ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1148, 2018-10-29 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מתנצל על האיחור.

משה גפני: אני מבקש בפתח הישיבה להביע את הזעזוע שלנו מהרצח, הטבח הנורא שהיה בפיטסבורג בארצות הברית, טבח אנטישמי.

משה גפני: אנחנו חוזרים לימים אפלים שהורגים אנשים רק בגלל שהם יהודים.

משה גפני: אני מבקש בשם הוועדה לשלוח תנחומים למשפחות האבלות ואיחולי החלמה לפצועים.

משה גפני: מתברר שאנטישמיות לא רק שלא פסה מן העולם, היא הולכת וגוברת, וצריך לדעת להיערך אליה.

משה גפני: הנושא הראשון – הסיוע והטיפול ביישובי עוטף עזה והדרום, עקב המצב הביטחוני והפגיעה הכלכלית הנובעת מכך.

משה גפני: יש עוד הצעות לסדר שנדון עליהן יחד – גם של איתן ברושי שכנראה לא יהיה היום ושל מיקי לוי לגבי ענף התיירות והכוורנים, ושל חברת הכנסת נחמיאס ורבין על צמצום מכסות המים.

משה גפני: תמונת המצב היא שיש מקומות שנפגעו כתוצאה מהמצב הביטחוני.

משה גפני: יש שלושה יישובים – גבולות - -

קריאה: צאלים ואורים.

משה גפני: נכון.

משה גפני: - - שלא נחשבים בכלל יישובי ספר.

משה גפני: זאת אומרת, תמונת המצב היא שתושבי שלושת היישובים לא מקבלים סיוע והרשימה של יישובי הספר היא רשימה ישנה, אנכרוניסטית, היא לא מתאימה למה שקורה היום.

משה גפני: אנחנו נצטרך לדון גם בעניין הזה של איך מחשבים את הפגיעה, כאשר הם הולכים לפי מה שהיה בשנה שעברה, ויכול להיות מצב שבשנה שעברה היה אותו הדבר כמו שהיום, ובעצם לא השתנה כלום.

משה גפני: אבל לאנשים יש את הפגיעה הזאת, ועליה צריך לפצות אותם.

משה גפני: נשמע יחד בדיון גם את רשות המסים, משרד האוצר, ונראה איך מתמודדים עם העניין הזה.

משה גפני: האמת היא שכדי לשנות את זה אתם צריכים להגיש בקשה לוועדת הכספים לשינוי התקנות כמו שעשיתם בעבר, אבל הפעם צריך לעשות שינוי יותר משמעותי.

משה גפני: לפני זה אני מבקש לתת לחבר הכנסת מיקי לוי רשות דיבור לגבי נושא הכוורנים.

משה גפני: זו בכלל בעיה בפני עצמה כיוון שאין שטח שלהם ששם יש את ה - - - זה יכול להיות גם באזור של קרן קיימת לישראל, אבל הכוורת היא של אותו חקלאי והוא לא מקבל בעצם שום פיצוי.

משה גפני: לפי דעתי גם בפגיעה ישירה אפילו הוא לא מקבל פיצוי בכוורנים - - -

איילת נחמיאס ורבין: דבוראים.

משה גפני: דבוראים, בסדר.

משה גפני: הכוונה היא לדבוראים, והדבוראים לא מקבלים פיצוי מכיוון שהם לא תושבי עוטף עזה, ובכלל, המקום שבו הדבורים מספקים את הדבש יכול להיות סמוך לקרקע של קרן קיימת לישראל.

מיקי לוי: אני אקדים ואומר – אני מכיר את מערכת הפיצוי של רשות המסים, הייתי שם.

מיקי לוי: אין לי בעיה עם רשות המסים.

מיקי לוי: יש לי בעיה עם החקיקה ועם התקנות שהכנסת הביאה, כי בשלב הזה אין בהם כדי לתת תרופות למצב הקיים, מצב שמתמשך – אני אקדים ואומר שהגשתי את הפנייה בעקבות זה שחבר הכנסת עפר שלח פנה אלי.

מיקי לוי: אני לא מבין בחקלאות, אני ניזון מאחרים.

מיקי לוי: זה לצורך הגילוי הנאות.

מיקי לוי: המצב הקיים הוא מצב מתמשך של טרור.

מיקי לוי: זה לא מבצע חד פעמי, שבוע ימים או שבועיים ואז ארבע שנים של שקט.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: נחשפנו לאיזה שהוא טרור מתמשך – מטרור העפיפונים ועד טרור הבלונים, ונזקים בעשרות מיליוני שקלים, חלקם נזקים עקיפים.

מיקי לוי: אם נופל פגז והולכות 20 כוורות אז אין בעיה להוכיח את זה, אבל אם – אני לא יודע כמה אחוזים מהשטח נשרפו, וזה כרי המרעה של אותן דבורים והן לא מייצרות את הדבש, יש נזק עקיף בעניין הזה.

מיקי לוי: נוסף לכך, אותם אלה שעוסקים בתיירות, גם עליהם המכתב ששלחנו לקיים דיון – מערכת הפיצוי של רשות המסים אומרת: תראה לי ביטולים.

מיקי לוי: אין ביטולים כי אין הזמנות.

מיקי לוי: לכן המצב הזה אינו דומה למצבים שהיינו רגילים אליהם לפיצוי ישיר.

מיקי לוי: יש פה איזשהו פיצוי עקיף שהתקנות והחוק לא מתייחסים לעניין הזה.

מיקי לוי: יש כאן מסמך משפטי מרתק של היועצת המשפטית לוועדה שמציינת שהחוק אינו מתמודד עם פיצוי על סמך ביטולים, כי אין ביטולים, ואז יש גם כמה אפשרויות לעשות את זה- - -

משה גפני: אין ביטולים מכיוון שבשנה שעברה היה אותו מצב, זה מצב מתמשך.

קריאות: - - -

עפר שלח: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אין הזמנות.

מיקי לוי: ולכן, לכאורה, אין נזק ישיר ונצטרך למצוא איזו מערכת פיצוי לעניין הזה.

מיקי לוי: באתי טרם תחילת הישיבה לרשות המסים, וככה בעדינות אמרתי – מה, נתתם חלונות רק של שלושה ימים לבקש פיצוי?

מיקי לוי: אז מסתבר שיש עוד חלון ועוד חלון.

מיקי לוי: בסך הכל הימים המצטברים כדי להגיש את העניין הוא 21 יום.

מיקי לוי: לטעמי לא מספיק.

מיקי לוי: אנחנו מכירים אותם.

מיקי לוי: כשכוורת חוטפת פגז אפשר לצלם ולשלוח.

מיקי לוי: הנזקים העקיפים מחייבים ריכוז של מסמכים, קבלות, חשבוניות, ממוצעים של שלוש שנים אחורה, לא של שנה אחורה.

מיקי לוי: ברור לי לחלוטין, אדוני, שאנחנו צריכים לתת פיצוי במיידי.

מיקי לוי: תעזבו אותי מהתקנות, את זה נעשה אחר כך, ואת שינוי החוק נעשה אחר כך.

מיקי לוי: אני לא רוצה להיכנס לעניין של - - - הצמדנו את הדברים חברת הכנסת נחמיאס ורבין ואני כי כל הדברים שקשורים ברצועת עזה – המצב הוא רע.

מיקי לוי: ראוי שהוועדה הזו תיתן את דעתה לעניין הזה.

מיקי לוי: ראוי שניתן פיצוי, כי אם לא יהיו שם, חלילה, אף אחד לא יהיה שם.

מיקי לוי: באמת, אני חושב שהיו לנו הרבה מבחנים בארבע השנים האחרונות אבל זה מצטרף לאותו מבחן שהוועדה תצטרך לתת את הדעת לעניין הזה.

מיקי לוי: אני לא רוצה לקחת את העבודה של היועצת המשפטית אבל יש כאן הצעות רציניות מאוד איך אפשר לחשב ואיך אפשר לשנות, כי ברור לחלוטין – גם החוק וגם התקנות לא נותנים את דעתם למצב הקיים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, חבר הכנסת גפני.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד שכשפניתי אליך בתחילת אוגוסט וביקשתי שתעשה את הדיון זה היה גם מתוך ייאוש, כי מה שאתה רואה כאן זה כל הפניות שעשיתי ב-210 לשרי ממשלה, קודם כל לראש הממשלה וגם לשרי ממשלה, בכל מיני עניינים שעוסקים בעוטף.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה ומתוודה שהתפללתי וייחלתי שלא נגיע לחודש אוקטובר ונהיה בדיוק באותו מצב, אם כי צריך להגיד – מבלי להביא ביש מזל על עצמנו - - -

משה גפני: זה שהמצב לא טוב, אני מסכים.

משה גפני: זה שהתפללת – זה טוב.

קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: התחיל חברי, חבר הכנסת גפני בעצב העמוק על מה שקרה בפיטסבורג – אז לא חשוב באיזה בית כנסת התפללתי, יהודים הם יהודים באשר הם יהודים, העיקר שהתפללתי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל בסופו של דבר אני מסתכלת על תושבי ותושבות עוטף ישראל, לא עוטף עזה, בעיניים, ודי מתביישת.

איילת נחמיאס ורבין: לפני חמישה חודשים פניתי לראשונה לראש הממשלה, אחרי חודש, בעצם, כשהתחיל טרור העפיפונים – זה עוד לא היה בלונים – וביקשתי ממנו להכריז על העוטף אזור מוכה אסון כדי לעקוף את הביורוקרטיה שעליה דיבר כרגע חבר הכנסת מיקי לוי, כדי שהוא יוכל להפעיל את השרים שלו ולהפעיל אותנו בכנסת באמצעות הוראות שעה, באמצעות העברות כספים – שיהיה יותר קל לעשות את זה.

איילת נחמיאס ורבין: ניגשתי לחלק מהשרים במליאה, דיברתי עם השר לוין בעניין הזה, כי היה לי ברור שחלק מהבעיות שלא ראינו בחודש מאי, וקיוויתי מאוד מאוד שלא נראה אותם בחודש אוקטובר, אנחנו רואים אותם גם היום.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להמחיש לכם את כמות הבעיות: מכסות המים – אתה הזכרת, יש באר בניר עם שהצבא נאלץ לקחת אותה.

איילת נחמיאס ורבין: יש את מצב עסקי התיירות, צוותי הכבאות – זה עובר בשתיקה מוחלטת, אני פשוט לא מאמינה.

איילת נחמיאס ורבין: כל פעם הכבאים, לוחמי האש המדהימים שלנו שנמצאים במצב מטורף, הם כל פעם עושים שביתות, אבל לא נוח להם כי הם אנשים שבאמת מסורים לעבודתם בצורה לא רגילה, אבל אף אחד לא מזרים להם כסף.

איילת נחמיאס ורבין: נציב כבאות ארצית דדי שמחי דיבר לפני 4 חודשים על 2.5 מיליון שקלים נוספים שהיה צריך לתקציב.

איילת נחמיאס ורבין: אני בטוחה שאנחנו כבר נמצאים במציאות אחרת לחלוטין, אבל מה יהיה עם לוחמי האש?

איילת נחמיאס ורבין: מרכזי החוסן שהם פשוט על סף קריסה?

איילת נחמיאס ורבין: אין להם יותר כסף.

איילת נחמיאס ורבין: הם מצויים במאות אחוזי מטופלים יותר מכפי שהיה בשנים הקודמות.

איילת נחמיאס ורבין: אני כבר לא מדברת על הוצאות הבריאות של תושבי העוטף – גם מבוגרים וגם ילדים.

איילת נחמיאס ורבין: גם בגלל מחלות, ומחילה מכל האנשים המדהימים האלה, גם בגלל המצב הנפשי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל כמה טיפולים מגיע להם?

איילת נחמיאס ורבין: 12 טיפולים מגיע להם.

איילת נחמיאס ורבין: את אומרת, אם המצב בעצימות נמוכה – ככה קוראים לזה, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: מלחמה בעצימות נמוכה – מגיעים להם רק 12 טיפולים.

איילת נחמיאס ורבין: מכללת ספיר.

איילת נחמיאס ורבין: פערי הביטחון שם – אין שם ציוד כיבוי אש נורמלי, אפילו.

איילת נחמיאס ורבין: זה יישוב.

איילת נחמיאס ורבין: יש שם 8,500 סטודנטים השנה.

איילת נחמיאס ורבין: זה יישוב לכל דבר, אבל אין שם כלום.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע שיש הבטחות מאז צוק איתן לקיבוץ ניר עם בעניין הקמת מחלבה – שלא קוימו?

איילת נחמיאס ורבין: דיברתי כמה פעמים עם השר אריאל בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא עוד פעם דיר אתי על ביורוקרטיה.

איילת נחמיאס ורבין: הבטחות מצוק איתן שלא מומשו.

איילת נחמיאס ורבין: כולנו מסתכלים, נוסעים לעוטף, עם כל השריפות הקשות – אגב, אני רוצה להזכיר: שטח של רמת גן, גבעתיים וקרית אונו גם יחד, ובהצלחה לכל ראשי הערים שמתמודדים בכל הארץ – מחצית מיערות קק"ל נשרפו, 210 ימי שריפות, ומה שראש הממשלה הנחה את ראש לשכתו זה למצוא 750 אלף שקל – אני חוזרת: 750 אלף שקל צריך לחפש כדי לפצות את ראשי הרשויות על זה שביטלו את פסטיבל הבלונים הפורחים, כדי שלפחות בהוצאה הזאת ראשי הרשויות לא יצטרכו לשאת, כי הכריזו על מצב ביטחוני בעייתי, כפי שאנחנו יודעים, כפי שהיה בסוף השבוע האחרון.

