו, בסדר.

פנינה תמנו: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול שאלה מהותית ולא פרוצדורלית לגבי כן מיזוג/לא מיזוג.

פנינה תמנו: מאוד מטריד אותי, מה ההשלכות לגבי העובדים גם ברשת וגם בערוץ 10?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כפי שאמרתי, אני מבקשת לא לענות לשום שאלה שאמורה להיות על שולחנה של הרשות השנייה.

פנינה תמנו: יוליה, את היית פה בבית הזה, את היית חברת כנסת.

פנינה תמנו: זה לא הגיוני, שאת לא תוכלי להגיד לי מה ההשלכות על עובדים.

איתן כבל: אני אתייחס לזה.

איתן כבל: בכל מקרה, אני יכול להגיד לך – יוליה כנראה היתה שואלת את השאלה הזו, אם היא היתה עכשיו יושבת פה.

טל שורר: פיטורים, מה ההשלכות?

טל שורר: ברשת וב-10.

איתן כבל: טל שורר, אני אאפשר לך עוד דקה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני הולכת.

איתן כבל: לא לא, יוליה תגידי, מה זה?

איתן כבל: זאת תכנית כבקשתך?

איתן כבל: את עכשיו פה, לא מקובל עלי.

איתן כבל: לא כל רגע תעשי לי ירידת שמיעה.

איתן כבל: את פה, את יושבת כאן, כיבדנו אותך, הקשבנו לך, עכשיו את תקשיבי לנו.

איילת נחמיאס ורבין: וגם גינינו תופעות לא ראויות.

איתן כבל: יוליה, תאמיני לי, קול הרע"ם מקהיר לא מאיים ככה, די.

נחמן שי: אני לא מבין למה אתה לוקח את זה בהומור כל כך גדול, אני לא חושב שזה מצחיק.

נחמן שי: זה לא מצחיק שעובדי ציבור יבואו הנה ויהלכו אימים על הוועדה הזאת; וכמו שאתה יודע לעמוד מול הבנקאית, תעמוד גם מול הרשות השנייה.

נחמן שי: אני מדבר בסבלנות, אבל זה כבר עובר כל גבול.

איתן כבל: נחמן, יש לי רק בקשה בחברות, אני האחרון שצריך להטיף לו איך לנהל דברים ומה חשוב ומה לא חשוב.

איתן כבל: עם כל הכבוד אני אומר את זה, עם כל הכבוד.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת בהערכה גדולה אליך ולעשייה שלך.

איתן כבל: אני את דבריי עוד לא אמרתי, אבל לא חייבים כל דבר להגיע בשתי שניות מאפס ל-120.

איתן כבל: אל תדאג, אני יודע בדיוק מה להגיד.

איתן כבל: אנחנו נשמע קודם כל את מנכ"ל ערוץ 10, לאחר מכן את יושב ראש רשת, לאחר מכן נשמע את יושב ראש ועד העובדים, לאחר מכן נשמע את תהילה שבאה מהעולם האקדמי ועל השאר אני אחליט אחרי שאשמע אתכם.

איתן כבל: יש לי בקשה, אנחנו כאן בתוך העניין – בלי פירוטכניקה, בלי מסביב, לגעת בעניין עצמו.

איילת נחמיאס ורבין: רק שוב אני רוצה לוודא, באיזה תאריך אתם אישרתם את המיזוג?

איתן כבל: 7 באוגוסט.

יוסי ורשבסקי: אדוני היושב ראש, דיברו פה הרבה על ההצלה של ערוץ 10 ועל הקירות שזוכרים.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה להזכיר לכולם – הגברת בנדלר לא פה לצערי, אבל הבטחתי לה בשנת 2014 שלא אבוא יותר לדיונים.

איתן כבל: זוכר.

יוסי ורשבסקי: אתם זוכרים?

יוסי ורשבסקי: ומאז 2014 זאת פעם ראשונה שבאתי.

יוסי ורשבסקי: משנת 2014 אנחנו בתכנית הבראה משותפת עם העובדים, בתכנית של תחרות לערוץ 2.

יוסי ורשבסקי: הצלחנו במעשינו.

יוסי ורשבסקי: בצניעות, הצלחנו להציב תחרות לערוץ 2.

יוסי ורשבסקי: היינו 35% מהשוק בין 2014 ל-2017.

יוסי ורשבסקי: חיינו בצניעות, לא חיזרנו אחרי הפתחים, לא ביקשנו הקלות, לא ביקשנו הטבות, והצלחנו.

יוסי ורשבסקי: אנחנו התנגדנו לפיצול הזה עוד ב-2011, בוועדת הכלכלה ב-2011.

יוסי ורשבסקי: הפיצול הזה נולד בחטא, בהחזקה משותפת של חברת חדשות.

יוסי ורשבסקי: אין היום שלושה ערוצים, יש שתי חברות חדשות, את זה שנדע כולנו – אין שלושה ערוצים.

יוסי ורשבסקי: שלושה ערוצים, תסלחו לי, זה קשקוש – זה קשקוש, כי תסלחו לי, תחרות בין "האח הגדול" לבין "הישרדות" או בין "הישרדות" לבין תכנית אחרת כזו או אחרת, זו לא תחרות.

יוסי ורשבסקי: אבל פלורליזם שמתבטא בחדשות – יש רק שני ערוצים.

איתן כבל: אמירה חשובה.

יוסי ורשבסקי: יש חדשות בקשת ורשת, ויש חדשות בערוץ 10, ויש גם משהו בתאגיד, אבל אלה התחרויות שיש היום במדינת ישראל.

יוסי ורשבסקי: לבוא ולהגיד שאנחנו פוגעים בתחרות?

יוסי ורשבסקי: בואו נקרא לילד בשמו, בואו לא ניתמם – בואו לא ניתמם.

יוסי ורשבסקי: התחרות לא נפגעת אם יהיה מיזוג.

יוסי ורשבסקי: התחרות לא תיפגע אם יהיה מיזוג, יהיו שתי חברות חדשות חזקות ומשגשגות.

יוסי ורשבסקי: את יתר התחרות נוכל לקבל בערוצים כאלה ואחרים, נוכל לקבל בנטפליקס, נוכל לקבל ביוטיוב, נוכל לקבל בעשרות ערוצים אחרים של תוכן - -

איתן כבל: ודרך אגב, העולם הולך לכיוון הזה.

יוסי ורשבסקי: --אבל חדשות לצערי או לשמחתי אפשר לקבל רק בשני הערוצים המרכזיים, וזאת התחרות חברים – זאת התחרות.

יוסי ורשבסקי: אני לא רוצה באמת להרחיב במילים.

יוסי ורשבסקי: אנחנו התנגדנו לפיצול, אנחנו התנגדנו לפיצול הזה בכל הכוחות שהיו לנו.

יוסי ורשבסקי: התנגדנו להחזקה משותפת של חברת החדשות על ידי קשת ורשת, כי אם רצו תחרות, אז אפשר היה גם לעשות תחרות בחדשות.

יוסי ורשבסקי: התנגדנו לזה ואנחנו עקביים בזה.

יוסי ורשבסקי: לצערי, הגענו למצב של פירמה כושלת.

יוסי ורשבסקי: אנחנו מפסידים מהפיצול הרבה מאוד כסף.

יוסי ורשבסקי: בעלי המניות הם אנשי עסקים, הם הזרימו הרבה מאוד כסף מהפיצול ועד עכשיו, והגיעו למסקנה שלא יכולים להחזיק את החברה הזאת, אלא או לסגור אותה או להתמזג עם רשת.

יוסי ורשבסקי: אני רוצה להיות פרודוקטיבי ולא רוצה להרחיב במילים.

יוסי ורשבסקי: אמרה הגברת שמאלוב ברקוביץ, שהיא מעריכה מאוד את ההגבלים העסקיים, ואני רוצה להציע הצעת ייעול – לא להתחיל לבדוק עוד פעם את העניינים הכלכליים, אלא לבדוק את הדברים האחרים; כי אם אנחנו מעריכים את ההגבלים העסקיים, בואו נקצר טווחים, ואת כל ההיבטים הכלכליים אנחנו כבר בדקנו.

יוסי ורשבסקי: אני חושב שכולנו סומכים על הרשות המרכזית פה בעניינים הכלכליים, שזה ההגבלים העסקיים, עם כל הכבוד ליתר הרגולטורים, ומפה צריך להתחיל.

יוסי ורשבסקי: את לוח הזמנים צריך לקצר.

יוסי ורשבסקי: סליחה הגברת שמאלוב, את לא שומעת.

יוסי ורשבסקי: אני אסיים בזה שאנחנו מודעים באמת לרצינות ולעומק של הרשות השנייה, אבל כל יום שעובר, אנחנו משלמים מחיר כבד.

יוסי ורשבסקי: התחרות שהגברת שמאלוב דיברה עליה, נפגעת בצורה בלתי רגילה.

יוסי ורשבסקי: העובדים משלמים מחיר יקר, על מנת להשאיר את בעלי המניות בהזרמה, בהפסדים המטורפים האלה, העובדים משלמים בגלל ההתמהמהות הזאת בכיסם, הצופים משלמים מחיר כבד – אין תחרות.

יוסי ורשבסקי: תסתכלו על לוח השידורים של ערוץ 10, זה שידורים חוזרים, אז איפה שוק ההפקה?

יוסי ורשבסקי: אנחנו לא מסוגלים להפיק כלום, לא מסוגלים להפיק שום דבר.

יוסי ורשבסקי: אנחנו מפיקים את החדשות, שזה התחרות, ועם זה אנחנו צריכים להישאר.

 << אורח >> יוסי רוזן: קודם כל תודה על ההזמנה להשתתף בדיון הזה.

 << אורח >> יוסי רוזן: נדמה לי שאנחנו בעולם הפוך, שנים אנשי הרשות השנייה שאלו אותנו, מדוע אתם לא מתמזגים – פעם שאלו, מדוע אנחנו לא מתמזגים עם קשת; פעם עם 10.

 << אורח >> יוסי רוזן: כל הזמן אמרנו: אבל הרשות להגבלים עסקיים לא תיתן לעולם לעשות את זה.

 << אורח >> יוסי רוזן: עכשיו התהפכו היוצרות.

 << אורח >> יוסי רוזן: הרשות להגבלים עסקיים היתה המבוגר האחראי, עשתה עבודה יסודית, ארגזים של חומר, כולל התכתבויות שלי באס.

 << אורח >> יוסי רוזן: אם.

 << אורח >> יוסי רוזן: אס, ביקשה וקיבלה את כל החומר, עשתה עבודה במשך חודש פחות יום והחליטה.

 << אורח >> יוסי רוזן: אנחנו פנינו לרשות השנייה, שבזמנו עודדה אותנו – נכון, לא בתקופתך יוליה, עוד קודם – למיזוג, והיינו בטוחים שנקבל מחיאות כפיים והמיזוג הזה יאושר מידית, כי אנחנו מבינים את התפקיד של הרשות השנייה לאשר את מחזיקי הרישיון; אבל את כולנו, את כל מחזיקי הרישיון ב-10 וברשת, הרשות בדקה ואישרה לפני שנה, ערב המעבר לפיצול.

 << אורח >> יוסי רוזן: עד כדי כך היא בדקה, שביקשה לדעת מה ההחזקות הפרטיות של מרדוק, שהוא הבעלים של פוקס, שמחזיק באנדמול, שהיא שותפה ברשת.

 << אורח >> יוסי רוזן: עד כדי כך המצאנו פרטים וניירות וארגזים של חומר, והתהפכו היוצרות.

 << אורח >> יוסי רוזן: אני קודם כל שמח לשמוע את דברי יושבת ראש הרשות השנייה, שהיא לא קבעה עמדה, כי באותם 30 עיתונים שצוטטו פה, אנחנו קראנו כל יום שהיא מתנגדת למיזוג והיא לא תיתן שזה יתבצע.

 << אורח >> יוסי רוזן: אני שמח על האמירה, ואני מכיר ויודע - - -

איתן כבל: אלה היו רק הדלפות.

 << אורח >> יוסי רוזן: ואני בטוח שאם היא אומרת שהיא לא קבעה עמדה, תיקבע עמדה לא מוכתבת מראש; ולכן גם בעקבות כל הפרסומים האלה, חשבנו שאין טעם בשימוע הזה.

 << אורח >> יוסי רוזן: אנחנו פנינו ב-23 ביולי בבקשה לאשר את המיזוג.

 << אורח >> יוסי רוזן: עברו כבר מאז, כולל חגים – בסדר, אם ננכה את החגים – עדיין פי שניים מהזמן שרשות ההגבלים העסקיים דנה בבקשה ואישרה אותה.

 << אורח >> יוסי רוזן: ונשאלה שאלה, ואני לא אתחמק ממנה, מדוע הודענו על יציאה – מכיוון שגוף עסקי, שמקפיא את עסקיו למשך כמעט חצי שנה, והיתה בינינו, בין 10 לבינו, התחייבות שלא נצא להפקות חדשות ולהתחייבויות חדשות - - -

איילת נחמיאס ורבין: מתי ביניכם סוכם המיזוג?

 << אורח >> יוסי רוזן: המיזוג סוכם בשלבים שונים.

 << אורח >> יוסי רוזן: אומרים לי פה חודש מאי, אחר כך ההסכם היה צריך להיחתם, היתה פנייה לממונה על ההגבלים העסקיים, ואסור היה לנו לדבר בינינו על תכניות עסקיות טרם הממונה אישרה.

 << אורח >> יוסי רוזן: אסור היה לנו לשוחח על פרטי התכניות, ולכן זה התעכב.

 << אורח >> יוסי רוזן: כך שהגענו למסקנה שאין מקום להמשיך באי-הוודאות הזאת.

 << אורח >> יוסי רוזן: הרבה מאוד מפיקים ויוצרים מחזיקים עובדים, ואנחנו לא מעבירים אליהם הזמנות, מכיוון שיש אי-ודאות.

 << אורח >> יוסי רוזן: הפקה של תכנית זה עשרות מיליונים, זה לא מאות אלפים, וככה זה נראה.

 << אורח >> יוסי רוזן: אני רוצה להזכיר עוד דבר.

 << אורח >> יוסי רוזן: שואלים פה: יצאתם לשבעה ימים לפיצול.

 << אורח >> יוסי רוזן: אדוני היושב-ראש, יש לי פה רשימה של למעלה מ-20 הבטחות, שנקרא לזה שלטוניות או לא שלטוניות, הבטחות בתחומים של שינוי חקיקה, של שינוי רגולציה, של שינו בכללי העבודה ושל הרשות השנייה מול הזכייניות.

 << אורח >> יוסי רוזן: אנחנו עומדים כל היום בפני מה לא תעשה, עוד לא עמדנו פעם אחת בזה שיקיימו הבטחה אחת שניתנה לנו – על ידי הרשות השנייה, על ידי שרי התקשורת לדורותיהם, על ידי מנכ"לי משרד התקשורת לדורותיהם.

 << אורח >> יוסי רוזן: כל אותן הבטחות, למעט מספר מזערי שלאחרונה מועצת הרשות קיבלה על צמצום ושחרור ערבויות, כל ההבטחות המהותיות שהובטחו לזכייניות ביציאה לפיצול, לא קוימו.

 << אורח >> יוסי רוזן: לא קוימו, ומדובר פה בהשפעה של עשרות מיליוני שקלים.

 << אורח >> יוסי רוזן: לעומת זאת, הטילו עלינו קנסות, כמו "שידרת 41 דקות פרסום והיה מותר לך 40", אבל זה שאתמול בערב היתה פעולה ביטחונית ולא שידרנו – אבוד, אסור לנו להוסיף דקה.

 << אורח >> יוסי רוזן: בקיצור, רגולציה, קנסות, נזיפות, חילוטי ערבויות, זה היה והווה לחם חוקינו.

 << אורח >> יוסי רוזן: האם אנחנו פרשנו מהעניין הזה, בהערכה שמדובר פה בסחיבת זמן – אמרה פה יושבת-ראש הרשות, אני חוזר על זה: לא קבעתי עמדה ויתקיים דיון.

 << אורח >> יוסי רוזן: אני לא יודע מה מטרת השימוע.

 << אורח >> יוסי רוזן: אני פשוט לא מצליח להבין מה צריך לומר בשימוע הזה.

 << אורח >> יוסי רוזן: אנחנו הגשנו הררי חומר בבקשת הפיצול.

 << אורח >> יוסי רוזן: אנחנו הגשנו כל מה שצריך.

 << אורח >> יוסי רוזן: יש לרשות כל הפרטים על בעלי המניות.

 << אורח >> יוסי רוזן: אני חושב שאפשר היה מזמן לאשר, ואין צורך אפילו להמתין ל-7 בנובמבר, אבל הלוואי וב-7 בנובמבר תהיה החלטת דירקטוריון שרשת תשקול את עמדתה מחדש לאור העמדות האלה.

איתן כבל: אני מודה לך מאוד.

 << אורח >> יוסי רוזן: חבר הכנסת עיסאווי הזכיר את כל סכומי ההפסד, כפי שפורסמו בעיתונות.

 << אורח >> יוסי רוזן: שכחו לומר שבנוסף לזה בעלי המניות של הערוצים עד לפיצול הפסידו והשקיעו למעלה ממאות מיליוני שקלים, ובסך הכול לא מדובר פה בעסק שמחר הולך להרוויח כסף.

 << אורח >> יוסי רוזן: תוסיפו את "כאן", שאני חושב שגם לפי החלטות בוועדה הזאת לפחות מקבלת סיוע שנתי של 750 מיליון שקל.

נחמן שי: זה לא שייך לתאגיד, לא צריך לערב פה את התאגיד הציבורי.

אסף אמיר: מה העניין של כאן פה?

אסף אמיר: למה כל הזמן התאגיד הזה נכנס?

אסף אמיר: כולם פה נגד - - -

איתן כבל: עזוב את התאגיד עכשיו.

איתן כבל: אתה שמעת אותי מתייחס?

איתן כבל: אם אתה תתחיל עכשיו, זה יתחיל.

איתן כבל: די, מספיק.

נחמן שי: אתה צודק, זה לא שייך.

טל שורר: תודה רבה מר כבל.

טל שורר: האמת שכשזימנת את הדיון, קצת קיננה בי ההתרגשות להופיע פה בפני הוועדה; אבל אחרי שהנסיבות והתהליכים והאופן שבו מתנהל התהליך הזה, בעיקר במשרדי הרשות השנייה, הובילו אותי ביום ראשון לבשר ל-480 עובדים על הכוונה לקצץ בשכרם, ההתרגשות היום וגודל המעמד היום, אני מצטער לומר במבוכה, קצת פחותה לעומת המעמד של יום ראשון.

טל שורר: התהליך הזה שאנחנו מדברים עליו כאן באיזושהי חרדת קודש, שמתנהל כאן איזשהו תהליך, היא תהליך שמתנהל שלא בתום לב.

טל שורר: הוא תהליך שמתנהל בצורה כזאת, שאו שהפריץ ימות או שהכלב ימות, אבל שמיזוג לא יהיה.

טל שורר: זה החל בכך שגברתי, גברת שמאלוב ברקוביץ, ניסתה להפריד בין הצדדים, לסכסך בין הצדדים במיזוג.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה לא מקובל עלי, לא לא.

איתן כבל: יוליה, בואי נעשה סדר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: מה זה כל ההאשמות האלה?

איתן כבל: יוליה, קודם כל, את רוצה ללכת?

איתן כבל: לכי.

איתן כבל: עכשיו את תקשיבי לי, את רוצה לקום וללכת – לכי.

איתן כבל: לא, מספיק, די, אני אשמיע לך מה אמרת לאנשים פה על רגולטורים בקדנציה הקודמת שלך.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא האשמתי אנשים בתפקיד.

איתן כבל: יוליה, אל תתני לעצמך להסמיק, אם נוציא עכשיו את הפרוטוקולים, די.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא אסמיק, אני מבקשת ממך, אני כיבדתי אותך, הגעתי.

איתן כבל: אני מקבל, אמרת פה דברים, מספיק עם זה.

פנינה תמנו: את לא יכולה לאיים כל שנייה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא מאיימת, לא הבנתי למה זה איום.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש פה כאלה שישמחו שאני הולכת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מבקשת ממך להפסיק להטיח כלפי האשמות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש אינסטנציות חוקיות במדינת ישראל.

טל שורר: גברתי, אני חוזר למה שאמרתי לך בעבר: את תפסיקי להגיד שקרים, ואני אפסיק להגיד את האמת; את תפסיקי לנסות לסכסך ולחבל במיזוג הזה בדרכים לא לגיטימיות.

טל שורר: כשאת יושבת אתנו בחדר בנוכחות עדים - - -

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אגב, כמה פעמים פגשתי אתכם בעת החגים?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: כמה פעמים?

טל שורר: פגשת אותנו וניהלת אתנו שיח, ואני מודה לך על כך.

טל שורר: פגישה בינינו התקיימה פעם אחת, התקיימה פגישה גם בינך לבין ועד ערוץ 10, שזה גוף נפרד.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: התקיימה בינינו פגישה כמה פעמים.