איילת נחמיאס ורבין: איך זה יכול להיות שעדיין שבעה יישובים בכלל לא מוגדרים כחלק מיישובי הספר האלה?

איילת נחמיאס ורבין: ויותר מזה – מי ידאג לעצמאים או לשכירים - - -

משה גפני: שבעה?

משה גפני: למה שבעה?

קריאות: - - -

יצחק וקנין: מבלבלים פה, קצת.

חיים ילין: אתם מתבלבלים.

משה גפני: העיקרון ברור.

משה גפני: כבר הצלחת לייאש אותי.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אני רוצה לייאש אותך יותר.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך למה – עצמאים וגם שכירים בעוטף, יש להם לילה קשה, במקרה חבר הכנסת גפני זה היה בשישי-שבת, אז אולי יכלו לגנוב שעות שינה פה ושם.

איילת נחמיאס ורבין: מה קורה כשההסלמה מתחילה בלילה שליום עבודה רגיל?

איילת נחמיאס ורבין: מה הם יעשו בבוקר למחרת?

איילת נחמיאס ורבין: מה הם יעשו עם הילדים שפוחדים ללכת לבית הספר?

איילת נחמיאס ורבין: הם מפסידים ימי עבודה.

איילת נחמיאס ורבין: אני בכלל לא עוסקת במשמעויות המשקיות של הדבר הזה, כי אני חושבת שכרגע אנחנו צריכים רפואה מהירה, קודם כל את הרפואה המהירה, את הטראומה – לטפל בה, בנושא המשאבים לעוטף.

איילת נחמיאס ורבין: אבל בואו רגע נחשוב במונחים קצת יותר מרחיקי לכת.

איילת נחמיאס ורבין: אנשים שם במצוקה נוראית.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מתפעלים, בצדק, מתושבי העוטף המדהימים.

איילת נחמיאס ורבין: יושב כאן חבר הכנסת חיים ילין - יש דבר שהוא עושה.

איילת נחמיאס ורבין: זה נשמע קצת מצחיק אבל זה לא מצחיק.

איילת נחמיאס ורבין: הוא אוסף צבים.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע?

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע למה?

איילת נחמיאס ורבין: הוא מציל אותם כי אף אחד לא מדבר לא על הפלורה ולא על הצמחייה, על בעלי החיים.

איילת נחמיאס ורבין: לא מדברים בכלל על האסון האקולוגי המטורף שהולך שם.

איילת נחמיאס ורבין: לא מדברים על תושבי כרם שלום שכבר איימו להתפנות משם.

איילת נחמיאס ורבין: אז עכשיו מה שעושים להם, כי הבעיה הביטחונית היא גדולה – שמים להם מאווררים, סילוני מים, ואני באה מתעשיית המים אז זה דבר מבורך, אבל לא בטוחה שזה עוזר.

איילת נחמיאס ורבין: אף אחד לא מבין שאולי מצד אחד אנחנו אולי אוטוטו נהיה בדרום אדום מבחינת האדמה הקרקע תפרח בצורה בלתי רגילה, אבל בשורה התחתונה אנחנו נמצאים במלחמה בעצימות נמוכה, אנחנו לא ידענו אירועים כאלה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד את זה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא רק שהחקיקה של התקנות של רשות המסים לא מתאימה.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה חקיקה הרבה יותר מרחיקת לכת שהיא לא רלבנטית למציאות שתושבי העוטף חווים, ולנו יש חובה – ודאי של מנהיגים, אבל חובה מוסרית אדירה כלפי האנשים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אם הם הגיעו רק אתמול – זה אמנם פעם שנייה תוך חודשיים, אבל תראה כמה זמן הם מראים לנו מה זה חוסן אזרחי אמיתי.

איילת נחמיאס ורבין: אז אנחנו פה, ואני מודה לך, חבר הכנסת גפני, כי אני חושבת שבלעדיך הדיון הזה לא היה קורה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: אני רק רוצה להגיד לך – זו תמונת מצב שלא היתה בעבר.

משה גפני: היה בעבר או פעולות כאלה שהחוקים היו מכסים אותם, והיו מקרים שבהם לא קרה שום דבר, זה היה תקופה קצרה וזה נגמר.

משה גפני: אנחנו נמצאים בפעילות מתמשכת.

משה גפני: אנשים סובלים כלכלית מהעניין הזה מבלי שיש לזה תשובה, לא בתקנות, לא בחוקים ולא בהוראות מסוג שונה.

משה גפני: לכן אמרתי שנקיים את הדיון הזה ונתחיל, וננסה להיות לפה לאותם אנשים.

משה גפני: שמה שאת אמרת ומה שמיקי לוי אמר, למצוא לזה פתרון.

משה גפני: נקווה שהממשלה תשתף פעולה עם הפתרון, בגלל שגם הממשלה למיטב ידיעתי סבורה שאין פתרון כרגע אם לא נפתור אותו באמצעות אופנים כאלה, שאני מעדיף שיהיו קבועים ולא משהו של הוראת שעה, שעכשיו ניתן כסף ומחר עוד פעם נצטרך להתמודד עם זה.

משה גפני: צריך להתמודד, זה סיפור שהוא לא פשוט.

חיים ילין: אני מודה לך, כבוד היושב-ראש, על הדיון הזה.

חיים ילין: אני עכשיו מבין גם למה ההצעה לסדר שלי לא עברה, כי אני רואה שיש חברים חרוצים מאוד, ואני מאוד שמח - - -

משה גפני: אנחנו מתייחסים אליך כאילו ההצעה לסדר שלך עברה.

חיים ילין: לא, להפך, אני רוצה לפרגן – זה אמנם הבית שלי, אבל זה של כולנו.

חיים ילין: זה לא רק אני.

חיים ילין: אני אמנם לא מקבל תוספת משכורת על הצלת צבים, אבל אני מקבל הכרה, זה כבר משהו.

חיים ילין: כמה דברים שהם מאוד חשובים – כל אמירה שאנחנו מוציאים יש לה משמעות.

חיים ילין: לא רק אנחנו, אלא גם דובר צה"ל.

חיים ילין: כשדובר צה"ל הוציא את ההודעה להיכנס למקלטים בצפון והוא לא דיבר אל האזרחים, הוא דיבר אל סוריה – אנחנו מוכנים למתקפה, במסר תקשורתי – מה הוא חשב, שכל התיירות תנהר בהמונים לצימרים בעין זיוון?

חיים ילין: יש משמעות לאמירות שנאמרות בתקשורת.

חיים ילין: לכן אמיר מכיר את זה.

חיים ילין: אמרתי לו שהוא לא יכול – אם זו הודעה של צה"ל, אתה חייב לפצות.

חיים ילין: הוא אומר ביטולים?

חיים ילין: אוקיי, הוא עובד לפי הנחיות מאוד ברורות, לא יסטה במילימטר מהנחיות.

חיים ילין: סוגיה אחרת שנאמרה פה, כי אני דרך הפיצוי רוצה להתייחס – זה הנושא של מי שלא באים, אז אין ביטולים.

חיים ילין: אם אין ביטולים, איך עושים את זה?

חיים ילין: אז יש מה שנקרא – עקיף, או מה שנקרא – מחזור.

חיים ילין: זאת אומרת, אתה צריך להוכיח שבמשך תקופה מסוימת המחזור שלך היה X, דוגמה קלאסית – מצוק איתן היו שלוש שנים של שקט, תביא את המחזור הזה.

חיים ילין: אבל אז אנחנו נופלים לקטגוריה שכל מי שפתח עסק בגלל השקט במשך השלוש שנים, אין לו מחזור, הוא לא יכול להשוות את זה לשום דבר.

חיים ילין: בנוגע לתיירות – אורים צאלים וגבולות, בהחלטה אסטרטגית, בתוכנית אב של המועצה האזורית אשכול הוחלט שאנחנו מזיזים את התיירות מהקו הקדמי לקו השני, כדי שאנשים יבואו.

חיים ילין: דוגמה הקלאסית היא שבעצם מדינת ישראל השקיעה יחד עם הסוכנות היהודית בצימרים בכיסופים, ונאלצו לסגור אותם.

חיים ילין: בזמנו השגנו גם מיגון למקום הזה, יש שם גרעין "צבר", זאת אומרת – יש חיילים בודדים שמגיעים מן העולם למקום הזה.

משה גפני: למה אורים, צאלים וגבולות לא נחשבים יישובי ספר?

חיים ילין: אני אסביר.

חיים ילין: אחרי צוק איתן התקבלה החלטת ממשלה – אני צריך באמת להודות לבנימין נתניהו וללוקר, שהיה המנכ"ל, ולשר האוצר שהיה יאיר לפיד – כולם ביחד חתמו שמועצה אזורית שמעבר ל-50% נמצאים בקו עימות, כהגדרת "קו עימות" לפי החוק, עד 7 ק"מ, יקבלו חלק מההטבות.

חיים ילין: זאת אומרת, זו החלטה שעכשיו האוצר העיף אותה.

חיים ילין: יש יישובים כמו ברור חיל ודורות ועוד 4 יישובים במועצה האזורית אשכול שהם מחוץ לעוטף.

חיים ילין: הם מעבר לשבעה.

חיים ילין: גבולות, צאלים ואורים – יש סוגיה אחרת לגמרי.

חיים ילין: אין שם לא מיגון, יש שם תיירות שמתפתחת ורוצה להתפתח, ולא יכולה בגלל המצב הביטחוני.

חיים ילין: האזרחים בישראל, למרות שהם אוהבים מאוד לטייל, הם לא יודעים להבדיל בין היישובים.

חיים ילין: שלושת היישובים הם ישובים – ואני שם את זה פה – מופגזים, מאותרים על ידי החמאס בגלל שיש בסיסי צה"ל ליד, כולם יודעים את זה.

חיים ילין: לכן צריך התייחסות שונה להתיישבות שנמצאת, כמו חצרים, ליד בסיסי צה"ל, אין פה מה לעשות, כי הם נקודות התורפה, והחלוצים יושבים שם.

משה גפני: למה הם לא ישוב ספר?

משה גפני: למה?

יצחק וקנין: מרחק.

איילת נחמיאס ורבין: מרחק מהגבול.

חיים ילין: חצרים נמצא 40 ק"מ - - - אורים נמצא 20 ק"מ פחות או יותר, צאלים נמצא 20 ק"מ - - -

משה גפני: איך מוגדר "ישוב ספר"?

שגית אפיק: "יישוב ששר האוצר באישור ועדת הכספים הודיע עליו שהוא ישוב ספר".

משה גפני: שר האוצר יכול להודיע ששלושת היישובים האלה, באישור ועדת הכספים, הם ישוב ספר.

איילת נחמיאס ורבין: בוא נודיע לו בחזרה.

חיים ילין: שבעת היישובים היסטורית שנכנסו להגדרת עוטף עזה לצורכי מיסוי הם היו בחתימה של שר האוצר.

משה גפני: אתה העברת את החוק של להגדיל את זה בעוד שנתיים.

חיים ילין: בדיוק.

חיים ילין: שר האוצר לא צריך את כל הממשלה.

חיים ילין: שר האוצר יחד עם ראש הממשלה או שר הביטחון יכולים להכניס.

חיים ילין: בזמנו, מי שהכניס את כל שבעת היישובים האלה זה היה אולמרט כראש ממשלה, ושר האוצר דאז.

חיים ילין: שניהם חתמו.

חיים ילין: לאחר מכן המשיכו שרי אוצר לחתום כל שנה על אותו צו שמחייב את הממשלה ואת מס הכנסה ואת אמיר דאן, לצורך העניין כנציג מס רכוש לשלם להם בדיוק כאילו שהם עוטף עזה לכל דבר.

משה גפני: אתה רק מבלבל בין כמה דברים, אני מציע להתמקד.

חיים ילין: אני לא מבלבל.

חיים ילין: יש שבעה יישובים ויש שלושה.

משה גפני: לא, יש שתי סוגיות.

חיים ילין: לגופו של עניין – המצב הזה, ואני אומר לכם את זה 18 שנה מהפצמ"ר הראשון על נחל עוז – הוא מצב שלא מוכר.

חיים ילין: לא מוכר על ידי מס רכוש, לא על ידי צה"ל, משרד הביטחון או ממשלת ישראל.

חיים ילין: מה-30 במרץ עם ההפגנות על הגדר אנחנו סובלים שריפות.

חיים ילין: 33 אלף דונם נשרפו.

חיים ילין: 6,000 דונם פחות או יותר של חקלאות.

חיים ילין: זה היה חיטה.

חיים ילין: הסברה היתה שכשהחיטה תיגמר יגמרו השריפות, רק שהם לא הכירו את השיר "החיטה צומחת שוב".

חיים ילין: כנראה זה ימשיך והחיטה תצמח שוב.

חיים ילין: מי שנפגע פה זה שתי אוכלוסיות שלא מקבלות פיצוי – הדבוראים, כי האקליפטוסים וכל המרעה שלהם נפגע, 33 אלף דונם זה המון.