טל שורר: התקיימו פגישות, הבעיה היא התוכן, לא עצם הפגישות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אז מי שמשקר פה זה אתה ולא אני.

טל שורר: אני טענתי שהיו פגישות, אני רק רוצה להגיד מה היה בפגישות האלה.

איתן כבל: טל, יש לי בקשה, פעם אחרונה שאתה משתמש בהטיה של השורש "שקר".

איתן כבל: די, הבנו, הרעיון ברור, בוא נתעסק במהות.

טל שורר: בסדר, מודה לך, אני חוזר – כשאת אומרת לנו שרשת לא רוצה אותנו ואבי צבי ישחט אותנו, את מנהלת את ההליך הזה בצורה לא ראויה; כשאת אומרת לנו שהתחקירים של רביב דרוקר לא ימצאו את עצמם בערוץ של אודי אנג'ל, את מנהלת את התהליך הזה באופן לא ראוי.

טל שורר: והדבר הכי חמור שמתנהל כאן בדבר הזה, וזה מתקשר לשיחת הטלפון האחרונה שקיימנו – כשאת אומרת שההנחה שלך, שההגנה שלנו, שהביטחון שלנו הוא שאף אחד לא יסגור ערוץ טלוויזיה בתקופת בחירות, כי כולם רוצים את ההשפעה, את פותחת כאן פתח – מעבר להפסדי המיליונים ולכסף שמדברים – לתיק 6,000 ו-7,000 ו-8,000; כי אני כעיתונאי, לא רוצה לעבוד בגוף תקשורת מפסיד.

טל שורר: תקשורת הפסדית היא מבוא לשחיתות, גברת שמאלוב ברקוביץ.

טל שורר: אנחנו רוצים לחזור למודל הוויאבילי שהיה, למודל הקיים שבו ערוץ 10 הוא גוף שמרוויח כסף, יש לו רווח תפעולי, והוא יכול לעבוד בצורה ראויה עם חופש עיתונאי מוחלט, כפי שאפשרו לו הבעלים שלו עד היום.

טל שורר: אנחנו מאמינים שגם בערוץ הממוזג, אם וכאשר, אנחנו נמשיך לעשות עיתונות חופשית ועצמאית.

טל שורר: גם המנכ"ל מסמיק, כי הוא יודע מה היה בפגישות גברתי.

טל שורר: אני רוצה לומר את הדבר הזה בצורה מאוד פשוטה – מעבר למקרו כלכלה שמדברים כאן, על תחרויות וריכוזיות, יושבים כאן מאות עובדים, 480 עובדי ערוץ 10 וחדשות 10.

טל שורר: חדשות 10 הוא הגוף היותר גדול, ומבחינתם הסחבת הזו זו מכת מוות – מכת מוות.

 << אורח >> יוסי רוזן: ועוד 400 עובדי רשת.

טל שורר: כמובן, אני לא מדבר בשמם, אדוני.

טל שורר: גם ברשת אני ניזון ממה שקורה בעיתונות.

טל שורר: גם ברשת היה הליך פיטורים, ואצלנו מדובר על קיצוץ משמעותי ביותר בשכר, שנמצא בימים האלה במשא ומתן בין ההנהלה לבין ועד העובדים.

טל שורר: אני רוצה באמת לבקש מכם כוועדה וממך גברתי.

טל שורר: אני מודה שהיה שיח, לפחות דלתך היתה פתוחה עבורנו, ואת זה אני מאוד מאוד מעריך, למרות שאת הטקסטים שנשמעו בחדר לא אהבתי לשמוע, אבל זה בסדר, זו האג'נדה שלך, וזה בסדר.

טל שורר: אני מבקש מכם כוועדה ואני מבקש ממך גברתי באמת להציב תאריך סיום להליך המיזוג הזה, להליך השימוע הזה, שכל פעם יש לו מניעה אחרת ולא דנים בו, ויש מניעה חוקית, והמניעה החוקית הזאת נופלת מהשולחן אחרי חצי שעה, והשאלה כאן אם התהליך הזה מתנהל באמת בתום לב, ולכל אחד מאתנו יש תשובות אחרות.

טל שורר: אני רוצה רק לבקש ממך, מר כבל, ברשותך.

טל שורר: יש כאן דיבורים על התהליך החוקי שמתנהל, ולכן אני מבקש דקה או שתיים לאישה שגם רמזה אליה ראש הרשות בדבריה, לגברתי נגה רובינשטיין, עורכת הדין שמייצגת אותנו כוועד עובדים, לדבר על האלמנט החוקי שנמצא כאן, שהועלה על השולחן.

טל שורר: ברשותך, אני אודה לך.

איתן כבל: אני אאפשר לה, לא עכשיו.

איתן כבל: נגה גם צריכה להתחיל לשלם פה שכירות.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אנחנו יודעים ומכירים ונאפשר לה כמובן בכבוד רב.

איתן כבל: גם אילולא ביקשת, היא היתה מדברת.

עיסאווי פריג': אבל איתן, נאמרו כאן דברים קשים – תהליך לא בתום לב.

איתן כבל: אני רוצה לצאת מפה עם ענבים, לא להתחיל לעשות פה ועדות חקירה על כל אחד ואחד.

איתן כבל: בבקשה, תהילה ולאחר מכן שירה גרינברג.

תהילה אלטשולר: הדבר הראשון שהייתי רוצה לשים פה על השולחן הוא את התחושה המאוד מטרידה שלי על כך שאין מי שלוקח אחריות – אין מי שלוקח אחריות על הצהרות חלולות ביחס לפיצול וההכרזות ש"אם רק נוריד רגולציה – יפרחו כאן אלפי פרחים"; אין כאן לקיחת אחריות על מה שנעשה פה בפברואר האחרון, על יצירת עוד תתי סוגות ועוד תתי ז'אנרים של ערוצים ועל תכניות ל-10 שנים של הטלוויזיה, כשברור לכולם שאפילו אי אפשר לעשות תכניות פה ל-10 חודשים; אף אחד לא לוקח כאן אחריות על סיבוב ועוד סיבוב ועוד סיבוב כאן בוועדת הכלכלה של טיפול בערוצים, שברור לכולם שהיכולות הוויאביליות שלהם מאוד מאוד קלושות במצב הרגולטורי הנוכחי, וכל אחד מהסיבובים האלה, לא נעים לי לומר, הוא עוד מסמר בארון הקבורה של רגולציית הטלוויזיה.

תהילה אלטשולר: אני רוצה לומר, שלפחות לתפיסתי, לרשות השנייה בוודאי שיש סמכות לדון במיזוג הזה, צריך לשים את הדבר הזה על השולחן.

תהילה אלטשולר: אתם עצמכם תיקנתם את חוק הרשות השנייה בחורף שעבר – הורדתם למשל את סעיף הפלורליזם כסעיף שאתם כבר לא רוצים אולי שהרשות תתייחס אליו, אבל השארתם גם את סעיף 5(ב)(1) להבטיח השקעה בשידורי חדשות וגם את סעיף 5(ב)(7) "להבטיח שידורי מידע מהימן, הוגן ומאוזן".

תהילה אלטשולר: אלה השיקולים שהרשות השנייה צריכה לשקול.

תהילה אלטשולר: יותר מזה, לתפיסתי – וגם הבעתי אותה – טעתה הרשות להגבלים עסקיים בזה, שהיא לא שקלה מספיק שיקולי hardcore של חופש עיתונות ושל המאפיינים המיוחדים של שוק העיתונות.

תהילה אלטשולר: כוונתי אינה לומר, שהיא לא היתה צריכה לאשר את המיזוג, בוודאי שהיה צריך לאשר את המיזוג.

תהילה אלטשולר: הרי הוויכוח כאן הוא על התנאים – על התנאים, לא על עצם המיזוג, ועל השאלה מה צריך לשקול כאשר מתנים את המיזוג הזה בתנאים.

תהילה אלטשולר: והרשות להגבלים עסקיים לא קיבלה את עמדתי, ובוודאי שזה בסדר – אולי צריך לחשוב על חוק ההגבלים העסקיים בהקשר הזה ועל שוק התוכן העיתונאי – אבל היא כתבה במפורש ואמרה במפורש: הרשות השנייה תדון בהקשרים הספציפיים שנוגעים לשוק.

תהילה אלטשולר: זאת המשמעות של רגולטור ייעודי.

תהילה אלטשולר: פה אני רוצה לשים על השולחן עוד דבר, שהוא צדדי אבל חשוב.

תהילה אלטשולר: מה שעולה בין השיטין הוא חוסר שיתוף פעולה מספק בין הרשויות הרגולטוריות, וזה לקח הרבה יותר רחב אדוני, כשאנחנו מדברים על ועדת הכלכלה, זה לא קשור רק לשוק התקשורת.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא רלוונטי מרגע שהממונה על ההגבלים העסקיים אמרה, שהם ישבו עם הרשות השנייה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: מה אני אמרתי?

יוליה שמאלוב ברקוביץ: ישבנו או לא?

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני דיברתי עכשיו על הממונה להגבלים עסקיים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא, אבל כאילו יש פה שני צדדים.

תהילה אלטשולר: אני מאוד בעדינות אמרתי, שנראה לי שאין פה שיתוף פעולה מספק.

עיסאווי פריג': איתן, אני מצטרף לקביעה הזו.

איתן כבל: אני לא מכיר לעומק את הסעיפים, אבל יחד עם זאת, אני רק יכול לומר לך שלא תמיד שיתוף פעולה הוא הדבר הרצוי והנכון.

איתן כבל: תפקידם של כוחות הוא לעתים לשקול שיקולים אחרים ברמת העצמאות.

תהילה אלטשולר: שיתוף פעולה הוא לא הסכמה בהכרח, שיתוף פעולה הוא העברת ידע, הוא ישיבות משותפות, לזה הכוונה.

איילת נחמיאס ורבין: העברת מידע זה דיון שראוי להעלות אותו.

תהילה אלטשולר: אני חושבת שאנחנו רואים פה באמת מצב שבו יש איזשהו סוג של חשש, שהמוסד הרגולטורי שוקל אינטרסים עצמיים שלו.

תהילה אלטשולר: חלק מזה נובע באמת מסיקור היתר של התקשורת את עצמה, שמשחית את התהליכים הרגולטוריים.

תהילה אלטשולר: אנחנו רואים את זה כל השנים, זה לא דבר חדש.

תהילה אלטשולר: לתפיסתי – ואדוני היושב ראש, לו תישמע דעתי – ברור פה לכל היושבים מסביב לשולחן, כמעט לכולם, שאת המיזוג הזה צריך לאשר, השאלה היא התנאים.

תהילה אלטשולר: אני חושבת ששווה לנהל את הדיון הזה בתנאים – בשאלה איך מודדים ריכוזיות בשוק התקשורת, בשוק התקשורת אני מתכוונת בשוק התוכן העיתונאי; בשאלה איך צריך להבטיח את עצמאותה של חברת החדשות.

תהילה אלטשולר: אלה הסוגיות שעומדות פה על הפרק, לא השאלה אם צריך מיזוג או לא צריך מיזוג.

תהילה אלטשולר: במובן הזה, אני חושבת שזה ייתן יותר כלים לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לסוף דבריך, שהם דברים נכונים, רק איך אומרים?

איתן כבל: כבר פתחנו את הפתח שלא יהיה מיזוג, או אם יהיה מיזוג שכבר קיבלנו 200 בהליכות ונימוסים ואפס ביכולת לקדם את שוק התקשורת.

איתן כבל: הנחת העבודה הבסיסית היא שהרשות – כמו רשות ההגבלים, כך הרשות השנייה – מלכתחילה על פי חוק אמורים להיות לה הכלים לשקול את הדברים האלה באמות המידה הנכונות, דהיינו: שההגבלים במה שהיא אמורה לעסוק – יש לה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם, הרשות השנייה לא קמה שבוע שעבר.

איתן כבל: השאלות מה הוא שוק תקשורת חופשי, תחרותי על כל המשתמע, שיודע לאזן בין כוחות – זאת לא המצאה של השבוע.

איתן כבל: לכן הנחת העבודה שלי, שהכלים האלה ממילא עומדים בפניהם.

איתן כבל: הם לא צריכים להמתין להנחיות מאתנו, זו חובתם גם על פי החוק היום.

איתן כבל: חברים, אני אאפשר לכם, יש לי זמן, אבל חברים, מחזור לא פה, שכל אחד ייתן מעצמו את הדבר החדש הבא.

שירה גרינברג: תודה רבה, כבוד היושב-ראש וחברי הכנסת.

שירה גרינברג: לי חשוב לומר, שאנחנו באגף התקציבים במשרד האוצר, כפי שאתם מכירים אותנו, לא שולפים דברים מהמותן, ולכן אנחנו בחנו את הנושא מקצועית אצלנו לאור הנתונים הכלכליים ואת החלופות השונות.

שירה גרינברג: כפי שנאמר, זה לא שיש חלופה טובה ומצוינת, אך צריך לבחור את החלופה הכי פחות גרועה, ושהכי תטיב עם הציבור בסופו של דבר, כשמסתכלים על כל החלופות האפשריות.

שירה גרינברג: אין ספק שהחלופה העדיפה לשוק היא זו שתאשר את המיזוג תחת תנאים כמובן רלוונטיים.

שירה גרינברג: הדבר הכי חשוב זה קודם כל כשאנחנו בוחנים מהזווית שלנו את היבטי התחרות, החשש הכי גדול שלנו כמובן זה שיש סבירות גבוהה, שערוץ 10 עלול להיסגר.

שירה גרינברג: הדבר הזה בעצם ייצור חברת חדשות מסחרית אחת.

שירה גרינברג: אני לא מדברת על זה שיש עוד מהדורת חדשות בערוץ ציבורי ושיש שידורי אקטואליה בערוצים זרים, אבל זה בכלל לא באותו מגרש.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא ברודקאסט.

שירה גרינברג: כלומר, מספיק להסתכל על האופי ושיעורי הרייטינג וכו', זה לא באותו מגרש.

שירה גרינברג: ולכן החשש העיקרי שלנו הוא בעצם סגירת ערוץ – מה שיוביל לפגיעה משמעותית בתחרות של שידורי החדשות.

שירה גרינברג: הדבר הזה הוא מבחינתנו נושא שצריך להיות מדובר בצורה מאוד ברורה, ולכן טובת הציבור בהקשר הזה – ויש הקשרים רבים או נוספים, מכיוון שיש פה שווקים נוספים שיש לבחון ובחנו בנתונים הכלכליים, יש פה שוק המפרסמים ושוק הפרסום ואנחנו מסתכלים על הכלכלה כולה וגם על ההשפעה על העסקים וכו' – אנחנו בפירוש לאחר הבדיקה שלנו סבורים שהדבר העדיף ביותר מבין החלופות השונות זה אישור המיזוג, תחת התנאים שאמרתי, שיבטיחו חברת חדשות כמובן עצמאית וכו' ויש עוד דברים שצריכים להיאמר.

שירה גרינברג: מה שחשוב לומר כרגע, מהרגע שהשימוע עומד להסתיים, זה שחשוב להעביר את המסר שנאמר, שחשוב מאוד שלוח הזמנים לקבלת ההחלטות יהיה לוח זמנים קצר, מכיוון שגם אי קבלת החלטה משמעותה קבלת החלטה במציאות הנוכחית.

שירה גרינברג: חשוב לי להגיד מנקודת הזווית הכלכלית בכלל המשק, כשאנחנו מסתכלים על השקעות במשק בפן הכלכלי, כמובן שמשקיעים צריכים ודאות רגולטורית וצריכים לדעת שמתקבלות החלטות בלוחות זמנים סבירים; בפרט בשוק התקשורת, שהוא שוק עתיר השקעות, ולכן מאוד מאוד חשוב, על מנת שנבטיח שימשיכו להיות השקעות בתחום התקשורת ושנמשיך לראות השקעות גם בתחום הזה ובתחומים אחרים, חשוב מאוד שהרגולטורים הרלוונטיים יביאו החלטה בלוח זמנים קצר.

עיסאווי פריג': אני קראתי כתבה בדה-מרקר של הממונה, של שאול מרידור, ושם יש קביעה בכותרת אותה אני מחזיק, שמכפישים ומונעים מהליכים חשובים, והוא אפילו רמז בכתבה על האפשרות של החלפת הרשות השנייה.

איתן כבל: דרך אגב, יש חוק שמונח פה על השולחן שלי, ואני רק צריך להחליט אם אני מעלה אותו.

איילת נחמיאס ורבין: לעבור לרשות תקשורת.

קריאה: בלילה העליתם - - -

טל שורר: בלילה יש קצב אחר מהבוקר.

טל שורר: כשקובעים בבוקר, זה יהיה לאט לאט, בלילה זה הולך מהר.

עיסאווי פריג': אתם נקטתם עמדה, הרי המנהל שלך נקט את העמדה.

עיסאווי פריג': האם מאחורי העמדה יש לכם אכן כוונות לסגירת הרשות משיקולים תקציביים וכספיים שלכם?

קריאה: הם לא משלמים, אנחנו משלמים.

קריאה: לא המדינה משלמת את הרשות השנייה.

שירה גרינברג: הנושא שעומד לנגד עינינו זה ההחלטות המקצועיות שאנחנו מנהלים וסבורים ומגיעים למסקנה מה נכון עבור השוק, והדבר הזה הוא מה שמניע אותנו, וזה לא הגופים השונים שקיימים.

שירה גרינברג: אנחנו תמיד אומרים מה עמדתנו המקצועית, לאור הבחינה המקצועית שנעשתה.

שירה גרינברג: אני כמובן כן שמחתי לשמוע פה, כן קראתי בתקשורת על הכפשת הבדיקה של הממונה על ההגבלים העסקיים.

עיסאווי פריג': אני מדבר על דברים שהבוס שלך אמר.

שירה גרינברג: אני מדברת על הדברים שנאמרו.

שירה גרינברג: היה לנו חשוב לבוא ולהגיד, שהכפשות של גופים מקצועיים – אין להן מקום לדעתנו בשיח המקצועי.

שירה גרינברג: חשוב לנהל שיח מקצועי נכון, לא הכפשות על גופים כאלה ואחרים, וזו העמדה שאנחנו באים ומציגים.

שירה גרינברג: אנחנו תמיד מציגים מה עמדתנו המקצועית.

טל שורר: חבר הכנסת פריג', היו הכפשות.

טל שורר: היו הכפשות, אל תהיה מודאג.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: תקשיב, זה פשוט דיבה.

טל שורר: תתבעי.

עיסאווי פריג': אני רק רוצה לציין שאני רואה בחומרה כל מחשבה על סגירת רשות חשובה, רגולטורית כזו.

איתן כבל: עיסאווי, אני אענה.

איתן כבל: שני דברים – אני לא אסטה מהנושא המרכזי שלשמו התכנסנו; דבר שני, מי שצריך להחליט אם הנושא יעלה או לא, זה אני.

איתן כבל: אני עיכבתי את זה, והם יודעים למה עיכבתי את זה.

איתן כבל: עזוב, עכשיו לא נפתח כאן את הדיון, האוצר יודע, כולם יודעים בדיוק.

עיסאווי פריג': השאלה האם יש כוונות לאוצר מעבר - - -

איתן כבל: אבל אני מסביר לך, כשתהיה הקדנציה הבאה, יבוא שאול מרידור הבא ויחליט מה שיחליט.

איתן כבל: נחליט אם לתמוך או לא לתמוך.

איתן כבל: נגה רובינשטיין, אני מבקש שתהיי מאוד מאוד ממוקדת.

נגה רובינשטיין: ראשית, אני רוצה לדבר על שני חוקים ישנים.

נגה רובינשטיין: לא סתם רשות ההגבלים מטפלת במיזוג.

נגה רובינשטיין: הרשות השנייה לא מטפלת במיזוג.

נגה רובינשטיין: המונח מיזוג לא מוזכר בכלל בחוק הרשות השנייה; מה שקיים בחוק הרשות השנייה זה העברת אמצעי שליטה, ולא בכדי – מכיוון שהרשות השנייה אמורה לשקול שיקולים מאוד מסוימים בהעברת אמצעי שליטה, זה לא דופליקט של רשות ההגבלים העסקיים, ולכן לא מונחת בקשת מיזוג בפני הרשות השנייה, מונחת בקשה להעברת אמצעי השליטה על השיקולים המאוד תחומים שנמצאים שם.

נגה רובינשטיין: הנקודה השנייה היא שהחליטה יו"ר הרשות השנייה, כמו שהיא הסבירה כאן, לעמוד בטור ולא במקביל – אז יש לזה אחריות.

נגה רובינשטיין: האחריות שנובעת מההחלטה שלה לעבוד בטור ולא במקביל, שלוח הזמנים שלה יהיה מאוד קצר ומאוד תחום, מכיוון שהיא החליטה לחכות לבדיקת הממונה על ההגבלים.

איתן כבל: נתייחס לזה.

נגה רובינשטיין: הנקודה השלישית שאני רוצה לומר, שאמור להיות כאן איזשהו מבוגר אחראי.

נגה רובינשטיין: יש כאן עובדים, שחלקם קיבלו הודעות פיטורים, חלקם קיבלו הודעות על קיצצו, דיבר על זה כאן טל, הם על פי תהום.