חיים ילין: והבדואים – שיש להם מרעה תשעה חודשים בשנה – אין להם מרעה, כי המרעה נשרף להם.

חיים ילין: אמרי מכיר את זה ואנחנו עובדים יחד עם משרד החקלאות כדי שלפחות אם אין מרעה, שיהיה להם קש.

חיים ילין: קש גם קצת נשרף אז אנחנו בבעיה קשה מאוד כי גם אין כל כך הרבה קש באזור בכלל.

חיים ילין: זו הסוגיה של השריפות.

חיים ילין: הסוגיה השניה היא שמתקיימת מלחמה על הגדר, שהתושבים לא יודעים להתמודד אתה.

חיים ילין: זה לא צבע אדום וטילים – שהם יודעים להתמודד אתם.

חיים ילין: זה פיצוצים בלי צבע אדום, זה עשן בלי צבע אדום.

חיים ילין: זאת אומרת, זה משהו חדש גם לאוכלוסייה.

חיים ילין: לכן מרכזי חוסן מתמלאים בצורה שהיא אפילו לא פרופורציונאלית ליום אלימות שיכול להיות עם טילים, כי כולם ישנו בממ"דים, יצאו מן הממ"דים ויש איזו תחושה שאפשר להמשיך בשגרת החיים.

חיים ילין: אבל כשנשרף לך בשדרות, הקניון שם ממול, והמכללה, ואיפה שאתה לא נוסע על 232 – כל מה שאתה רואה זה שריפות, זו בעצם בעיה קשה מאוד מבחינת החוסן הציבורי, שאף אחד לא יודע להתמודד.

חיים ילין: הדבר האחרון שאני אגיד פה, כי אפשר להגיד הרבה דברים, והכל נכון.

חיים ילין: בסוף, גם כשאין פתרונות וגם כשהממשלה לא יודעת מה להגיד, מותר לראש הממשלה להגיד: אזרחים יקרים בעוטף עזה, אנחנו צריכים אתכם חזקים.

חיים ילין: אין לי פתרון מיידי, אני שואף להגיע לאיזשהו מקום בלי מלחמה, בלי שייצאו ארונות מעזה.

חיים ילין: זה מה שנקרא מנהיגות.

חיים ילין: אבל את זה אין אפשר לחוקק ואי אפשר להביא לפה לוועדת הכנסת כי כל החלטה שנקבל לא תהפוך את המנהיג שלנו ואת הממשלה למנהיגה של אזור שלם שזקוקה כל כך לתמיכה ואהדה, ולהגיד להם מול הפרצוף: אתם הגיבורים האמתיים, אתם אלה שמגדלים את הילדים שלכם שם, מגיע לכם הכל, ובטח לא דיונים בכנסת, כי דיון בכנסת – למה הוא נוצר?

חיים ילין: כי אף אחד לא מטפל בעוטף.

משה גפני: אני חולק עליך לגבי תפקידה של ועדת הכספים, אבל נניח רגע לעניין הזה.

משה גפני: התפקיד שלנו הוא להעביר תקנות ולטפל בבעיות האלה.

משה גפני: אומנם בנושא של המנהיגות אנחנו יכולים כחברי ועדה לטפל בזה במליאת הכנסת אבל כאן אנחנו צריכים לטפל בעובדה שצריך למצוא פתרונות שהם פתרונות כלכליים.

מיקי לוי: אני יושב פה 98% מהזמן.

מיקי לוי: אם היה צריך להעביר כאן עכשיו פקקטה טנדר, לשחרר אותו מ-7 מיליון שקל של מסים – כל הקואליציה ומפלגת השלטון היתה נלחמת פה בשביל חבר מרכז ליכוד, בשביל 7 מיליון שקל.

מיקי לוי: אבל בדברים כאלה אפילו נציג אחד לרפואה אין.

איילת נחמיאס ורבין: צריך שראש הממשלה - - - לך תמצא 750 אלף שקל.

מיקי לוי: - - - אתם חברים בקואליציה.

מיקי לוי: אתה כאן תלמיד חכם.

מיקי לוי: הרבה מזמנך אתה מקדיש ל - - -

משה גפני: הקואליציה אבל שלחה אותנו לתפקידים האלה, אנחנו עושים את זה.

קריאות: - - -

עפר שלח: אני רוצה להתייחס, להציע זווית התייחסות אחרת.

עפר שלח: אני לא חבר בוועדה הזו.

עפר שלח: אני מודה למיקי לוי שהגיש את הדיון לבקשתי.

עפר שלח: אני חבר בוועדת החוץ והביטחון, ואני רוצה להתייחס לעניין באספקט הביטחוני שלו ולהציע הסתכלות שהיא אחרת לגמרי, כי ההסתכלות על זה כאילו באים כאן המסכנים מעוטף עזה ואנחנו צריכים לדאוג להם ככה – היא לא נכונה.

עפר שלח: אני אתמול השתתפתי בתוכנית טלוויזיה שעסקה במצב בדרום, והיה שם ידידי הטוב אלון שוסטר, ראש המועצה האזורית שער הנגב.

עפר שלח: הוא אמר – צריכה ההנהגה בישראל לדעת שאנחנו חזקים ואנחנו נותנים לה את הגיבוי, ואנחנו לא רוצים מלחמה שייצאו אליה כאילו אנחנו דרשנו את הדבר הזה.

עפר שלח: אמר דברים נכוחים שאתה רוצה לשמוע ממנהיג ציבור במדינת ישראל.

עפר שלח: צריך להבין שהעמידות של עוטף עזה היא העמידות של מדינת ישראל.

עפר שלח: אני רוצה לתת לזה הקבלה מתחום הביטחון.

עפר שלח: לקח למדינת ישראל הרבה מאוד שנים להבין שמה שנקרא "הגנת שמי המדינה" זה לא רק מטוסים שחיל האוויר עוצר אלא טילים, ופיתחו את כיפת ברזל והיום אנחנו אומרים על כיפת ברזל שהיא נותנת להנהגה במדינת ישראל אורך נשימה כדי לקבל החלטות ולא לקבל אותן תחת לחץ של נפגעים בעורף.

עפר שלח: אנחנו צריכים לייצר כיפת ברזל כלכלית לאזור כמו עוטף עזה, במובן הכי רחב שלו, כדי בין השאר שההנהגה במדינת ישראל תוכל לקבל החלטות.

עפר שלח: אם ראש הממשלה חושב, למשל, שאין תוחלת – ואפשר להתווכח על זה – במערכה גדולה וכניסה וכיבוש עזה, חלק ממערכת קבלת ההחלטות שלו זו כיפת הברזל הכלכלית של עוטף עזה, זה העמידות של האנשים שחיים שם, החוסן, היכולת שלהם לחיות בתוך מצב שכמו שכבר אמרתם, הוא מצב חסר תקדים במדינת ישראל.

עפר שלח: היתה מלחמה, יש אנשים שזוכרים כמוני – היו מלחמות התשה במדינת ישראל, הם רק היו בתעלת סואץ, הם היו בארץ המרדפים בבקעה.

עפר שלח: הם לא היו על גבם של התושבים.

עפר שלח: אם אנחנו נתייחס לדבר הזה כאל סכום כסף שצריך להוציא לטובת ההגנה וקבלת ההחלטות במדינת ישראל אז פתאום זה לא איזה אנשים שבאים אלינו במצוקתם.

עפר שלח: זה כמו לממן את תקציב הביטחון, וכמו שאתה יודע היטב, כשזה מגיע למימון תקציב הביטחון כספים עוברים פה מהר מאוד והרבה מאוד.

משה גפני: לא מהר מאוד אבל עוברים.

עפר שלח: צריך בעיניי שני מהלכים – אחד הוא המהלך לטווח ארוך ואני סומך עליך שוועדת הכספים תדע לדחוף גם אותו, והוא, באמת – שינוי של חקיקה.

עפר שלח: זו המציאות שבתוכה אנחנו חיים.

עפר שלח: המציאות היא שהאויב מקיים מערכת התשה אל מול העורף הישראלי – בזכות הישגינו הביטחוניים, אגב.

עפר שלח: לזה צריך למצוא תרופה בדרך שבה מחזיקים את החוסן של העורף הישראלי בכל המובנים שלו, ולזה צריך חקיקה במיידי.

עפר שלח: פשוט צריך שרשות המסים – והיא יודעת לעשות את זה, ומיקי לוי עשה את זה גם בצוק איתן.

עפר שלח: צריך להיות גמישים.

עפר שלח: הוויכוח בין 7 ק"מ ל-7 ק"מ ו-200 הוא ויכוח אנכרוניסטי בעניין הזה.

עפר שלח: צריך להבין את הצרכים הספציפיים של התיירות או הדבוראים, למשל, ולתת להם מענה, ואת כל זה צריך לעשות במיידי, כי האלטרנטיבה לזה, צריך להבין – זה לא שאנשים יהיו מסכנים בעוטף עזה.

עפר שלח: האלטרנטיבה לזה גם יכולה להיות שבניגוד לרצוננו ניכנס להחלטות מדיניות שהעלות שלהן תהיה במיליארדים שלא לדבר על חיי אדם ואינטרסים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני בא מיישוב שהוא יישוב גדר בצפון, ואני מכיר את המציאות העגומה שתושבי הדרום עוברים.

יצחק וקנין: לצערי הרב אני אומר שאם אתה לא חש את זה, אתה לא מכיר את המציאות ולא חווה אותה על בשרך אתה לא מבין מה עוברים התושבים שם.

יצחק וקנין: זה שיש תושבים באמת שיושבים עם הרבה אידיאלים ועם הרבה רצון, זה לא אומר שהם לא שבורים שם.

יצחק וקנין: יש פה בעיה של חקלאות, וכשהיא נפגעת היא לא נפגעת לאותו פרק זמן קצר – הפגיעה היא פגיעה מתמשכת לאורך זמן.

יצחק וקנין: דהיינו, אם אני צריך לתקן את אותה פגיעה אני צריך לפחות שנה וחצי-שנתיים כדי לחזור או למעגל ייצור או לכל דבר אחר.

יצחק וקנין: זה במקרה של מפגע.

יצחק וקנין: נפגעת רפת?

יצחק וקנין: נפגע לול?

יצחק וקנין: כדי להחזיר למסלול של ייצור לפחות שנה-שנה וחצי.

יצחק וקנין: התיירות – תפקידינו לבוא ואם לצערנו הרב הממשלה לא לוקחת את זה במלוא חומרת המצב אז ברור שמי שלא מבין את זה, גם אצלנו כשיש רק חשש לירי הצימרים מתרוקנים לגמרי.

יצחק וקנין: 20% מהתיירות היא און-ליין.

יצחק וקנין: דהיינו, אתה לא מתכנן את זה מראש, אלא סוף שבוע אתה מקבל טלפון, ביום רביעי או שלישי – הזמנת חדרים לסוף שבוע.

יצחק וקנין: כשיש מצב כזה מישהו חושב שמישהו יילך לדרום?

יצחק וקנין: הצימרים מתרוקנים לגמרי.

יצחק וקנין: כלומר, יש פה 20% שנפגע במקום, זה לא יעזור.

יצחק וקנין: אותו הדבר על החקלאות.

יצחק וקנין: כל המציאות הזו מביאה אותנו למצב בלתי אפשרי.

יצחק וקנין: החוסן של התושבים יכול להתערער ואנחנו נמצא את עצמנו במקום שאסור לנו שזה יהיה.

יצחק וקנין: כל פקיד, ואני אומר לפקידות הבכירה – זה תפקידכם לא פחות מאשר תפקידינו.

יצחק וקנין: אנחנו צריכים להיות לכם תנא דמסייע, אבל התפקיד שלכם מחייב.

יצחק וקנין: אני סיירתי כמה פעמים בעוטף עזה.

יצחק וקנין: רק לראות את השטחים, את המציאות הקשה הזו – זה פשוט לא יאומן.

יצחק וקנין: אלפי דונמים שם שרופים, גמורים.

יצחק וקנין: חקלאות לא חקלאות, המצב הזה הוא בלתי אפשרי.

יצחק וקנין: אתם צריכים לרדת למטה לראות את המציאות העגומה הזו.

יצחק וקנין: אם לא נראה בעין את המציאות העגומה הזו – לא נבין אותה.

יצחק וקנין: אחת הפגיעות הקשות זה בענף הדבוראים.

יצחק וקנין: הדבורה זה לא דבש.

יצחק וקנין: הדבורה זה כל החקלאות של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אין לה איך לעשות האבקה כי הכל שרוף.

יצחק וקנין: גם איך לייצר את הדבש אין לה.

יצחק וקנין: המציאות הזאת – הנזקים הם כל כך עצומים, מישהו צריך להבין – אי אפשר להמשיך ככה.

יצחק וקנין: אם המדינה לא תגיד – חברה', אנחנו נרים אתכם, ניתן את הסיוע - - - אני חושב שטוב שאנחנו עושים אתה דיון הזה, וצריך לעשות עוד דיונים כדי לזרז את הממשלה.

קארין אלהרר: צר לי שתושבי עוטף עזה צריכים להגיע ולחזר על הפתחים על מצב שהיה אמור להיות מובן מאליו ולתת להם את המענים.

קארין אלהרר: הם לא מבקשים נדבה ולא מבקשים מה שלא מגיע להם.

קארין אלהרר: יש איזה הסכם בלתי כתוב – הם שומרי חוק, וכמדינה אנחנו צריכים לתת להם את מה שמגיע להם.