נגה רובינשטיין: לפחות ערוץ אחד על פי תהום.

נגה רובינשטיין: בסיטואציה הזאת, מישהו צריך לשים את הברקס – ולא יכולה להיות בדיקה שהיא בדיקה כפולה כאילו הרשות השנייה זה הרשות להגבלים עסקיים.

נגה רובינשטיין: אם לא עושה את זה היועץ המשפטי לממשלה, צריכה לעשות את זה הוועדה הזאת, מה לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: ראית שזימנתי את הדיון, את הרגולטורית.

איילת נחמיאס ורבין: לי אין טענות.

איתן כבל: די, אני אתבע אותך.

איתן כבל: ..

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל תסתכל גם לשם.

איילת נחמיאס ורבין: לא, הוא לא צריך להסתכל לשם.

איילת נחמיאס ורבין: אני חברת כנסת ואני יושבת פה בשקט.

איילת נחמיאס ורבין: אני זימנתי את הדיון ואני מקשיבה פה לכולם, יוליה.

איילת נחמיאס ורבין: תפסיקי לנסות שינזפו בי, זה כבר מביך מה שאת עושה.

איילת נחמיאס ורבין: די, כמו ילדה, מספיק.

נגה רובינשטיין: הנקודה האחרונה זה שהמשוואה ברורה.

נגה רובינשטיין: אם לא יינתן אישור מיזוג, יהיו שני ערוצים וחברת חדשות אחת בישראל, שזה בדיוק הפוך מכל הסמכויות והתפקידים של הרשות השנייה.

איתן כבל: מנכ"ל ערוץ 10 אמר את זה בצורה מאוד ברורה.

נגה רובינשטיין: אם יהיה מיזוג, תהיינה שתי חברות חדשות.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע איך קוראים לזה בשוק ההון?

איילת נחמיאס ורבין: Plain vanilla.

נגה רובינשטיין: אנחנו מבקשים שגם לעניין הזה תהיה התייחסות בהחלטת הוועדה.

יערה למברגר: אני אהיה מאוד קצרה היום.

יערה למברגר: קבלת החלטה מנהלית, וההחלטה שמועצת הרשות השנייה צריכה לקבל כמובן החלטה מנהלית, צריכה להתקבל בלוחות זמנים סבירים.

יערה למברגר: הסבירות נגזרת תמיד לאור כלל הנסיבות.

יערה למברגר: אנחנו חושבים שהנסיבות פה במקרה הזה מצביעות על הצורך לסיים את ההליך ולקבל החלטה בדחיפות.

יערה למברגר: גם השימוע אוטוטו מסתיים ומיד אחריו צריך לקבל את ההחלטה בדחיפות.

יערה למברגר: אנחנו רואים פה את כלל נסיבות העניין, שכוללות גם את החשש שהערוץ בישראל יקרוס, שחברת חדשות בישראל תיסגר – ואלה נסיבות מאוד חשובות, שצריך לקחת בחשבון בקביעת לוח הזמנים של ההחלטה של הרשות השנייה.

יערה למברגר: זה גם עולה כמובן מחוות הדעת של הממונה על ההגבלים העסקיים.

יערה למברגר: בעיניי, כמובן שהשיקולים שונים, ואנחנו גם חושבים שחשוב פה ששיקול הדעת כמובן נתון לרגולטור ואנחנו חושבים שהרגולטור צריך להיות עצמאי ולשמור על שיקול דעת עצמאי, ולכן פעמים רבות אנחנו מתגייסים כדי לשמור על זה; אבל גם הרגולטור צריך לקבוע עכשיו את הזמן לקבלת ההחלטה על ידו בשים לב לכלל הנסיבות.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: הדברים שלך היו מאוד מאוד ברורים וגם חשובים.

יאיר טרצ'יצקי: אנחנו הארגון היציג של העיתונאים בחדשות 10 ורואים לנגד עינינו גם את תנאי ההעסקה שלהם, אבל גם את האינטרס הציבורי ואת האינטרס של כלל ענף העיתונות.

יאיר טרצ'יצקי: דבר ראשון, אמרו פה לא מעט שהפיצול נכשל.

יאיר טרצ'יצקי: אז הפיצול לא נכשל, הפיצול הצליח.

יאיר טרצ'יצקי: המטרה של הפיצול לא היתה לעודד ולחזק את העיתונות בישראל, אלא להחליש – לא 1,000 פרחים יפרחו, אלא 1,000 פרחים ינבלו וזה עשה את העבודה.

יאיר טרצ'יצקי: על פניו, האינטרס שלנו שיהיו 1,000 חברות חדשות, אבל אם יש כסף מבחינת הפרסום להחזיק בערך 700 עיתונאים, עדיף שהם יהיו בשתי חברות חדשות חזקות ולא ב-7 חברות שבכל אחת מהן יהיו 100 ואף אחד לא יוכל לעשות תחקירים.

יאיר טרצ'יצקי: משהו לגבי הרשות השנייה, אל"ף – לזכותה של יושבת—הראש, היא דיברה אתנו ללא הפסקה.

יאיר טרצ'יצקי: לי לפחות יש מספר דו ספרתי של שעות שהיא דיברה אתנו בטלפון, נפגשה.

יאיר טרצ'יצקי: דבר אחד אולי שלילי, שעד היום לא הבנתי למה מנסים לעצור את המיזוג הזה, ולפחות כך היא טענה, שהיא לא מעוניינת לקדם את המיזוג.

יאיר טרצ'יצקי: שמענו תכניות – האמת מאוד יפות, ולדעתי גם נכונות לגבי הצורך לשנות דברים בענף, דברים שקשורים לפייסבוק, לגוגל, להרבה מאוד דברים אחרים.

יאיר טרצ'יצקי: אבל בתוך הסיטואציה הזאת לבוא ולהגיד את הדברים האלה, זה כמו לבוא לאדם שקיבל התקף לב ומגיע לטיפול נמרץ, ובמקום לטפל בו להתחיל לדבר אתו על התזונה שלו.

יאיר טרצ'יצקי: זה לא רלוונטי.

יאיר טרצ'יצקי: בסיטואציה הנוכחית ערוץ 10 על סף קריסה, חברת החדשות שלו תיסגר בעקבות הדבר הזה.

יאיר טרצ'יצקי: זה נזק מטורף.

יאיר טרצ'יצקי: גם אם בהמשך תקום חברת חדשות אחרת, היא תהיה בלי ה-DNA המעולה של חדשות 10, העובדים כבר יהיו חלקם מפוטרים וייפלטו מהתחום הזה.

יאיר טרצ'יצקי: זה נזק גדול לציבור.

יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שחשוב כמה שיותר מהר, כמו שנראה לי כולם אמרו פה, לאשר את המיזוג ולגמור את העניין.

אלעד מן: תודה ליושב-ראש כבל.

אלעד מן: אם למדנו משהו בדיון הזה, מעבר לבשורה של ה-7 בנובמבר שעכשיו יש תאריך על השולחן, הוא שהתמונה מורכבת, ואף אחד לא נמנה על מחנה הצדיקים פה.

אלעד מן: התמונה הרבה יותר מורכבת ממה שמנסים להציג אותה, גם בהיבט של האישור של רשות ההגבלים עסקיים, שאנחנו סבורים שנפלו בו פגמים מהותיים, ואפילו הגשנו ערר לבית הדין להגבלים עסקיים, כך שהדבר הזה לא גמור גם במישור המשפטי.

אלעד מן: אני רוצה להזכיר לכולם, שהגורמים שהביעו חשש מהמיזוג הזה, כמו: המכון הישראלי לדמוקרטיה, הצלחה, התנועה לאיכות השלטון, הם לא בדיוק גופים שמזוהים עם המחנה שכל הזמן אומרים פה שמנסה להזיק למיזוג הזה, מכיוון שמעבר לחששות האלה – ויש חששות כאלה, כמו שצוין פה – יש גם חששות מקצועיים אמיתיים, שקשורים לרגולציית תקשורת, ובכלל לנושאים משקיים כלליים שקשורים במיזוג הזה.

אלעד מן: אנחנו חושבים שהרשות להגבלים, גם באופן שבו נותחה תיאוריית הפירמה הכושלת וגם בתנאים שהיא קבעה או לא קבעה במיזוג, שגתה והדבר הזה צריך לבוא לידי בחינה.

אלעד מן: כמובן שממד הזמן פה הוא קריטי והתוצאה הסופית הפחות גרועה, כמו שאומרים פה, צריכה להיות מיזוג בתנאים מסוימים מאוד, אבל לא מיזוג בכל מחיר.

אלעד מן: דבר שני, השיח פה רווי בקולות ובמחנות.

אלעד מן: קול אחד אנחנו לא שומעים.

אלעד מן: אני לא רואה פה אף נציג של בעל המניות.

 << אורח >> יוסי רוזן: אני מייצג את בעלי המניות.

אלעד מן: בתור מי שמבין קצת במשפט תאגידי, אני חושב שאני מדייק במה שאני אומר.

אלעד מן: אני לא רואה פה נציגים של בעלי המניות; אני רואה פה חברי דירקטוריון שמייצגים את החברה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מומחית לממשל תאגידי, הם מייצגים את בעלי המניות.

איילת נחמיאס ורבין: זאת המומחיות שלי.

אלעד מן: איילת, לא ניכנס לוויכוח הזה.

אלעד מן: אבל לא שמענו שום הצהרה פומבית, לא ממר אנג'ל, לא ממר בלווטניק, לא מאנשים אחרים שהם בעלי עניין ישיר בעניין הזה, גם בקשר להודעה על משיכת המיזוג.

אלעד מן: אני יכול להגיד לכם באופן רשמי, עד היום בית הדין להגבלים עסקיים לא הודיעו שום דבר; לרשות השנייה עד כמה שאני יודע לא הודיעו שום דבר, ולכן ההליך נמשך.

אלעד מן: ואולי כדאי שגם בעלי המניות וגם המעוניינים הישירים בעניין הזה, יגידו באופן ברור ורשמי ופומבי מה דעתם, מה כוונותיהם, האם הם מתכוונים להפסיד עוד כסף או לא מתכוונים, וזה יעזור לחדד את התמונה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להעיר הערה קצרה.

איילת נחמיאס ורבין: אלעד, לא בכל דבר אני יודעת להתבטא באותה צורה, אבל עם כל הכבוד, מה שאתה אומר, זה פשוט לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: האמירה של בעלי המניות, שהדירקטוריון מייצג אותם ומאשר את העסקה – ואגב, הייתי אומרת את זה בכל חדר שעוסק בכל עסקה אחרת – זאת ההצהרה שלהם, זאת ההצהרה של בעלי המניות.

איילת נחמיאס ורבין: אם אתה רוצה לדרוש מהם שאלות ספציפיות, באמת היה צריך לפנות לממונה על ההגבלים העסקיים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל עם כל הכבוד, זו ההצהרה של בעלי המניות.

אלעד מן: אני באמת לא אכנס אתך לוויכוח הזה, אבל אני זכאי להחזיק בדעתי, גם בדעתי המקצועית, גם אם היא לא מתיישבת עם דעתך, מה לעשות.

איתן כבל: אני רק אומר לך ולה, שאם אני אחכה לסדר ולניקיון שלכם, אני כבר יכול להגיד להם: חבר'ה, לכו הביתה.

איתן כבל: יש שלב שבו לא כל הזמן מסתובבים עם הפלס ובודקים איפה העינית.

איתן כבל: בגלל זה בערוץ 20 – ואתה היית פה – ישבנו לילות כימים, כי הבנו את הדחיפות והחשיבות.

איתן כבל: ישבתי כאן סביב השעון.

אלעד מן: אתה מרוצה מהתוצאה הרגולטורית של ערוץ 20?

איתן כבל: לא קשור.

אלעד מן: למה לא קשור?

איתן כבל: למה אתה יושב פה?

איתן כבל: כדי כל הזמן לכתוב אחר כך "התהליך היה מצוין, החולה מת"?

איתן כבל: זה מה שאתה אומר לי.

אלעד מן: לא, זה לא מה שאני אומר, ממש לא.

איתן כבל: זה מה שאתה אומר לי, ואני רוצה תהליכים נכונים.

איתן כבל: לפחות כלפיי, אף אחד פה לא יכול להתנשא בעניינים שנוגעים לתקשורת.

איתן כבל: עמדתי כאן פעם אחר פעם בקרבות לא פשוטים, ששילמתי עליהם גם מחירים פוליטיים כבדים.

איתן כבל: אני לא צריך שיטיפו לי שצריך כללים וצריך סוגה עילית וסוגה בינונית, הכול נכון.

אסף אמיר: לא לזלזל בסוגות.

אלעד מן: אבל אף אחד לא מטיף, איתן.

אלעד מן: אנחנו לא מטיפים.

איתן כבל: בכל מקרה, תודה אלעד.

איתמר אביטן: אני קודם כל אגיד – גם בדקתי את זה עם איגודי היוצרים ואיגודי העובדים – שאנחנו בהחלט תומכים במיזוג, בהבנה מלאה שערוץ 10 לא ישרוד.

איתמר אביטן: אני אגיד את זה בצורה ברורה – מחסלים את שוק התקשורת בישראל.

איתמר אביטן: אנחנו רואים את זה הלכה למעשה, ואנחנו רואים את זה גם בדיון הזה.

איתמר אביטן: עד לפה היו חברי כנסת שדנו בערוץ 20, שזה ערוץ שמביא 0.5% רייטינג, עד לפה, לא היה מקום לשבת – לילות, שעות, ימים.

איתמר אביטן: יש פה 400 עובדים, יש פה אותנו שמתפרנסים מהפקות שמתבצעות לערוץ 10 ולערוץ רשת – זה לא מעניין אף אחד.

איתמר אביטן: אני לא מצליח להבין, הרי בסופו של דבר, מה קרה בחוק ערוץ 20?

איתמר אביטן: לקחו את חוק הרשות השנייה, גזרו אותו, עשו מה שרוצים, לקחו את חוק מועצת הכבלים והלוויין, עשו מה שרוצים.

איתמר אביטן: כל אבן שהיתה, פשוט בעט אותה ואמרו: אנחנו משנים את החוק, אנחנו משנים כל סדרי עולם, כדי להציל ערוץ שאיים לפטר 120 עובדים.

איתמר אביטן: ופה חברת הכנסת איילת ורבין כל הזמן אמרה: חברים, אם זה היה ערוץ אחר, נראה מה היה קורה.

איתמר אביטן: וכל הזמן אמרו לה: לא, זה לא נכון, ואנחנו כולנו תמכנו, כי רצינו שערוץ 10 והעובדים שלו ישרדו.

איתמר אביטן: אבל אנחנו רואים הלכה למעשה את האמת, שמה שראינו בחורף שעבר זה שהעובדים האלה לא מעניינים.

איתמר אביטן: אנחנו לא באמת מעניינים.

איתמר אביטן: אני חושב שאם לא תהיה פה הודעה שאם המיזוג לא קורה עד ה-7 בנובמבר – הוועדה הזאת או מישהו מחברי הכנסת צריכים להגיש הצעת חוק, עם שני העמודים שהוגשו בהתחלה בוועדת קיש ונהפכו ל-25 עמודים, כשכולם גורסים את חוק הרשות השנייה ואת מועצת הכבלים והלוויין; אותו דבר לקחת לידכם ולהחליט להציל 400 או 800 עובדים ולהמשיך את התעשייה הזאת ולהבין דבר אחד בסיסי, שזה לא הסוף.

איתמר אביטן: בסופו של דבר, אנחנו מבינים שערוצי הברודקאסט, גם אם הם יתאחדו, צריך פה לקבל החלטות שדרך אגב יו"ר הרשות השנייה דיברה עליהן, בנושא של פייסבוק וגוגל ומה קורה עם כל המדיה הפרסומית, שסוחטת את הערוצים האלה בעמלות מטורפות שלא נותנות להם להתקיים.

איתמר אביטן: זה חייב לבוא לפתחה של הוועדה כדי לסיים את הסאגה הזו.

דוד אוחיון: אני יושב ראש ועד עובדי ערוץ 10, בנפרד מוועד עובדי חדשות 10.

איתן כבל: זה שיש רק שניים, זה בסדר, לא היית בערוץ הראשון.

איתן כבל: ..

דוד אוחיון: אז יש לנו גם את TV10, שזה אתר האינטרנט שלנו.

עיסאווי פריג': ספר קצת על המצב הקיים של העובדים, יש לנו עוד 40 דקות.

דוד אוחיון: בשביל זה ביקשתי את רשות הדיבור.

דוד אוחיון: אני קודם כל רוצה להגיד, בראש ובראשונה שאנחנו עובדי ערוץ 10 בעד המיזוג.

דוד אוחיון: אמרנו את זה מעל כל במה שאפשרו לנו, ישבנו עם יו"ר הרשות השנייה הגברת ברקוביץ, וגם איתה ישבנו ושמענו המון רעיונות שהעלתה במשך שלוש שעות.

דוד אוחיון: לכל אורך הפגישה איתה, אמרתי לה בצורה הכי ברורה: יוליה, אנחנו עובדי ערוץ 10, שלכאורה נפגעים ראשונים מהמיזוג – אנחנו בעדו.

דוד אוחיון: ברגע שיצאה ההודעה שהולך לקרות המיזוג בין רשת לבין ערוץ 10, התאגדנו בליווי ההסתדרות כדי למקסם את כל זכויות עובדי ערוץ 10 כקבוצה ולנסות להציל כמה שיותר עובדים בתהליך.

דוד אוחיון: אני רוצה להגיד פה שהתחלנו בתהליך מאוד מאוד נכון ומאוד מסודר מול בעלי המניות של ערוץ 10.

דוד אוחיון: מישהו אמר פה, שהוא לא שומע את הקול שלהם; אז אנחנו ישבנו עם בעלי המניות שלנו ועם יושב ראש הדירקטוריון ועם המנכ"ל שלנו, והתחלנו בתהליך של משא ומתן מאוד מסודר, להציל כמה שיותר עובדים, קודם כל להעביר עובדים לחדשות 10, כי יש עובדים חיוניים שעובדים בערוץ ומשרתים גם את החדשות וגם את הערוץ – להתחיל בתהליך הזה.

דוד אוחיון: מעבר לזה, ישבנו עם אבי צבי, שאמור להיות המנכ"ל של הגוף הממוזג, שאמר לנו: אני אנסה להציל כמה שיותר עובדים בגוף הממוזג, וגם אתו ישבנו.

דוד אוחיון: בנינו שאנחנו מתחילים לשבת ממש על שמות של אנשים, ולצערי אנחנו חיים את המציאות ויודעים שבסוף יהיו גם עובדים שילכו הביתה.

דוד אוחיון: התחלנו בתהליך של משא ומתן עם ההנהלה ועם בעלי המניות לפרישה מסודרת ומכובדת, לתת לכל העובדים שילכו הביתה תנאים נוחים ונכונים בדחיפה מאחורה של כולם, כדי שיוכלו לצאת הביתה בראש מורם ולקבל כמה חודשי פרישה מכובדים.

דוד אוחיון: אני חושב שהתחלנו תהליך, ולצערי מרגע שקיבלנו הודעה שהמיזוג מבוטל, וכשישבנו עם יושבת ראש הרשות השנייה והבנו שאין כאן כוונה לאשר את המיזוג, הכול התפרק, הכול נעצר.

דוד אוחיון: קודם כל, מרגע המיזוג התחיל תהליך עזיבה מאוד מאוד מסיבי של עובדי ערוץ 10.

דוד אוחיון: בערך 30% מעובדי הערוץ מאז ועד היום עזבו את הערוץ, חיפשו להם עבודה ועזבו, והם עובדים במקומות אחרים לשמחתנו, אבל לצערנו אנחנו מגיעים לעבודה כשהמסדרונות ריקים, המשרדים ריקים, אין עובדים בערוץ, יש תחושה קשה מאוד שרכבת ההרים המטורפת הזאת כבר עזבה את המסילה והיא מרחפת לה איפשהו ואנחנו הולכים להתרסק.

דוד אוחיון: אני מבקש, כמעט מתחנן, ב-7 בנובמבר תאשרו את המיזוג.

דוד אוחיון: ברשותכם, תאשרו את המיזוג.

דוד אוחיון: לכל כיוון שיהיה, תאשרו אותו.

דוד אוחיון: אתה אמרת, ברשותך אדוני, בתחילת דבריך: יש כאן התעללות בעובדים.

דוד אוחיון: זאת המילה, זאת התעללות בעובדים.

דוד אוחיון: אנשים חיים באי-ודאות, ואי אפשר להחזיק אותנו יותר בצורה הזאת.

אסף אמיר: אנחנו תומכים בגדול במיזוג, אבל אנחנו חושבים שמאוד חשוב להסתכל על כל השוק הזה בזמן שממזגים.

אסף אמיר: ועדת הכלכלה שניהלה את כל הדיונים וגם ועדת קיש והקלות והקלות והקלות ואיכשהו לחזק את גופי השידור, אבל גם לפצל אותם בזמן שמחזקים אותם ולטרלל אותם קצת, סליחה, בזמן שמפצלים ומאחדים ביחד – אנחנו מוצאים את עצמנו, אני מדבר על שוק ההפקה בישראל, כל הזמן עם פחות ופחות עבודה.