קארין אלהרר: הבעיות הוצפו בצורה ברורה.

קארין אלהרר: אני שואלת – אל"ף: מה, היה צריך את הדיון הזה כדי להכיר את הבעיות?

קארין אלהרר: אני לא חברת ועדה אבל אנחנו - - -

משה גפני: את תכף תראי, יש ויכוח בתוך הממשלה.

קארין אלהרר: אז אשמח להבין מה הוויכוח, ולהגיד שזו פשוט בושה שיש ויכוח בתוך הממשלה על עניין כזה שהוא עניין לאומי.

קארין אלהרר: תושבי עוטף עזה לא נמצאים שם כי הם חלמו חלום בלילה.

קארין אלהרר: זה מקום המגורים שלהם, למיטב ידיעתי והבנתי זה חלק ממדינת ישראל, אלא אם הממשלה תבוא ותגיד אחרת.

קארין אלהרר: לכן צריך לתת את המענים.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול את הממשלה – מה מונע הבאת תכנית – מצדי שתהיה הוראת שעה עד שייגמר המצב הזה שם - - -

איילת נחמיאס ורבין: מצב לוחמה בעצימות נמוכה.

קארין אלהרר: אני רוצה להבין למה אין תוכנית ברורה שנותנת מענה גם לתיירות, גם לחקלאות וגם למצב הבריאותי של התושבים שם.

קארין אלהרר: אם פעם זה היה רק מצב נפשי וחוסן, היום זה גם עשן ואסטמה.

קארין אלהרר: איפה הממשלה?

קארין אלהרר: ואם צריך את עזרת הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מכירה את עבודתך, את עבודת הוועדה.

קארין אלהרר: מנופים אנחנו יודעים להפעיל.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: נעשה את זה.

מרב מיכאלי: סולידריות, אדוני, זה דבר שחסר כאן.

מרב מיכאלי: צריכה להיות סולידריות עם תושבי ותושבות העוטף.

מרב מיכאלי: יש סולידריות מדהימה בציבור.

מרב מיכאלי: היחידות והיחידים, וגם בכנסת.

מרב מיכאלי: היחידות והיחידים שצריכים לעשות את חובתם ולטפל בתושבות ותושבי העוטף זה הממשלה.

מרב מיכאלי: אני כבר לא מדברת על זה שהממשלה הזו – ואני אומרת את זה בלעג – מר ביטחון – הדבר האחרון שהוא מביא לשם זה ביטחון, וזה אנשים שחיות וחיים בחוסר ביטחון נוראי יום יומי, ברמה שלא מאפשרת להם לישון בלילה, שלא מאפשרת להם תפקוד שגרתי רגיל.

מרב מיכאלי: הלכתי לבקר קבוצה של נערות בכיתה ח', שהדרך שלהן להביע את המצוקה שלהן היתה לפתוח עמוד אינסטגרם, שלאדוני ודאי לא יצא לראות מקרוב, אבל זו הפלטפורמה שלהם, ומה שהן רצו זה להגיד לציבור – תראו בתוך מה אנחנו חיות וחיים.

מרב מיכאלי: הן פשוט מעלות תמונות משגרת החיים הבלתי נסבלת שלהן כדי להגיד – די, מה אנחנו מבקשות?

מרב מיכאלי: שקט, שגרה, יכולת לחיות.

מרב מיכאלי: בתוך הדבר הזה, לקחת את העסקים הקטנים והבינוניים בישראל שמראש, עסקים קטנים ובינוניים נמצאים בישראל במצוקה תמידית וקבועה, כי הם לא מקבלים את ההגנה הסוציאלית שמקבלות ומקבלים השכירים, כי הם לא מקבלים את הסיוע הרגיל המתבקש.

מרב מיכאלי: אז בתוך המצוקה הביטחונית הקיומית הנוספת שיש עליהם, הממשלה פשוט יורקת להם בפנים.

מרב מיכאלי: אני לא מצליחה להבין את זה.

מרב מיכאלי: אני בטוחה שאדוני, שמוביל את הוועדה הזו באמת ביד חזקה וזרוע נטויה, יצליח לגרום לנו לתת להם פתרון ראוי.

מיכל בירן: גם אני ירדתי בשבוע שבעבר לראות ולחוש - - -

משה גפני: אני מציע לכם, רבותי מהאופוזיציה שפה זה לא בא לידי ביטוי בכלל, אופוזיציה – לא לדבר על כל הבעיות של ביבי נתניהו.

משה גפני: זאת אומרת, לדבר על הנושא, אני רוצה לפתור את הבעיות.

מיכל בירן: זו עצה לא לגיטימית, זכותנו לדבר על ביבי, אבל יחסית ממה ששמעתי – לא בזה התעסקו החברים.

מיכל בירן: מה שהתחלתי להגיד זה שירדתי בשבוע שעבר לברור חיל ודורות כדי לראות במו עיני מה קורה ליישובים שהם 400 מ' מעבר לקו ובסוף הם חלק מאותה מועצה אזורית.

מיכל בירן: ברור חיל – עד 2018 הם נחשבו במפת העדיפות הלאומית רק שאף אחד לא עדכן את חמאס שעכשיו הם כבר לא במפת העדיפות הלאומית ושהם צריכים להתנהג בהתאם.

מיכל בירן: זה שאומר שבסוף, כשהילדים שלהם נוסעים לבית הספר הם נוסעים בתוך התחום.

מיכל בירן: בסוף, כשמקבלים הוראות על ביטול ימי לימודים, מה יעשו ההורים שלהם?

מיכל בירן: מה יעשו כשהגננות לא יכולות להגיע?

מיכל בירן: בסוף זו אותה מועצה אזורית אחת של שער הנגב, שכל היישובים בה מלבד שניים נחשבים במפת העדיפות הלאומית.

מיכל בירן: ראיתי את הילדים בברור חיל משחקים במתקן המשחקים.

מיכל בירן: אין שם שום מיגונית שאם חלילה קורה משהו יש להם לאן לרוץ.

מיכל בירן: בסוף, על 400 מ' – וזו גם השאלה, מי סופר ומאיפה, גורמים לכך שיש פה התנהלות לא סבירה של המדינה, שאתה יודע שבסוף הכל התחיל מזה ששרון רצה שהחווה שלו לא תיחשב, והזיזו את הקווים בהתאם כדי שלא יטענו שהוא מקבל יחס מועדף, אבל מי שמשלם עכשיו את המחיר זה ברור חיל ודורות.

חיים ילין: החווה של אריק שרון היתה תמיד בתוך ה-7 ק"מ.

עמר בר-לב: תודה, אדוני.

עמר בר-לב: אני חושב שהסקירה והדברים שנאמרו הם דברים חשובים, ודאי שלא אספר לתושבי העוטף מה הם מרגישים.

עמר בר-לב: אבל אדוני היושב-ראש, תושבי עוטף עזה מרגישים שמדינת ישראל לא סופרת אותם.

עמר בר-לב: לא סופרת אותם 14 שנים.

עמר בר-לב: בוודאי לא ב-7 החודשים האחרונים.

עמר בר-לב: אז אנחנו כאן בוועדת הכספים לא יכולים לפתור את כל הבעיות המדיניות והביטחוניות של עוטף עזה, אבל אתה כן יכול לפתור חלק מהבעיות הכלכליות שירגישו מה שכאן חברי אמרו, שבעצם, כל אזרחי מדינת ישראל עומדים מאחוריהם, לפחות כל מה שקשור – אם לא כל מה שקשור בביטחון, כל מה שקשור בכספים – אפשר לעשות, וחובה עלינו לעשות.

עמר בר-לב: התסכול שלהם שלא סופרים אותם, ראינו את זה בימים האחרונים.

עמר בר-לב: אתמול הפגנה בתל-אביב, היום הפגנה.

עמר בר-לב: אנשים יוצאים בלי תכנון מוקדם, מפגינים.

עמר בר-לב: אנשים נורמטיביים חוסמים כבישים בתל אביב, וזה מצביע על ייאוש.

עמר בר-לב: לכן התפקיד שלנו כאן – נעזוב את הנושאים הביטחוניים, בזה נתעסק בוועדות אחרות.

עמר בר-לב: אנחנו ואתה, אדוני היושב-ראש, יחד עם כולם, ויש כאן קונצנזוס מלא – חייבים לתת מענה מיידי לבעיות הכספיות שלהם, ובמקביל, גם לעשות עדכוני חקיקה כי כמו שאנחנו מבינים המצב הזה לא הולך להשתנות בחודשים הקרובים.

עמר בר-לב: לכן דרושה פעולה מיידית בנושא צווים, של הוועדה הזו, ומעבר לזה אני מאוד מציע, אדוני היושב-ראש, שתוביל שינוי חקיקה, עדכון חקיקה, כדי שלא נמצא את עצמנו כאן בעוד חצי שנה-שנה דנים באותם דברים.

משה גפני: מהניסיון בעבר – טיפלנו כשהיו בעיות דומות, ובשיתוף פעולה - - -

עמר בר-לב: נכון.

עמר בר-לב: לכן אני אומר – זו צריכה להיות עזרה ראשונה מיידית.

משה גפני: אבל אני לא מתכוון לטפל רק בעזרה ראשונה, אני חושב שצריך לשנות את זה.

משה גפני: תכף, אני אבקש מהיועצת המשפטית שתגיד בדיוק מה ההגדרה של היישובים.

משה גפני: יש פה כמה קטגוריות.

עודד פורר: מעבר לכל מה שנאמר פה – עשינו כבר דיון על העוטף בזמנו, והערנו גם שם הערות למתווה שנתנו ואיזה טעויות עשו ולא עשו.

עודד פורר: בשורה התחתונה – אני חושב שהרצון של כולנו ברור.

עודד פורר: גם ברשות המסים – אני לא מאמין שיש מישהו שלא רוצה לתת את הפיצוי הזה.

עודד פורר: תמצאו את הפתרונות הביורוקרטיים כדי לגמור את הסיפור הזה.

עודד פורר: נראה לי קצת מגוחך שאנחנו מכלים את זמננו פה בדיון נוסף על העניין הזה לצערי יש לי את התחושה שאנחנו נכלה את זמננו בעוד דיון בעניין הזה, וחבל, חבל, כי בסוף בסוף הממשלה אומרת שהיא רוצה לתת.

עודד פורר: רשות המסים יודעת מה התפקיד שמוטל עליה בעניין הזה מבחינת הממשלה, משרדי הממשלה יודעים.

משה גפני: ומה התפקיד שלנו?

עודד פורר: התפקיד שלנו – לקיים דיונים כדי שהם יעשו את העבודה שלהם.

משה גפני: כן, כי אם אכן יש להם פתרון שיגידו מה הפתרון.

משה גפני: אם אין פתרון נצטרך לעשות אותו.

עודד פורר: אם הם יישבו ויחליטו שהם רוצים פתרון הם ימצאו פתרון.

עודד פורר: מצאו כבר פתרונות לדברים מסובכים יותר.

משה גפני: לא, היתה התייחסות, צריך לומר את האמת.

רויטל סויד: רק לפני מספר חודשים היינו כאן בדיון לגבי הצעת הפיצוי.

רויטל סויד: אנחנו יזמנו אז את הדיון לגבי הנזק לתיירנים, לגבי מי שעוסק במלונאות או באטרקציות.

רויטל סויד: הגיע האוצר עם הצעת פיצוי ליומיים מתוך תקופה עם חוסר התייחסות למצב שבו יש ביטולים גורפים ושלא - - -בכלל.

רויטל סויד: והנה, אנחנו נמצאים כאן עוד פעם עם תושבי העוטף שמתמודדים גם עם האתגרים הביטחוניים אבל גם עם האתגרים והנזקים הכלכליים ויש איזשהו משהו בחוסן שלכם בעוטף, שם, שגורם לכך שנראה שאתם שורדים.

רויטל סויד: אתם באמת שורדים, בכל המובנים.

רויטל סויד: אבל אני חושבת - - - לכן צריכה לצאת מפה אמירה מאוד ברורה מהוועדה – ותרשה לי גם להחמיא לך וגם לוועדה, היושב-ראש, כשאתה רוצה, הוועדה מסוגלת, אתה מסוגל – לקבל פה החלטות, וההחלטות צריכות להיות מאוד ברורות, גם מול האוצר, גם מול רשות המסים.

רויטל סויד: מספיק מתמודדים עם האתגר הביטחוני.

רויטל סויד: לא צריך גם להתמודד עם כל הקושי הכלכלי שנופל ועם הנזקים.

רויטל סויד: לא צריך לקבל את הטובות האלה והשאריות של יומיים פה, יומיים שם, או לעמוד בקריטריונים שבסופו של דבר לא מביאים לפיצוי.

רויטל סויד: הדיון הזה הוא דיון אחד מתוך רבים שאתה מנהל, אבל הקביעות צריכות להיות מאוד ברורות, ואפשר לקבל החלטות שתיתנה פיצוי מיידי ליושבי העוטף, לא רק ברצועה של עד 7 ק"מ אלא גם מעבר.

אורן אסף חזן: אני אהיה פשוט וקצר.

אורן אסף חזן: הרבה פעמים אנחנו יושבים פה בוועדת הכספים ומוצאים את עצמנו מתנגחים עם האוצר, עם הממשלה.

אורן אסף חזן: מרבית הפעמים אנחנו זורמים אתם.

אורן אסף חזן: בפעם הזו – אסור לנו.

אורן אסף חזן: ישנה מציאות מקולקלת שמצד אחד הממשלה סוחרת בחוסן - - -

קריאה: - - - זה לא מתאים.

אורן אסף חזן: כן, אני חבר במפלגת השלטון וכן, ביקורת צריכה להיאמר גם מבית, גם אם היא קשה ולא נעימה.

אורן אסף חזן: כנראה לא הייתם אתי בכנסת הזו שלוש וחצי שנים.

אורן אסף חזן: לא יודע מה עשיתם.

קריאות: - - -

משה גפני: חבר'ה, אני מבקש לא להתערב כשהוא מדבר.

אורן אסף חזן: לא יכול להיות שמצד אחד הממשלה סוחרת בחוסן של התושבים, החליטה להתנהג כמו ילדים – אני לא רוצה להגיד איפה, לא מגיבה, מתקפלת, מתרפסת, מורידה את המכנס לאט לאט למטה.

אורן אסף חזן: זה באמת יכאב לנו בסוף, כאילו שזה לא כואב מספיק.

אורן אסף חזן: אם אתם לא תוקפים, ושיניתם את המוטו שבעצם ההתקפה הכי טובה היא הגנה, לפחות תזרימו כסף.

אורן אסף חזן: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש.

אורן אסף חזן: אני מעולם לא ביקשתי שום דבר בוועדה.

אורן אסף חזן: הפעם לא שאני מבקש – אני באמת דורש שהוועדה הזו תחנך את הממשלה, תחנך את האוצר.

אורן אסף חזן: אם הם לא שומרים על הביטחון, לפחות נזרים תקציבים.

משה גפני: אנחנו עוד לא יודעים, תכף נשמע אותם.

אורן אסף חזן: אנחנו יודעים.

אורן אסף חזן: הם, האזרחים מהדרום יודעים טוב מאוד.

אורן אסף חזן: אנחנו חייבים למצוא את הדרך, ולא משנה עד כמה אנחנו ברמה הפרסונלית יכולים לשלם על זה מחיר.

אורן אסף חזן: יש לנו חובה מלאה לדאוג לתקציבים כדי לעזור להם להתמודד עם השגרה המקולקלת הזו.

אורן אסף חזן: זו שגרה רעה, שגרע.

אורן אסף חזן: אני מבקש מכל החברים שלי מהקואליציה, האופוזיציה גם ככה עושה מה שצריך - - -

משה גפני: למה?

משה גפני: האופוזיציה פה היא עניינית, שתדע.

אורן אסף חזן: אמרתי – היא עושה מה שצריך.

אורן אסף חזן: הנה, נתתי להם מחמאה, זה לא פשוט.

אורן אסף חזן: שאנחנו לא נתחשב במה שרוצה הממשלה, ובכלכלת הבחירות שהיא מנהלת – כי כלכלת בחירות זה גם ביטחון בחירות, זה מה שעושים.

אורן אסף חזן: הרי לא עושים ולא מגיבים בעזה כי אנחנו בשנת בחירות, בוא, צריך לומר את האמת.

אורן אסף חזן: מודיעים לחמאס רגע לפני שהורסים להם משהו, כי פוחדים מה יקרה.

אורן אסף חזן: לכן אני אומר:

אורן אסף חזן: לפחות בהקשר הזה שלנו יש את היכולת לשנות ולהשפיע, בואו נעשה את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: היועצת המשפטית של הוועדה, את יכולה להגיד לנו באיזה מצב משפטי אנחנו נמצאים מול הקטגוריות השונות של היישובים?

משה גפני: היה פה במהלך הדיון עירוב של הנושאים.

שגית אפיק: יש בעצם שלושה חוקים נפרדים שכל אחד מהם נותן הטבות אחרות ומתייחס ליישובים שמוגדרים בצורה אחרת.

שגית אפיק: החוק הראשון זה חוק אזורי עדיפות לאומית שהוא בעצם חוק שמקנה הטבות שהממשלה מחליטה לתת בחינוך, ברווחה, וכו', והוא מבוסס על רשימת יישובים שהממשלה מחליטה בהחלטות הממשלה שלה.

שגית אפיק: עד 2018 כל היישובים של עוטף עזה נכללו בגדר חוק אזורי עדיפות לאומית, וזה דבר אחד.

שגית אפיק: פה היתה הוראה באמת עד שנת 2018 ביחס למחצית יישובים במועצה אזורית גם אם מחצית היישובים השנייה לא נכללת בגדר שבעת הקילומטרים – הם גם יהיו זכאים מכוח חוק אזורי עדיפות לאומית.

קארין אלהרר: ב-2019 זה עדיין חל?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: בהחלטת ממשלה ביטלו את ההוראה הזו ונכון לעכשיו היא לא קיימת לעניין חוק אזורי עדיפות לאומית.

קארין אלהרר: הנה המשימה הראשונה – להורות לממשלה.

שגית אפיק: אז זה לגבי חוק אזורי עדיפות לאומית.

שגית אפיק: החוק השני הוא חוק העדפות מס, שבתוכו נכלל גם חוק סיוע לשדרות ועוטף עזה.

שגית אפיק: החוק הזה בעצם מעניק הטבות מס, והוא מגדיר בהגדרות שונות את היישובים המזכים בהטבת מס.

שגית אפיק: חוק שדרות ועוטף עזה יש לו הגדרה משל עצמו שמדבר על 7 ק"מ או כל יישוב אחר שמתקיימים בו אותם השיקולים הביטחוניים שמתקיימים בעוטף עזה ובשבעת הק"מ.

שגית אפיק: לכן, גם כאן ההגדרה היא אחרת וזה נותן את הטבות המס.

שגית אפיק: החוק השלישי שאליו אתם מתייחסים כרגע, ואדוני היושב-ראש, התייחסת לנזק הישיר ולנזק העקיף – זה חוק מס רכוש וקרן פיצויים, חוק שנחקק בשנת 1961.

שגית אפיק: החוק הזה בעצם קובע רשימת יישובי ספר ששר האוצר באישור ועדת הכספים קובע אותה ברשימה.

שגית אפיק: יישוב ספר שנמצא ברשימה הזו הוא למעשה זכאי לנזק עקיף.

שגית אפיק: יישוב שלא מופיע ברשימה הזו – לא זכאי לנזק עקיף.

שגית אפיק: הרשימה הותקנה בשנת 1961, תוקנה בשנת 92, היא לא רשימה שמתבססת על הגדרת "עוטף עזה" או על 50% או משהו אחר.

שגית אפיק: זו רשימה שמצורפת למסמך שלי, אתם יכולים לראות אותה – רשימה של יישובים ששלושת היישובים שדובר בהם כאן – גבולות, אורים וצאלים – לא מופיעים בה, ולכן הם לא זכאים לנזק עקיף גם אם רשות המסים מאוד רוצה לתת להם.

שגית אפיק: היא לא יכולה לתת להם כי אלה התקנות שנמצאות לפניה.

שגית אפיק: צריך לציין שבכל מיני תקנות, הוראות שעה מכוח חוק מס רכוש שהותקנו לאורך השנים, למשל – אחרי מבצע צוק איתן, הורחבה מפת היישובים לצורך אותן תקנות, הוראות שעה, ולצורך המסלולים המיוחדים שנקבעו בתקנות האלה.

שגית אפיק: אז זה ההבדל בעצם בין כל היישובים.

משה גפני: מי מוסמך להכניס את שלושת היישובים לרשימת ה - - -

שגית אפיק: שר האוצר באישור ועדת הכספים.

שגית אפיק: כמו שאמרתי – הרשימה הזו היא יחסית ישנה.

עודד פורר: הוא שלח לנו כבר את ההודעה שאנחנו צריכים לאשר אותה?

עודד פורר: - - - נצביע בעד.

קריאות: - - -

משה גפני: אני לא יודע, תכף נברר.

משה גפני: אין שום דבר לפנינו.

אורן אסף חזן: שאלה ליועצת המשפטית – יש דרך לחייב אותו?

אורן אסף חזן: לגרום לו לעשות את זה, במידה והוא לא יבקש?

שגית אפיק: לקיים כאן את הדיון, לשכנע שזה הדבר הנכון - - -

קארין אלהרר: יש לי שאלה על הנזק העקיף.

קארין אלהרר: הנזק העקיף מן הסתם פוגע יותר בתיירות?

שגית אפיק: כן, אבל ההגדרה שנמצאת בחוק - - -

קריאות: - - -

משה גפני: רגע, רגע, רגע.

גדי ירקוני: אבל יש פה עובדות לא נכונות.

משה גפני: מה דעתך שלפעמים בכנסת אומרים עובדות לא נכונות?

משה גפני: מה דעתך?

משה גפני: אנחנו עד הסוף מבררים ואז גם מגיעים לאמת.

משה גפני: מי אדוני?

גדי ירקוני: אני ראש המועצה האזורית אשכול.

גדי ירקוני: מחר אני אמור להיבחר.

גדי ירקוני: באתי במיוחד הנה - -

משה גפני: אתה תקבל רשות דיבור אחרי אמיר דהן.

גדי ירקוני: - - בגלל שמה שהיא אמרה - - - אתם פתאום מתייחסים רק לשלושה היישובים המאוד חשובים האלה.

גדי ירקוני: אבל הוא לא מפצה אף יישוב.

משה גפני: תכף ניתן לך.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: שגית אפיק עשתה קצת סדר בעניין יישובי הספר.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אני אעשה סדר איפה הבעיות ואיפה הפתרונות שכן ניתנים, מה מתוקף החוק שלנו והתקנות הקיימות, ומה צריך לעשות – שינוי חקיקה - - -

קארין אלהרר: יש לכם הצעה לשינוי חקיקה?

מיקי לוי: זה לא הם.

חיים ילין: יש.

חיים ילין: אני אומר לך עכשיו את התשובה – יש.

חיים ילין: יש.

חיים ילין: אמיר יודע בדיוק מה צריך לעשות - -

משה גפני: לא.

משה גפני: לא יתקיים דיון כזה, אני מצטער.

חיים ילין: - - והם גם המליצו, ואף אחד לא עשה - - -

מיקי לוי: זה שר אוצר.

חיים ילין: בסדר, אבל הוא יודע.

חיים ילין: בסוף שר אוצר מקבל מהם את ההנחיות.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: הבעיה בנושא התיירות היא בעיה כפולה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: הבעיה הראשונה, שאנחנו אחרי הירי הראשון שהיה בצפון הארץ בחוד רביעי או חמישי, ואותו ירי שהיה בדרום, הוצאנו הנחייה ספציפית לגבי ביטולים ספציפיים – הזמנת צימר, או בית הארחה?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: ביטלת בגלל הירי?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: – אנחנו ניתן פיצוי לדבר הזה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: זאת כבר היתה הרחבת יריעה שלא עשינו ברשות המסים 25 שנה, פרשנות כזו מרחיקה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: מאז עשינו את ההרחבה הזאת גם בדרום.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: לכל אירוע של ירי שהיה - - -

עמר בר-לב: אבל זה לא פותר את הבעיה.

קריאות: - - -

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: תנו לי רק לסיים.

משה גפני: אל תענה לאף אחד.

משה גפני: אני מבקש שתדבר קודם על הדברים, בגלל שיש לנו הרבה בעיות עם מה שתגיד, אז אני לא צריך הוסיף עוד כי מישהו מעוניין שהכל יהיה בלגאן ולא נגיע להחלטות.

משה גפני: יש מישהו שמעוניין בזה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אנחנו הרחבנו את הפרשנות בחוק ובתקנות שלנו מעבר לפסיקה הקיימת, ונתנו לביטולים ספציפיים, כשידענו את הקשר הסיבתי בין אותו אירוע ירי לביטולים הספציפיים.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: באזור הדרום כבר הרחבנו את זה לחמישה מקטעים שונים.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: בהתחלה זה היה שלושה ימים ואחרי זה זה עבר לשבוע אחרי הירי.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אבל גם אנחנו מודעים לנושא הזה שזה לא נותן פתרון.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אחרי הירי השני לאזור עוטף עזה - - -

משה גפני: תעצור שנייה.

משה גפני: העלו פה החברים בצדק, וזו, בין היתר, גם הסיבה שאני מקיים את הדיון הזה – אנחנו נמצאים במצב חדש שלא היינו בו קודם.

משה גפני: במצב החדש הזה, המציאות היא שאם אתה הולך לפי התקנות הקיימות, אתה לא יכול להגיע לפתרון.

משה גפני: מדוע?

משה גפני: – למשל בתיירות.

משה גפני: אפשר להגיד את זה גם על החקלאות וגם על הדבוראים, אפשר להגיד את זה על כל מה שעולה כאן לדיון.

משה גפני: אם הולכים לפי התקנות הקיימות ומסתכלים על מה שהיה בשנה שעברה, בשנה שעברה לא היו הזמנות.

משה גפני: לא היו הזמנות מכיוון שהיה מצב - - - אנשים לא הזמינו.

משה גפני: מכיוון שאנשים לא הזמינו, תמונת המצב היא כזאת שהתקנות האלה לא עונות להם.

גדי ירקוני: כבוד היושב-ראש - - -

אורן אסף חזן: תן רגע לגדי לדבר.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: לצערי, התקנות הקיימות לא נותנות פתרון לירידה מתמשכת שקיימת.