אסף אמיר: עכשיו הורדתם את כל המחויבויות של כולם, כי יש כל כך הרבה, כי יהיו אלפי – ובוועדה הזאת דובר על עשרות אנשים שיבואו ויבקשו את הרישיונות הנפלאים האלה, מה היה רע לנו כשהיו זיכיונות?

אסף אמיר: זה פשוט עבד, כולם הרוויחו, אבל רצו לרישיונות.

אסף אמיר: אני מבקש – כשאתם מצמצמים את השוק, תזכרו שגם אנחנו, חברות ההפקה, צריכות לעבוד מול הגופים האלה.

אסף אמיר: אני מתנגד לחלוטין לכך שהוועדה תיקח על עצמה ותחוקק חוק, כי אני יודע מה יקרה, החוק שאדון איתמר מבקש.

אסף אמיר: החוק הזה בעצם ייתן עוד יותר הקלות ועוד יותר הקלות לגופי השידור, כי כל פעם שמחוקקים פה חוק, החוקים הולכים לטובת גופי השידור.

אסף אמיר: אני חושב שאין ברירה, אנחנו היינו עם אביגדור יצחקי, כשערוץ 10 הלך להקפאת הליכים פעם ראשונה.

אסף אמיר: צריך לעשות את זה, צריך לשמור על חברת החדשות מכל משמר, ואני חושב שזה חייב להיות שם.

אסף אמיר: וצריך גם לדאוג ששני הגופים שיישארו, שהם מאוד מאוד חזקים, הממונה על ההגבלים העסקיים, יואילו גם לעבוד עם השוק בצורה כזאת, שהשוק יכול גם להתקיים, ולא רק גופי השידור.

ביטון: הערה קטנה, לכשיאושר מיזוג, אנחנו נצטרך לטפל בעניין של ערוץ הכנסת, ומבנה בעלות השליטה בו עוד לא הובא בפנינו.

ביטון: לכשיובא לפנינו המודל ומבנה הבעלות, אנחנו נשתדל לעשות את זה כמה שיותר מהר, כדי לא לעכב עוד קצת את התהליך כמובן.

איתן כבל: תודה, תודה גם על ההערה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אתה באת באיחור.

איתן כבל: אני לא אפשרתי ליועצת שלך לדבר, כי גם את ההודעה של המשרד של השר קיבלתי דרך נתי טוקר ודרך אריאל מישראל היום.

איתן כבל: ברשותכם, השר אמנם הסתמס אתי לאחר מכן.

איתן כבל: אני מבקש מאדוני להציג את העמדה של המשרד באופן רשמי, ואני ברשותכם אסכם.

עיסאווי פריג': תגיד שאתה מעריך הגעתו.

איתן כבל: אני לא מעריך, הוא היה צריך לבוא.

עיסאווי פריג': לא, תוך כדי.

איתן כבל: לא לא, עזוב.

איתן כבל: אני מכיר אותו מצוין, המשרד היה צריך לבוא לפה.

נתנאל כהן: אדוני היושב ראש, אני בדיוק מגיע מתל אביב.

נתנאל כהן: חידדתי את העמדה ואת המסרים, שהשר מבקש להבהיר.

נתנאל כהן: אני חושב שהדברים היו ברורים עד עכשיו, ואני רוצה להבהיר אותם בצורה מאוד מאוד חדה, גם לאור הדברים שפתחו כאן במהלך הדיון וגם לאור הסוגיות שעלו באמצעי התקשורת במהלך השבוע האחרון.

נתנאל כהן: השר מבהיר את עמדתו באופן נחרץ.

נתנאל כהן: אגב, חשוב מאוד להגיד שאנחנו דאגנו להביע את עמדת השר, גם כשהתהליך עמד בפני הממונה על ההגבלים.

נתנאל כהן: גם שם, נקטנו באותה עמדה, אמרנו בדיוק מה המדיניות, אבל גם אמרנו שהתהליך נמצא באחריות מלאה של מועצת הרשות השנייה.

נתנאל כהן: הדבר החשוב ביותר זה להביע את עמדתנו מבלי להתערב בתוך התהליך עצמו ובקבלת ההחלטות של השר.

נתנאל כהן: המדיניות היא מניעת סגירת חברת החדשות המסחרית, זה הדבר החשוב ביותר.

נתנאל כהן: זה נאמר כאן לא פעם ולא פעמיים.

נתנאל כהן: אנחנו לא רוצים שנישאר בסוף התהליך עם חברת חדשות מסחרית אחת במדינת ישראל, וזאת למעשה המדיניות, מבלי להיכנס כרגע לתוך הפרטים ולתוך הנתונים שהמועצה מבצעת.

נתנאל כהן: דרך אגב, גם בחוק אנחנו לא אמורים ולא רשאים לדון בכך, בשביל זה יש מועצה.

נתנאל כהן: מבחינה חוקית, זה נמצא באחריותה של המועצה, אבל אנחנו באמת מגדירים את המדיניות, וזה דבר מאוד מאוד חשוב.

נתנאל כהן: אני רוצה להדגיש, שאנחנו לא מתערבים, והשר באופן אישי לא מתערב בתהליך ההחלטות של המועצה.

נתנאל כהן: הוא מכחיש בכל תוקף, שנקט בעמדה כזו או אחרת במהלך השבוע האחרון או בכלל.

נתנאל כהן: אם בכל אופן מישהו שמע, הדברים הוצאו מהקשרם והשר עמד על התהליך בשבוע שעבר, עודכן בדבר מורכבות התהליך.

נתנאל כהן: יש כאן מורכבות של התהליך.

נתנאל כהן: לא כל הדברים שנאמרו כאן, עמדו בפני המועצה, ולכן אנחנו צריכים לשמור על תהליך תקין ועל נורמות תקינות.

איילת נחמיאס ורבין: המנכ"ל, הוצא מהקשרו – זה לא שזה לא נאמר.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע שבעברית זה די ברור.

נתנאל כהן: השר מכחיש את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אה, זה לא נאמר?

נתנאל כהן: השר מכחיש שהוא אמר דבר כזה, כן.

איילת נחמיאס ורבין: זה אחרת מאשר הוצא מהקשרו.

נתנאל כהן: השר מכחיש, שהוא נקט כל עמדה לכאן או לכאן.

טל שורר: איך יישמר תהליך תקין, כשאין תהליך תקין?

טל שורר: מר כבל.

נתנאל כהן: אני לא מבין על מה אתם תוקפים בדיוק.

נתנאל כהן: תסבירו לי למה אתם תוקפים, כדי שאני אבין.

איתמר אביטן: 400 עובדים בתחום התקשורת בסכנה.

נתנאל כהן: אין התערבות, הוא לא מתערב בתהליך, הוא קובע מדיניות.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אתה היית מאוד מאוד ברור.

נתנאל כהן: עודכנו על ידי יושב ראש המועצה בדבר התהליך עצמו, איפה הוא נמצא, מורכבות התהליך.

נתנאל כהן: אם אני לא טועה, מחר זה ה-24 לחודש, זה סוף תהליך היכולת באמת לתת את השימוע למועצה, וגם קבעה בתאריך יעד, ה-7 בנובמבר, תום תהליך קבלת ההחלטה.

נתנאל כהן: שוב אני אומר, זה על מנת להביא ודאות ובהירות לתוך התהליך.

יאיר טרצ'יצקי: אגב, השר לא הכחיש את מה שנאמר, הוא רק אמר שהוא לא התכוון.

נתנאל כהן: אני הגעתי לכאן במיוחד כדי להבהיר את הנקודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, הדברים היו ברורים, ואני רוצה להתייחס לכל הדברים.

איתן כבל: קודם כל, אני רוצה להתחיל בזה שאדוני המנכ"ל יידע שהשר רשאי לזמן את המועצה ולומר בפניה את עמדתו ולהביא בפניה את דעתו, וזה לא נחשב התעלמות, זאת עמדת השר בעניין הזה – קודם כל, אני רוצה שאדוני יידע.

איתן כבל: עכשיו אני רוצה ברשותכם להתחיל ולסכם את הדברים, כפי שאני רואה אותם.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, שהוועדה הזו התנגדה לפיצול.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, שהבית הזה נחלק.

איתן כבל: היתה כאן כפייה פוליטית בעניין הזה.

איתן כבל: זה לא בא מתוך רצון.

איתן כבל: צריך להזכיר את זה, אלה לא תקופות מזוזואיקון תחתון שצריך לגשת למיקרופישים באוניברסיטה העברית.

איתן כבל: זה היה לא מזמן, והיתה כאן מחלוקת, ובסופו של תהליך, בתוך הדיון הנוקב שהיה, נאמר והיה ברור שהאמירה המרכזית היא שהשוק איננו יכול לשאת את אשר קורה באותה תקופה.

איתן כבל: ומכיוון שכך, ראוי להפעיל את משטר הרישיונות, אז דובר עליו.

איתן כבל: דרך אגב, אני רק רוצה להזכיר לך גברתי, מי שכתב את חוק הרישיונות הראשון היה אני יחד עם מי שהוא נשיא מדינת ישראל דהיום, ומי שכתב לנו את החוק אז יחד אתנו היה דן לנדאו, הרגולטור של רכבת ישראל.

איתן כבל: זה רק לשם ההיסטוריה.

איתן כבל: כשהבאנו את זה בפעם הראשונה, הדוגמן מש"ס היה שר התקשורת חברי אטיאס שנתן לי בעיטה בראש וכל השאר היסטוריה.

איתן כבל: אנחנו לא באנו עכשיו לעסוק בהיסטוריה, לאן ומה.

איתן כבל: גברתי היושבת ראש, אדוני המנכ"ל, חברותיי וחבריי, אם היה מצב שיש איזה קרן אושר שעומדת להיפתח וכולם עומדים בתור וכולם רק נאבקים מי יקנה את ערוץ 10 או את רשת או לא חשוב מה, בכל ורסיה שאתם רוצים שיכולה להציל את שוק התקשורת – זה לא המצב.

איתן כבל: אם יש אחד כזה, שיבוא ויתכבד להגיד את דברו.

איתמר אביטן: יש שקט.

איתן כבל: קודם כל, קודם כל.

איתן כבל: לא סתם התחלנו עם העובדים, ואני רוצה להתחיל עם העובדים, כי הסיפור הוא קודם כל הם, השאר כבר יסתדרו.

איתן כבל: כי בסופו של עניין, כשאתה מדבר על עובדים – ואני רוצה להזכיר, שבין היתר הדיבור הגבוה סביב ערוץ 20 התחיל סביב עובדים, לא סביב סוגה ולא סביב שום דבר.