משה גפני: צריך לשנות את התקנות.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אנחנו מודעים ל - - - יש שתי אפשרויות – או להתקין תקנות הוראת שעה, כמו שעשינו ב - - -

משה גפני: לא רוצה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: או פתרון אוצרי - -

משה גפני: לא רוצה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: - - שנבחן היום בנושא הזה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אלה שני הפתרונות.

שגית אפיק: הוא מדבר על פתרון שלישי, היושב-ראש.

קריאות: - - -

משה גפני: אגף התקציבים פה?

משה גפני: אתם מסכימים לזה שישנו את התקנות, בגלל שהמצב הוא שונה?

משה גפני: התקנות הן לא רלבנטיות למצב שבו אנחנו נמצאים, בעוטף עזה.

משה גפני: האם אתם מסכימים לזה?

משה גפני: כן או לא?

עמרי בן חורין: זו לא תשובה שאני יכול לענות עליה עכשיו ב "כן או לא".

עמרי בן חורין: יש כל מיני חלופות ויש גם כל מיני סוגים של בעיות שעלו פה.

עמרי בן חורין: בגלל זה לא בטוח שכל התקנות יפתרו את כל החלופות האלה.

משה גפני: אני לא הולך יותר לחלופות שיבוא כאן מישהו ויגיד – היה מצב כזה ועשית דבר שהפתרון שלו הוא פתרון זמני.

משה גפני: אני רוצה שינוי תקנות.

משה גפני: ברגע שיש מצב כזה שזה אירוע מתמשך ואי אפשר ללמוד ממה שהיה בשנה שעברה – לשנות את התקנות, הדבר הכי פשוט שצריך לעשות.

משה גפני: לכן אני רוצה את ההסמכה של משרד האוצר על כל חלקיו, כולל אגף תקציבים.

עמיר הלוי: אני חושב שקודם כל צריך להגיד שאין מקרה שאזור נפגע לתקופה כל כך ארוכה ועסקי התיירות בו מדממים התיירנים הוכיחו עמידות כזו ויותר מזה – אצילות נפש, ויש לנו לאן להשוות.

עמיר הלוי: את זה צריך להגיד.

עמיר הלוי: לכן אני חושב שאנחנו, גם בפגישות עם רשות המסים הבהרנו שלנו מאוד חשוב לשמור על התשתית התיירותית הזו.

עמיר הלוי: אנחנו נמצאים בתקופה של שיאי תיירות, שבכל אזור אחר במדינה התפוסות הן מעל ומעבר למה שאנחנו יכולים להכיל.

עמיר הלוי: אנחנו שוברים השנה עוד פעם שיא תיירותי מאוד גדול ואנחנו צריכים את החדרים האלה.

עמיר הלוי: קבוצות מגיעות לשם, ולצערנו בחצי השנה האחרונה פלוס האזור הזה ירד מהמדף.

עמיר הלוי: אני חושב שהחובה שלנו זה למצוא את הפתרונות.

עמיר הלוי: אנחנו לא ניכנס פה.

עמיר הלוי: משרד התיירות העמיד את עצמו ואמרנו לרשות המסים - - -

משה גפני: - - - תיכנסו.

משה גפני: מה העמדתם?

עמיר הלוי: אנחנו העמדנו את כל התשתית שאנחנו מכירים שנעשתה בעבר מול עסקי ירושלים בתקופת הסכינאות, שנעשתה בתקופת צוק איתן עם נהלים שפורסמו.

עמיר הלוי: ברגע שאגף התקציבים – ואנחנו לא קיבלנו מהם בינתיים תשובה לגבי תקציב, ברגע שאף התקציבים יעמיד תקציב לטובת העניין אז יש דרך גם באמצעות נוהל - - -

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גפני, יש נזק של 8 מיליון שקל לעסקי התיירות.

איילת נחמיאס ורבין: 8 מיליון שקל.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מבינים מה זה אומר - - -

אורן אסף חזן: יש פה ח"כים בוועדה שקיבלו יותר.

משה גפני: אבל בסוף תבינו שלא נותנים כלום, בסוף תבינו.

משה גפני: מה זה "מעמידים תשתית"?

משה גפני: למשרד התיירות יש תקציב - - -

עמיר הלוי: לא לפיצוי לתקופות כאלה.

עמיר הלוי: אבל באמצעים שלנו, גם פרויקט החממות שלנו הגיע דבר ראשון לשם.

עמיר הלוי: הורדנו, הוצאנו מכתב לכל משרדי הממשלה, התחילו להעביר את כל הכנסים המשרדיים לדרום – ואל תזלזלו בזה.

עמיר הלוי: ברגע שגם משרד התיירות העביר מתל אביב אירוע לדרום, לנגב המערבי – לא לעוטף עזה, כי אז גם יבואו לדרום אדום, תוציאו את עזה מהסיפור - - -

חיים ילין: אז הנה, אבל אתה עונה לבד – למה אורים, צאלים וגבולות לא שם?

חיים ילין: אתה עונה.

חיים ילין: אתה עונה עכשיו.

עמיר הלוי: זה לא הסמכות שלנו.

עמיר הלוי: אנחנו רוצים את תשתיות התיירות ולכן העברנו את כל הפעילות לאזור הזה והיינו שם מספר ימים, העברנו את הימים המשרדיים וכבר משרד הביטחון ומשרד המשפטים אמרו לנו שהם הולכים בעקבותינו.

עמיר הלוי: זה דבר ראשון שאנחנו עושים כדי לשמר את תשתיות התיירות.

איילת נחמיאס ורבין: כמה זה?

איילת נחמיאס ורבין: כמה זה עולה – באמת, אני שואלת - - -כמה כסף - - -

עמיר הלוי: זה עסקים לא גדולים שמעט מאוד אנשים מתפרנסים מהם.

עמיר הלוי: ברגע שיש אירוע יומי זה מסדר שם את הפרנסה ואנחנו מנסים למלא להם את החודש כמה שאפשר.

עמיר הלוי: במקביל, כל הנושא של שיפוי על כל הנזק שנגרם – בגלל זה אנחנו פה כי אנחנו בעד, יחד עם רשות המסים, ומחכים לתקציב ממשרד האוצר, או לשינוי תקנות, מה שתגידו.

משה גפני: אתם יחד עם רשות המסים – מתואמים בכמה כסף?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: 10 מיליון .

עמיר הלוי: מדובר ב-10 מיליון שקלים.

מיקי לוי: זה יפה.

מיקי לוי: זה נקודתי, צריך לארגן את זה בצורה - - -

יצחק וקנין: מה שאמר המנכ"ל – זו פעולה שצריך להגיד כל הכבוד למשדר התיירות.

יצחק וקנין: אני רואה את זה גם אצלנו בצפון הרחוק.

יצחק וקנין: אני חושב שזו פעולה מחויבת המציאות.

יצחק וקנין: אני נמצא פה במלון.

יצחק וקנין: אני אומר לכם: אין מקום במלונות פה, בירושלים.

יצחק וקנין: אנחנו, חברי הכנסת, מתחננים לקבל חדר.

יצחק וקנין: הוא צודק.

יצחק וקנין: בזמן כזה עושים שיקול דעת ו - - -

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, רק דבר אחד.

משה גפני: עיקר הדיון הוא מה עושים עם האנשים שיש להם צימרים שמשקיעים כל הזמן בתיירות ועושים להם חשבון שבשנה שעברה לא היו להם הזמנות, אז אומרים – לא מגיע להם.

חיים ילין: "תגלית", שזה אחד הגורמים העיקריים בנגב ובעוטף עזה שמגיע, ביטלו, ביטלו.

חיים ילין: אין יותר, אין יותר "תגלית" בגלל המצב הביטחוני.

עמיר הלוי: אם אתם יכולים יכולים להסיט עוד תנועה לשם, כל תנועה ממשלתית שתהיה שם, של הגופים הממשלתיים, מסדרת - - -

קארין אלהרר: כן, אבל זה לא קשור - - -

עמיר הלוי: זה לא קשור, אמרנו, אבל זה מסדר את הפרנסה.

משה גפני: תראה, אנחנו לא נגיע להחלטה לגבי הנושא של התקנות.

קריאות: - - -

גדי ירקוני: אני רוצה להגיד שכשמתחילים כזה דיון, צריך להבן מה קורה בעוטף 8 חודשים.

גדי ירקוני: 8 חודשים שחברי הכנסת באים ומבקרים, ואני מעריך את זה מאוד, אבל התושבים נשארים שם.

גדי ירקוני: הם עוברים ימים כלילות קשים מאוד.

גדי ירקוני: התושבים, כמו שאמרתם, הם בעצם כיפת הברזל שלנו שם.

גדי ירקוני: אסור לנו לתת להם להישבר.

גדי ירקוני: אסור לנו לתת להם שהם לא ירצו להוציא את הילדים לבית הספר כי הם חושבים שבאו מים עד נפש.

גדי ירקוני: אתם, חברי הכנסת פה, והממשלה – מס רכוש, אחראים שזה לא יקרה.

גדי ירקוני: אנחנו רק הפה שלהם והשופר שלהם.

גדי ירקוני: מה שקורה פה ב-8 החודשים זה זלזול ואי עשייה של כלום בנושא הזה.

גדי ירקוני: אני חייב להגיד את זה בכזאת אמירה כי תכף אתן דוגמאות.

גדי ירקוני: וחבל לי, כי אני חושב שבחלק מהדברים הממשלה פועלת – ואני לא אגיד לה מה לעשות עם המצב הביטחוני איך לפעול, ואם להפעיל כוח או לא.

גדי ירקוני: אנחנו שם כדי לתת לכם שקט בירושלים כדי לקבל את ההחלטות הנכונות.

גדי ירקוני: אבל במצב שאתם מביאים אותנו, השקט נשבר.

משה גפני: מה הבעיה.

גדי ירקוני: אל"ף, אנחנו את ה-8 חודשים האלה, תשאל את מס רכוש אם יש להם את האפשרות לפצות את התיירנים המסכנים שפושטים את הרגל בכל הימים האלה שלא הגיע אף אחד אליהם, לא ב-25 יום.

גדי ירקוני: אתה יודע שיש יומיים שקיבלנו הוראה מהצבא לא לצאת לעבודה, ואף אחד לא הסכים לפצות אותנו על זה?

גדי ירקוני: אתם יודעים שאת הכוורנים – כמו שדיברנו, כסף קטן, חקלאים שלא יכולים להגיע לגבול ל-2 ק"מ, כבר הגענו לאיזה תוואי עם משרד הביטחון איך יפצו אותם אבל אז הגיע שוב הנושא שאין איזה חוקה אז אי אפשר לשים כסף.

גדי ירקוני: אמר יפה חבר הכנסת, זה כסף לביטחון ישראל זה לא כסף לחקלאים.

גדי ירקוני: זה מגן על ביטחון ישראל.

גדי ירקוני: למה אנחנו צריכים להתחנן על זה?

גדי ירקוני: למה לטיפולים שאנחנו צריכים לא מקבלים מספיק?

גדי ירקוני: אני חושב שפה, ועדת הכספים, אין לכם את הפריבילגיה להגיד שזו הממשלה או מישהו אחר.

גדי ירקוני: 8 חודשים לא מקבלים כספים, רק מעטים.

גדי ירקוני: פושטים את הרגל, אנשים מסכנים שעשו צימרים.

גדי ירקוני: זה דבר ראשון.

גדי ירקוני: וגם לדברים הגדולים יותר.

גדי ירקוני: אנחנו צריכים לדעת להיות גמישים, ואתם צריכים לתת למס רכוש את הכלים שיהיו גמישים.

גדי ירקוני: לא יכול להיות שהדבר הזה הוא כבר 8 חודשים, ואחרי זה באים ונוסעים על כביש 232 – גם שם נהרג לנו מישהו.

גדי ירקוני: חבר'ה, זה קשה.

גדי ירקוני: תבינו.

גדי ירקוני: אתם חיים למצוא את הדרך לתת את הפיצוי.

גדי ירקוני: בגלל זה באתי לפה היום ואני חושב שהקריאה הזו חייבת להיאמר ולא רק להיאמר, שלא נצטרך לבוא לכאן עוד פעם.

גדי ירקוני: שנצא מפה עם פתרון.

משה גפני: אנחנו לא אמרנו שזה תפקיד הממשלה או תפקיד שר האוצר ולכן אנחנו לא נוגעים בעניין הזה.

משה גפני: להפך.

משה גפני: דיברנו עם שר האוצר, דיברנו עם כל הגורמים, אנחנו מקיימים את הישיבה, אנחנו מקבלים גם את הביקורת.

משה גפני: אנחנו חושבים שאנחנו גם אחראים.

משה גפני: אמנם זה לא תחת ידינו, אנחנו צריכים את שר האוצר, אבל התחלנו את התהליך.

גדי ירקוני: אבל אני רוצה להגיד משפט אחרון – באמת, כסף קטן למדינת ישראל.

משה גפני: אנחנו כבר יודעים.

גדי ירקוני: מה זה קטן?

גדי ירקוני: זו בושה וחרפה.

משה גפני: הבעיה המרכזית היא לא הכסף הקטן.

משה גפני: הבעיה המרכזית זה התקנות, זה ה - - -

עודד פורר: אדוני הושב-ראש, כל משרד ממשלתי היה יכול לפרסם במהירות תקנות תמיכות מאוד מאוד פשוטות.

עודד פורר: משרד המשפטים היה מאשר אותן - - -

איילת נחמיאס ורבין: הוראת שעה.

עודד פורר: שערורייה.

עודד פורר: הופכים אותם לפושטי יד ורגל.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: כמו שאמרתי, בתיירות הבעיה היא לגבי התקופה שאנחנו לא יכולים לפי התקנות הקיימות לתת פתרון לתקופה ארוכה, גם אם נשווה את זה לשנה הקודמת.

משה גפני: אתה לא יכול לפתור את בעיית התיירות – בגלל מה?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: שתי בעיות.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: הבעיה הראשונה – על התקופה הארוכה, שהתקנות הקיימות לא נותנות לנו לתת לדוגמה לחצי שנה מול חצי שנה קודמת או חצי שנה לפני שנתיים, לעשות ממוצע – התקנות הקיימות לא מאפשרות לנו לעשות דבר כזה.

משה גפני: ואתם מתכוונים לתקן את התקנות?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אנחנו עכשיו בדיונים - - -

משה גפני: אתם מתכוונים לתקן את התקנות, והמשמעות של העניין פה היא משמעות מאוד קשה כי אז אנחנו לוקחים את האנשים שיושבים שם, שסובלים, ואנחנו לא עושים להם כלום ומתחבאים מאחורי תקנות אנכרוניסטיות.

מיקי לוי: תנו כלים לרשות המסים.

משה גפני: מה אתם מתכוונים לעשות?

עמרי בן חורין: אנחנו בדיונים אתם - - -עלו פה העניינים של הדבוראים ודברים כאלה.

עמרי בן חורין: לכן אנחנו בדיונים אתם.

עמרי בן חורין: יכול להיות שהפתרון זה לא בהכרח בתקנות קבועות או בתקנות חד פעמיות.

עמרי בן חורין: הזכירו פה החלטת ממשלה שתשנה פאזה, לדעתי – היא מתעכבת עכשיו, לדעתי בגלל הבחירות.

גדי ירקוני: לא, היא מתעכבת בגלל - - -

קריאות: - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: לא בא בחשבון.

עמרי בן חורין: אמרתי – אני לא מתחייב על זה.

עמרי בן חורין: לכן אני אצטרך לחזור הביתה, למשרד, ולבדוק מה הפתרון שנותן את זה גם בצורה הכי טובה וגם בצורה הכי מהירה.

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: אני לא מבין.

משה גפני: אני אפזר את האנשים עכשיו בגלל טעות טכנית?

משה גפני: נסיים את הדיונים עכשיו?

עמרי בן חורין: מה שאני אומר – אני אצטרך לחזור, לשבת אתם ולראות מה הפתרון שהוא גם ישים באופן יחסית יותר מהיר.

עמרי בן חורין: אני לא יודע אבל אני מניח שתקנות מסוימות לוקח יותר זמן ותקנות אחרות – פחות זמן.

עמרי בן חורין: עלתה פה אמירה שכל משרד ממשלתי יכול להוציא נוהל.

עמרי בן חורין: אני לא מכיר שמשדר התיירות פנה אלינו, אם היו רוצים יכול להיות שאפשר היה לדבר על זה.

עמרי בן חורין: יכול להיות שהוא פנה אלינו אבל אני לא מכיר כזו פנייה.

אורן אסף חזן: אם תהיה פנייה, אתה תעביר כסף?

עמרי בן חורין: - - - אם יהיה משהו קונקרטי - - -

עודד פורר: זה כסף קטן - - -

קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: 750 אלף שקל צריך ראש הממשלה למצוא מי יעביר?

איילת נחמיאס ורבין: זה מביך.

אורן אסף חזן: הוא אומר דבר מאוד חשוב.

אורן אסף חזן: הוא אומר – אף אחד לא פנה בכלל.

אורן אסף חזן: הוא אומר – אם היו פונים ממשרד התיירות היינו מוצאים את הכסף.

קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: הח"כים פנו.

אורן אסף חזן: אבל אנחנו לא הממשלה.

אורן אסף חזן: אנחנו לא יכולים להביא את הכסף.

קריאות: - - -

משה גפני: עמרי, העמדה שלנו היא לא לעשות "לייק" כמו בפעם הקודמת.

משה גפני: אני לא אסכים לא לתמיכה של משרד האוצר או של משרד אחר.

משה גפני: אני לא אסכים לשום דבר שהמשמעות שלו היא לא דבר קבוע.

משה גפני: לא נחזור לכאן עוד פעם.

משה גפני: נציג ראש הממשלה לא הגיע מסיבה טכנית.

אורן אסף חזן: אני שוחחתי אתו בטלפון.

אורן אסף חזן: הוא ביקש למסור את דברו.

אורן אסף חזן: אתה רוצה?

אורן אסף חזן: אני אגיד לך בדיוק מה הוא אמר.

קריאה: זו טעות אנוש.

משה גפני: הכל בסדר, אין לי טענות.

אורן אסף חזן: הוא אמר שהאוצר יעמיד את הכסף, אין שום בעיה.

אורן אסף חזן: הם יסכימו לכל תקנה.

אורן אסף חזן: מה הבעיה?

משה גפני: על איזה בחירות אמרת – שאחרי הבחירות?

עמרי בן חורין: אמרתי שיכול להיות שההחלטה שדיברו עליה על התקופה - יכול להיות שבגלל זה היא מתעכבת.

משה גפני: אני אבקש קודם כל להאריך את מה שמסתיים ב-2018.

משה גפני: גם אזורי עדיפות לאומית זה בחוק, נכון?

שגית אפיק: לא, זו החלטת ממשלה.

משה גפני: אז צריך לפנות לממשלה, צריך לפנות לראש הממשלה.

אורן אסף חזן: הם אמרו שהם מוכנים להאריך, זה מה שאני מנסה להסביר לך.

משה גפני: אתה הממשלה או שאתה חבר כנסת?

אורן אסף חזן: ביקשו ממני להעביר את הנושא.

אורן אסף חזן: בשביל זה יצאתי החוצה.

משה גפני: מה זה להעביר?

משה גפני: שיעבירו.

אורן אסף חזן: הוא אמר מפורשות שהם יהיו מוכנים לארכה.

משה גפני: אני מבקש לפנות לראש הממשלה לבקש ממנו, היות והוא מסכים, להאריך את הנושא של אזורי עדיפות.

משה גפני: היתה את הבעיה של יישובי הספר.

משה גפני: אנחנו פונים אליו, זה לא במסגרת הדיון הזה אבל מעניין לעניין באותו עניין – אנחנו פונים לשר האוצר ומבקשים ממנו להוסיף את צאלים, גבולות, דורות, בני נצרים - - -

גדי ירקוני: צאלים, גבולות, אורים, בני נצרים.

קריאה: מבקיעים.

גדי ירקוני: דורות ונווה.

קריאות: - - -

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: נווה – אין להם תיירות.

אורן אסף חזן: אני מציע שיעבירו מסמך עם כל הרשימה של היישובים.

אורן אסף חזן: לא ככה זורקים שמות באוויר.

משה גפני: טוב שאמרת, כי אני הולך להגיד את זה עכשיו.

משה גפני: אני מבקש את הרשימה שאמר גדי ירקוני לרשום, לוודא עם אמיר דהן שזו הרשימה, ואז אני מוציא מכתב לשר האוצר.

משה גפני: אני מבקש ממנו להוסיף את היישובים האלה, מקווה שהוא ייעתר בחיוב.

משה גפני: אני מבקש – אני מבין שעמדת משרדי הממשלה השונים זה לשנות את התקנות, שעל זה אנחנו מקיימים עכשיו את הדיון.

משה גפני: לשנות את התקנות.

משה גפני: האנשים לא צריכים לסבול ולא לחכות לנדבות.

משה גפני: צריך שהתקנות תהיינה מסודרות.

משה גפני: אנחנו לצערנו הרב נמצאים במצב שיש אירוע מתמשך, ובאירוע המתמשך הזה התקנות צריכות להיות שונות מכיוון שהתקנות הן לא תקנות רלבנטיות, הן לא תקנות שאפשר לחיות איתן היום מכיוון שהן צריכות להיות שונות.

משה גפני: כדי לשנות את התקנות שר האוצר צריך לשנות אותן, וזה יובא לאישור לוועדת הכספים.

משה גפני: אני נותן לכם שבועיים.

משה גפני: אני מבקש בתוך שבועיים תשובה, או יורת נכון – אני מבקש בתוך שבועיים תקנות.

משה גפני: תקנות שיובאו לכאן, לאישור.

קריאה: פתרון, לא תשובה.

משה גפני: תקנות.

משה גפני: פתרון יש לו.

קריאות: - - -

משה גפני: יש למשרד האוצר פתרון.

משה גפני: אף אחד בממשלה לא חושב שלא צריך למצוא פתרון.

משה גפני: כולם, מהראשון ועד האחרון, חושבים שצריך שיהיה פתרון.

משה גפני: אגף התקציבים – זה הבנתי גם מהמנגינה ומה שעומרי אמר.

משה גפני: אגף התקציבים רוצה שתהיה עכשיו תמיכה, יתנו תמיכה לאנשים – לתיירנים, לדבוראים, לחקלאות, ואחרי זה אנחנו נצטרך להתמודד עם הבעיות כי הדבר הזמני הזה ייגמר.

משה גפני: אני מבקש שינוי של התקנות.

משה גפני: שהתקנות תהיינה כאלה שהן תהיינה קבועות.

משה גפני: אגף התקציבים לא כל כך רוצה את זה.

עודד פורר: אני רוצה להציע עוד משהו, אדוני.

עודד פורר: שתי הבעיות המרכזיות, לפחות, שעלו פה, זו תמיכה בתיירנים, ובחקלאים.

עודד פורר: אני מציע, אדוני, ששני המשרדים האלה יוציאו קול קורא לרשויות המקומיות הרלבנטיות, יעבירו להם את הכספים והרשויות באמצעות מה שהם יפרסמו – יעבירו לחקלאים הרלבנטיים, לתיירנים הרלבנטיים, ובזה אפשר לעשות את זה – תאמין לי, בשבוע גומרים את הסיפור הזה.

עודד פורר: בשבוע.

עודד פורר: אני מוצא לך מחר בתקציב משרד התיירות 8 מיליון שקל.

איילת נחמיאס ורבין: חברים, סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: התיירנים מאוד חשובים אבל אני מבקשת להזכיר את מרכזי החוסן בסיכום.

קריאות: - - -

זאב מידן: אני מנכ"ל מועצת הדבש ואנחנו מתמודדים עם הנזק עליו כולם יודעים.

זאב מידן: אנחנו הגשנו בקשות בצורה מסודרת למס רכוש, לאמיר דהן, עם הנזק שאנחנו מעריכים.

זאב מידן: ניסינו לכמת אותו על אף שהוא מורכב ומסובך לכמת אותו.

זאב מידן: סך הכל – 1,652.000 שקל, כל הנזקים לדבוראים בעוטף.

זאב מידן: אנחנו הגשנו מפה מסודרת – זו מפת הנקודות של הכוורות.

זאב מידן: אין לאן לזוז.

זאב מידן: מי שרוצה להסתכל, זו מפת ההצבות במדינת ישראל.

זאב מידן: אין לאן לזוז.

זאב מידן: מי שנשרף לו המרעה בעוטף, אין לו אפשרות אחרת.

זאב מידן: לכן, ניסינו להעריך את הנזק ולעשות ממוצע.

זאב מידן: 1,600,000 שקל לפצות 4,805 כוורות שמוצבות בתחום של ה-7 ק"מ.

זאב מידן: זה לא מכסה את כל הנזק, זה לא מכסה את הנזק של השנה הבאה, אבל הפיצוי הזה הוא קטן – 1,600,000 שקל.

זאב מידן: אנחנו במשא ומתן עם אמיר דהן.

זאב מידן: אני חייב להודות שהם משתפים אתנו פעולה במאה אחוז.

זאב מידן: היינו יחד אתם בעוטף, ביד מרדכי.

זאב מידן: הבנו מהדבוראי בשטח בדיוק על מה מדובר, מה הטכניקה של איך בודקים את הנזק.

זאב מידן: עד כאן יש הבנות.

זאב מידן: אני מאוד מקווה שתצא מפה הנחיה – חבר'ה, תגלו גמישות.

זאב מידן: תגמרו עם זה – אלף לפה-אלף לשם, אפשר לגמור.

משה גפני: אמיר, יש פתרון לדבוראים?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: הבעיה שלהם דומה בחלקה לתיירות, גם לא כל הכוורות נמצאות ביישובי ספר.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: זו גם אותה בעיה שיש לנו.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אלה שנמצאות – אין בעיה, הן בתוך יישוב ספר, זכאים לנזק עקיף, אנחנו בודקים את זה מולם.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: נגיע ונכמת את הנזק.