איתן כבל: איך כנסת ישראל יכולה להרשות שעובדים ייזרקו לרחוב, ובידכם להציל אותם – אלה היו הדברים.

איתן כבל: ואנחנו מוצאים את עצמנו בסדרי גודל לא דומים, שבהם עובדים הולכים להיזרק לרחוב.

איתן כבל: אני אומר לך יוליה, בוא לא נמציא את הגלגל.

איתן כבל: אם את יודעת לבוא ולומר לנו עד 7 בנובמבר, אני מוכן לחתום עכשיו, אני אפילו לא אומר לך: תעשי, לא, אני אביע את עמדתי, כי בסופו של תהליך יש את הממונה על ההגבלים.

איתן כבל: זה לא אומר שאת לא יכולה לדון בשאלות כלכליות, אבל עיקר המשימה המונחת לפתחך זה מה שאלעד, מה שתהילה ומה שאסף אמרו – לקבוע כללים, לא כדי להרוג.

איתן כבל: יש כללים שיודעים להרוג, שלעולם לא תגיע ותזכה לראות את קצה ההר.

איתן כבל: אני מדבר על כללים, כמו שאנחנו יודעים לבוא ולומר: בצורה הזו בה המיזוג מתקיים, נושא סוגה, נושא כזה, הדברים שאנחנו עוסקים בהוויה התקשורתית, המעורבות של ההנהלה בחדשות, 1,001 שאלות שאנחנו מכירים ולא צריכים להמציא את הגלגל מחדש.

איתן כבל: הכול כתוב, אלעד מן, הכול הכול הכול נכתב.

איתן כבל: אין כמעט שום דבר שהצלחנו להמציא לאחרונה.

איתן כבל: חוץ מהרס עולם התקשורת, שום דבר לא הצלחנו.

איתן כבל: אני רוצה עוד להזכיר לכם, אל תדונו בזה יותר מדי.

איתן כבל: המהות המרכזית, ליבת הוויכוח היו סביב איזה חדשות יהיו, זה היה הסיפור ואלה היו הדיונים.

איתן כבל: האם תקום חברת חדשות?

איתן כבל: מי יקנה אותה?

איתן כבל: איך יקנה אותה?

איתן כבל: האם רשת, האם קשת?

איתן כבל: אתה זוכר את זה, יוסי ורשבסקי?

איתן כבל: ואתה התנגדת לאורך כל הדרך.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אגב, גם אני.

איתן כבל: אני מנסה לומר שאנחנו פה לא ממציאים כלום – כלום, כלום, כלום.

איתן כבל: אנחנו רק מחשיבים את עצמנו כממציאים דברים חדשים.

איתן כבל: שום דבר ממה שנאמר כאן, לא הקירות למטה ולא הקירות כאן, אילו היו יכולים להעיד, עם כל הכבוד, ממני כולל הנאום שלי, אין בהם חדש.

איתן כבל: הדברים היו ברורים, כתובים והפוליטיקה הכתיבה לאורך כל הדרך את הדברים, צריך שהדברים ייאמרו.

איתן כבל: כל עולם התקשורת נסב סביב הפוליטיקה, ואל תתבלבלו, היום לראש הממשלה אסור לומר את דברו בעניין הזה.

איתן כבל: אז ועוד איך הוא אמר, הוא גם לא התבייש לומר, והוא התעקש לומר.

איתן כבל: יש הבדל בין לא התבייש לבין התעקש לומר.

איתן כבל: לכן אני אומר לך גברתי, אני לא יכול לכפות עליך, אלא אם כן אני אגיע למסקנה – שאני לא רוצה אותה, אסף – כמו שאלה שהגישו חוק לערוץ 20, אני לא רוצה את זה, למה אתה עושה לי עיניים?

אסף אמיר: לאיים על הרשות השנייה עכשיו בחוק?

אסף אמיר: תן לה לעשות את העבודה.

איתן כבל: אסף, אני מודה שאתה בחור – חנה בבלי נראית גסת רוח ליד האופק שבו אתה מדבר עכשיו מההיכרות האישית שלי אתך פה בדיונים.

איתן כבל: עשה לי טובה, אסף אמיר, אל תגיד לי מה אני צריך לומר, אני לא זקוק לעזרה מאף אחד.

איתן כבל: אני רק מנסה לומר בצורה מאוד ברורה וחד-משמעית, שאני סבור שהמיזוג חייב היה כבר לצאת לדרך – היה חייב, ולא יקרה יוליה, שפתאום איך אומרים אצלנו?

איתן כבל: כשעברנו את חיבוט ערבה בלילה, היינו מחכים שהשמים ייפתחו ותצא בשורה.

איתן כבל: דרך אגב, אף פעם זה לא קרה.

איתן כבל: לכן אני אומר, בואו לא נחכה שהשמים ייפתחו והבשורה תגיע.

איתן כבל: הדבר הכי חשוב מבחינת

איתן כבל: כם זה באמת לקבוע את כללי המשחק, כללי המשחק בשוק החדש שאמור להיווצר – איך המיזוג הזה מחזק את עולם התקשורת?

איתן כבל: מייצר אפשרויות חדשות?

איתן כבל: כי אני רוצה שתביני ואתם תבינו, אלה שמבינים מאוד מאוד בעולם התקשורת, שערוצי הברודקאסט בצרות, אם לא תשנו את פניכם.

איתן כבל: אני אומר את זה כמשתמש.

איתן כבל: אני לא ילד, אבל אני כבר מאלה, שהאופן שבו אני מתכתב עם עולם הטלוויזיה והברודקאסט הוא עולם תוכן אחר לגמרי, הוא כבר לא עולם התוכן שכולנו, כל המשפחה מתיישבת מהר-מהר.

איתן כבל: יש נטפליקס, יש עולמות תוכן שלמים, שלמים שלמים שלמים, כשמעת לעת אנחנו מבקרים.

איתן כבל: את החדשות אפילו כבר לא רואים בזמן אמת ולא יושבים מול המרקע בבית.

איתן כבל: אם לא תבינו את זה, זה עניין אחר שתצטרכו לבוא פה ולספר לנו את הסיפורים שלכם בעוד שנה, שנתיים, שלוש על המשבר הבא.

איתן כבל: אבל בעניין הזה לפחות, אני פונה אליך ממש בדחילו ורחימו.

איתן כבל: אני לא אומר את זה כמילים גבוהות, כמילים מפוצצות.

איתן כבל: אם הדברים לא ייצאו בלוח זמנים מידי והאמירה שלך ושלכם לא תיאמר – ויוליה, בואי לא נעשה את זה עכשיו שיושב הדירקטוריון של הרשות השנייה וכל יום אנשים תופסים את המצח ישר ואחורה "מה לעשות?".

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אל תזלזל באף חבר מועצה.

איתן כבל: יוליה, לא רק שאני לא מזלזל, את חלקם אני מכיר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: זאת מועצה רצינית, שמכירה טוב מאוד את החומר, על אף שאתה מנסה להגיד לי פה לקבל החלטה ללא שיקול דעת, אני אומר לך שאנחנו כרשות עצמאית נקבל את שיקול הדעת, נקבל את ההחלטה לאחר השימוע.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מאוד מקווה, שכל מה שאתה אומר, לא פוגע באותם אנשים שצריכים את ההחלטה.

איתן כבל: אז אני קודם כל מתנצל בפניהם, אוקי?

איתן כבל: יחד עם זאת ולמרות זאת, אני אומר לך שאף אחד לא יושב עכשיו ותופס את המצח ישר ואחורה.

איתן כבל: הדברים ברורים, זה לא שעכשיו יגיע החומר מרשת או מערוץ 10 ויגידו: ואו, איך לא ידענו את זה?

איתן כבל: אילו ידענו את זה קודם.

איתן כבל: הדברים כתובים, ברורים, שחור על גבי לבן, טחנו אותם עד דק חודשים-חודשים כאן.

איתן כבל: הם סיימו כבר באוגוסט את הבדיקה שלהם.

איתן כבל: נכון, נפלו חגים, אבל אני זוכר שאנחנו כאן התכנסנו משש, שבע אחרי הצהרים אל 12:00, אחת, שתיים בלילה, כי זה היה דחוף, והרצים יצאו דחופים, כי היה עניין של חיים ומוות, על כמה עובדים?

איתן כבל: על 120.

איתן כבל: כמה היום?

טל שורר: 480 ועוד 300.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לכן אני אומר לסיום, זו התביעה שלנו.

איתן כבל: אני אומר את זה כיושב ראש הוועדה, שמי שכינס את הוועדה כאן – גם לבקשתה של חברתי איילת נחמיאס ורבין ואני אומר את זה גם בשם חברי הכנסת, אני לא מתעסק עם זה פוליטית.

איתן כבל: אלוהים בשמים עדי לא עוסק בזה משום מקום פוליטי.

איתן כבל: העניין והרצון היחיד שלי זה שתהיה לנו תקשורת טובה, מקצועית, פתוחה.

איתן כבל: אני לא רוצה לשתף אתכם בתחושות שלי כלפי ערוצי הברודקאסט על כל מיני נושאים שעולים כאן, ויש להם הקשרים כלכליים, אם זה משודר או לא משודר, ואיפה משודר ואיפה לא משודר.

איתן כבל: אני לא רוצה להגיד, זה עולם שאני לא רוצה לפתוח אותו, רק בימים האחרונים.

איתן כבל: ואני כבר יודע מהאמירה שלי איזה כותרת תהיה בעיתון כזה ואיזה כותרת תהיה בעיתון אחר, מה ישודר ברדיו א' ומה ישודר ברדיו ב'.

איתן כבל: כולנו חיים פה, לא המצאנו כלום, ואנחנו יודעים מי בעלי מניות א', מי בעלי מניות ב', הכול ברור, ומי מפרסם פה ומי מפרסם פה, גם אם הוא לא צריך את הפרסומת.

איתן כבל: השר אמר את דברו, ואני מקבל את דברו ואומר גם לנו, ללא כחל ושרק, שאין אמירה אחת בפה ואחת בלב.

איתן כבל: מעבר להגעתו כאן של ידידי המנכ"ל, נתי כהן, הוא גם ביקש שאני אצטט את הדברים כהווייתם.

איתן כבל: מצאתי לנכון להביא את הדברים בשם אומרם.

איתן כבל: אני אומר את זה לך, האחריות המונחת על כתפיך היא הרבה יותר גדולה מהשיח שאנחנו מנהלים היום.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני יודעת.

איתן כבל: ולכן אני מבקש ממך, ואני אומר לך את זה אסף, ואל תקפוץ, שאם לא תהיה ברירה, זה מה שיהיה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.