משה גפני: יש דבר שצריך לשנות בתקנות?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: לגבי כוורות שלא נמצאות בתחום יישוב ספר – כן.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: בצוק איתן, למשל, מה שעשינו – פשוט, במקום לקבוע יישובים כמו ברשימה היום קבענו 7 ק"מ.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אז זה היה נכנס.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: או, כמו שאמרתי, איזה פתרון אוצרי שנותן פתרון להכל.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אלה דברים שנבחנים אצלנו אבל עקרונית הבעיה היא אותו הדבר.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: הרשימה היא ספציפית.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: זה כמו פסטיבל הכדורים הפורחים שבוטל.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: זה היה בתחום מועצה אזורית במקום שהוא לא יישוב ספר ואז, מה שקורה לצערנו אנחנו יודעים שנגרם נזק אבל כל עוד הפסטיבל לא היה בתחום יישוב ספר אין לנו אפשרות לתת על נזק עקיף.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: כל הרצון שלנו, או שיהיה איזה פתרון אוצרי ויעבור תקציב או שנצטרך לעשות שינוי חקיקה.

משה גפני: אתם ברשות המסים מתכננים פתרון לעניין?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אנחנו מבחינתנו מתכננים את שני הפתרונות.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: ישבנו גם עם משרד התיירות אם יהיה פתרון אוצרי, איך אנחנו עושים את זה יחד אתם.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אנחנו ניתן להם את השירותים שלנו לבדיקת הנזקים, ומבחינתנו הפתרון לשינוי חקיקה – לצערנו, כבר יש לנו ניסיון רב בשנים האחרונות – אם יוחלט שזו הדרך אז נבצע את זה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אני לא ידוע מה הפתרון הנכון כי בסך הכל זה אירוע חדש.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: כמו שאמרת בהתחלה – זה לא כמו צוק איתן, לא עופרת יצוקה, זה אירוע קצת אחר אני לא בטוח שהפתרון צריך להיות בתקנות או לא באיזה פתרון אוצרי.

משה גפני: מה זה פתרון אוצרי?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: להעביר תקציב למשרד התיירות, לדוגמה.

משה גפני: אבל הפירוש הוא שעכשיו, כשיש תקציב, יש את הרעש, אז יש את זה.

משה גפני: ברגע שזה מסתיים אז אנחנו צריכים עוד הפעם - - -

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: גם התקנות – זה יסתיים, זה יהיה עד תקופה מסוימת, כמו צוק איתן - - -

שגית אפיק: רשימת יישובי הספר אפשר לתקן קבוע.

שגית אפיק: אפשר גם לתקן מסלולים קבוע.

שגית אפיק: יש לכם מסלול לדבוראים, לצורך העניין?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: מסלול רגיל.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: ברגע שהוא ישוב ספר – הוא זכאי לקבל - --

שגית אפיק: אז רק לגבי תיירות המסלול לא עובד.

זאב מידן: אבל יש דבר אבסורדי עם חורשת קק"ל.

זאב מידן: יש חורשת קק"ל שהיא לא מוגדרת, הלא זה אבסורד.

משה גפני: מה עושים עם המקרה הזה?

זאב מידן: מגדירים 7 ק"מ את כל העוטף - - -

משה גפני: אז צריך לשים בתקנות את המסלול של הדבוראים.

משה גפני: זה לא תלוי בקרקע.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: ברגע שהם יוגדרו כיישוב ספר, המיקום הזה כיישוב ספר – אין להם בעיה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: הם זכאים - - -

משה גפני: אפילו אם זה קק"ל?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: כן.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: זה לא משנה איפה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: לדוגמה – אם זו היתה הגדרה - - -

משה גפני: אפילו אם זה קק"ל, הוא אומר.

זאב מודן: אם הוא ישלם – אין לי בעיה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: לדוגמה, בצוק איתן הגדרנו 7 ק"מ.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: היו שם שטחים של קק"ל בפנים.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: אם לדבוראים היו נזקים אז, הם היו זכאים לקבל פיצוי כי הגדרנו 7 ק"מ, לא רשימת יישוב ספציפית.

זאב מודן: אם יגדירו 7 ק"מ, תיפתר לנו הבעיה - - -

משה גפני: הוא אומר במפורש.

משה גפני: הוא אומר מפורש שאם מדובר ב-7 ק"מ, גם אם מדובר בקק"ל הם משלמים את הפיצוי.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: כרגע – לא, רק אם יהיה שינוי.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: כרגע זה רשימת יישובים.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: קק"ל, השטח שלהם לא נמצא ברשימה.

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: בצוק איתן עשינו את ההרחבה הזו, הרחבנו ל-7 ק"מ - - -

שגית אפיק: זאת אומרת שגם לשיטתך חייבים לתקן את התקנות, כי איך תתנו את התמיכה?

 << דובר_המשך >> אמיר דהן: לא אם אתה עושה תמיכה - - -

שגית אפיק: אז זה לא משנה, היא חיצונית, ואתם לא מתחשבים במה שיש ברשימה, אבל אומר היושב-ראש שזה לא פתרון קבוע.

פנינה בן דוד: ממש בקצרה.

פנינה בן דוד: תקנות מס רכוש וקרן פיצויים מבחינת התיירות – לא נותנים פתרון, כמו שנאמר כאן.

פנינה בן דוד: גם אם יעשו בהם שינוי ויוסיפו ישוב כזה או אחר, ויאריכו את תקופת הזמן לכזו או אחרת, זה לא ייתן פתרון בתיירות כי כמו שאנחנו יודעים – למזלנו עכשיו, עם כל העצב זה מתרכז רק באזור הדרום, אבל כמו שאנחנו יודעים, בצוק איתן מספיק שחס וחלילה תהיה החמרה ויעופו טילים בעוד מקומות – אנחנו נסבול בכל הארץ.

פנינה בן דוד: לכן אני חושבת שלטווח הקצר אולי באמת לתת כרגע את התקציבים כרגע לאזור הזה של עוטף עזה ולסייע להם כמה שיותר, אבל לטווח היותר ארוך חייבים לעשות חשיבה של מחוץ לקופסה, לעשות רשת ביטחון לענף התיירות.

פנינה בן דוד: אפשר לקבוע במצבים מסוימים, בירידה של פדיונות - - -

משה גפני: אנחנו עדיין בביטחון, לא ברשת ביטחון, אבל בסדר.

פנינה בן דוד: אבל צריך לחשוב על זה לטווח ארוך יותר, כי אנחנו נמצא את עצמנו כל הזמן בדיונים.

משה גפני: על זה אני מדבר.

ירון סולומון: אני מהאיחוד החקלאי.

ירון סולומון: זו ועדה מאוד מכובדת.

ירון סולומון: תשמע, הרב גפני.

ירון סולומון: הכל דיבורים, מה שנקרא.

ירון סולומון: תקנות – זה יהיה מחר כמו אתרוגים אחרי סוכות.

ירון סולומון: אני מציע שהוועדה הזו תקצוב זמן של שבועיים לכל המשרדים הרלבנטיים, ועד אז שהם לא יבואו אליך לבקש העברות תקציבים ועניינים ואישורים, מכיוון שפה מדובר על חיי אדם.

משה גפני: למה?

משה גפני: אבל למה?

קריאות: - - -

קריאה: אתה לא יכול לתת לוועדה הוראות מה לעשות, עם כל הכבוד לך.

ירון סולומון: אני מציע, אני לא נתתי הוראות.

ירון סולומון: אני מציע לעכב תקציבים, מכיוון שזו לא פעם ראשונה שמדברים פה, וכסף אין.

ליאורה סלע דוד: אני מנהלת את עמותת התיירות האזורית ב"דרום אדום" - - - חלקם ביישובי הספר וחלקם לא.

ליאורה סלע דוד: אני יכולה לספר לכם על החיים כתושבת - - -

משה גפני: אין צורך, זה נאמר פה כבר באריכות.

ליאורה סלע דוד: נאמר על ידי כאלה שלא גרים שם, אבל אין בעיה.

ליאורה סלע דוד: אני גם יכולה לספר על התסכול שחשנו בפסטיבל כדורים פורחים, כאשר כל הכדורים הפורחים כבר עמדו במקום, כל הפסטיבל ערוך לקבל מעל 7,000 אנשים, ו-4 שעות לפני קיום האירוע הוא בוטל על ידי הצבא.

ליאורה סלע דוד: אז אני יכולה לספר על התסכול, על האכזבה או על הדאגה, כי גם היו טילים תוך כדי, אבל אני אספר לכם על התסכול שמאז עברו כבר חודשיים וחצי ועד עכשיו לא קיבלנו שקל.

משה גפני: איזה משרד היה צריך לתת לכם?

ליאורה סלע דוד: אני לא נכנסת לזה.

ליאורה סלע דוד: אני כן רוצה לומר ששיתוף הפעולה שלנו עם רשות המסים הוא מדהים.

ליאורה סלע דוד: אנחנו עובדים ביחד כבר כמה חודשים לטובת העניין הזה גם עם משרד התיירות, אבל בפועל 8 חודשים חלפו מאז שהתחיל המצב הזה והעסקים קורסים.

ליאורה סלע דוד: ואם חברת הכנסת נחמיאס ורבין דיברה על החוסן של התושבים אז כן, יש לנו חוסן ואנחנו מנומסים ולא עושים בעיות עד אתמול.

ליאורה סלע דוד: אבל אם לא יהיה חוסן כלכלי אז לא יהיה חוסן.

ליאורה סלע דוד: אני מבקשת דבר אחד.

ליאורה סלע דוד: אני שמעתי שכבר הבנתם.

ליאורה סלע דוד: שמעתי שאמרת ששבועיים יבואו עם תקנות – אז אני מבקשת, מפצירה בכם למצוא את הדרך לעשות את זה בצורה הכי מהירה שאפשר.

אילנית ואהל: אני רציתי לכלול את מבקיעים ביישובי הספר.

אילנית ואהל: זה איכשהו נשמט מה - - -

משה גפני: אנחנו נדבר עם אמיר דהן ונראה מה אפשר להעביר בהחלטת ממשלה.

משה גפני: אנחנו נפנה על העניין הזה.

הדיון כדלהלן: אני פונה למשרדי הממשלה, יש פניות של התושבים.

הדיון כדלהלן: אנחנו 8 חודשים לא קיימנו על זה דיונים, בגלל שקיווינו שלא יצטרכו להגיע לדיון הזה כפי שאנחנו קיימנו אז – ואני משבח את רשות המסים ואמיר דהן, גם אז, באותה תקופה שקיימנו את הדיונים אפילו שעברנו לדיון בתל אביב או רמת גן, באמת היה שיתוף פעולה.

הדיון כדלהלן: אני מצטרף לכל אלה שאמרו שרשות המסים ואמיר דהן במיוחד בדבר הזה לא משאירים את הדברים ריקם, אלא אם כן מדובר על מציאות שהוא לא יכול לפתור אותה, חוק לא מתאים, תקנות שאינן מכסות את הנושאים שעליהם דיברנו ואני מבקש – היות ויש לי ניסיון עם העניין הזה, אני לא רוצה משהו זמני וחולף.

הדיון כדלהלן: אנחנו נשנה את התקנות האלה בזמן שהמצב הביטחוני בעזרת ה' ישתפר לאין ערוך, והכל יהיה בסדר.

הדיון כדלהלן: אני משבח את תושבי העוטף, את החוסן שלהם – כמו שכולם אומרים, וזה נכון, כי אחרת היינו במצב שונה לחלוטין מבחינת העניין הזה.

הדיון כדלהלן: ביקשה חברת הכנסת נחמיאס ורבין שנתייחס למרכזי החוסן.

הדיון כדלהלן: אני רוצה גם פרטים.

הדיון כדלהלן: מר ירקוני, אני רואה בך כתובת – אתה הולך לבחירות מחר וכנראה תיבחר.

גדי ירקוני: אנחנו נעבור אותן.

גדי ירקוני: נעבור אותן.

משה גפני: אם אתה יכול להעביר לי פרטים לגבי מרכזי החוסן, אם תוכל להעביר אלינו.

גדי ירקוני: אני אעביר לך.

משה גפני: עמרי, קודם כל – משרדי הממשלה, פניות שמגיעות עכשיו, מה שנמצא אפילו על הגבול, צריך לעזור להם.

משה גפני: לא לחכות לשום דבר, אנשים סובלים כאן הרבה חודשים ואני מבקש את הדברים האלה לפתור, כל מה שאפשר עכשיו – לפתור עכשיו.

משה גפני: אני נותן שבועיים לעניין הזה של שינוי התקנות.

משה גפני: אני רוצה תקנות קבועות, ואני ארצה מהיועצת המשפטית להכין הצעת חוק שלרשות המסים יש סמכות לקבוע מסלולים נוספים.

משה גפני: רשות המסים היא זו שעומדת בחזית של פתרונות של בעיות שמתקיימות במצב הזה שלא היה כדוגמתו אף פעם.

משה גפני: היו דברים שהיו פתרונות זמניים ואני תמכתי בזמנו בפתרונות זמניים, זה היה פתר את הבעיה.

משה גפני: אבל כאן יש מסלולים חדשים שצריך לאפשר לרשות המסים לעשות את זה, בתוך שבועיים אני רוצה תשובות מהממשלה – משרד התיירות, רשות המסים והמשרדים הרלבנטיים לגבי העניין הזה, ובעיקר מאגף התקציבים.

משה גפני: אל תהיו בעניין הזה כאלה שמסתכלים על זה בראש קטן.

משה גפני: יש פה ציבור שמדינת ישראל צריכה לעזור לו ולעשות את זה ברווח, ולעשות את זה באופן כזה שזה גם יהיה נורמלי.

משה גפני: זה חלק מהתקנות.

משה גפני: זה במסלולים האלה.

משה גפני: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.