ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1150, 2018-10-31 09:30

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אתמול הלך לעולמו חברינו הרב דוד אזולאי, השר לשירותי דת.

משה גפני: מבחינתנו, זה זעזוע כמעט בלתי נתפס.

משה גפני: האיש היה חבר טוב, עם יושרה בלתי רגילה, עם יוזמות חקיקה חברתיות.

משה גפני: בכלל, בכל הנושא החברתי ראינו בו פעמים רבות מורה דרך.

משה גפני: בשעתו, הוא היה גם יושב-ראש ועדת הפנים ואני נכנסתי לתפקיד הזה אחריו.

משה גפני: הוא איש שיחסר מאוד לחברה הישראלית, לכנסת, לממשלה.

משה גפני: צער רב הצטערנו כששמענו את זה.

משה גפני: באופן אישי, המשפחות שלנו היו בידידות במשך עשרות שנים.

משה גפני: המשפחה שלו היא גם כן משפחה עם יושרה, עם מאור פנים.

משה גפני: בשם ועדת הכספים אני שולח תנחומים לרעייתו, לבניו, למשפחה.

משה גפני: תהא נשמתו צרורה בצרור החיים.

איתן ברושי: אולי נעמוד דקה לזכרו.

משה גפני: לא צריך.

משה גפני: ועדה לא עומדת, רק המליאה.

משה גפני: רבי יצחק, בבקשה.

יצחק וקנין: אני נכנסתי לכנסת יחד איתו בשנת 96'.

יצחק וקנין: שנינו חברי כנסת מצפון הארץ.

יצחק וקנין: אני יותר צפוני, מיישובי קו העימות, והוא תושב עכו.

יצחק וקנין: בשנים האחרונות הוא עבר לקריית שמואל.

יצחק וקנין: ישבתי לידו שעות על גבי שעות, גם במליאת הכנסת.

יצחק וקנין: ישנו באותו מלון כל הזמן.

יצחק וקנין: קשה לתאר לכם את גודל האישיות של האיש הזה שהיה ענק וצנוע.

יצחק וקנין: מעולם לא ראיתי אותו פוגע במישהו או מעליב מישהו.

יצחק וקנין: קשה למצוא היום בתקופותינו פוליטיקאי בעל מידות כמוהו.

יצחק וקנין: לא היתה בו, לא שנאה, לא קנאה ולא תחרות עם אף אחד.

יצחק וקנין: תמיד שמח לראות שהחבר'ה שלו מתקדמים.

יצחק וקנין: למרות היותו ותיק מאוד, הוא לא קינא באף אחד וגם לא ריכל על אף אחד.

יצחק וקנין: אם היה אפשר לשכפל אותו בפוליטיקה, זה היה שם אותנו במקום אחר לגמרי מבחינת מערכת היחסים בין בני אנוש, ורבותיי, זה לא משנה אם זה אדם חילוני, דתי, או כל סוג אחר של אדם.

יצחק וקנין: בשבילו אדם היה אדם והוא כיבד את האדם.

יצחק וקנין: חבל דאבדין ולאו משתכחין.

יצחק וקנין: יהי זכרו ברוך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו באמת גם חברים שלו.

משה גפני: זהו, מה אפשר לעשות?

משה גפני: אני מתחיל את הישיבה באופן פורמלי.

משה גפני: חבר הכנסת איתן ברושי, ביקשת הצעה לסדר – בבקשה.

איתן ברושי: קודם כל, כמובן שאני משתתף בצער המשפחה ובצער בנו ינון שהוא חבר כנסת.

איתן ברושי: במעבר חד, בהחלטה בנושא המים היתה החלטה על תיקון 27 שיהיה דיווח לוועדת הכספים פעם בשנה.

איתן ברושי: בינתיים אנחנו במשבר גדול בנושא המים.

איתן ברושי: בבקשה שלי לדיון בוועדת הכספים סוכם שהדיון בגלל ביקורת המדינה יהיה בוועדה לביקורת המדינה ויש פה חבר נשיאות.

איתן ברושי: כרגע אושרה הבקשה, אבל בפרוצדורה של ביקורת המדינה.

איתן ברושי: לצערי, זה לא יהיה פה.

איתן ברושי: אבל אני מציע שהדיון יהיה פה על פי החלטת הכנסת שעבר מספיק זמן, ושיהיה פה בוועדת הכספים עדכון לשנה, וזאת לאחר שהוציאו אותנו בכלל מהלופ הזה של דיונים על המים.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לערוך את הדיון מוקדם ככל האפשרי כי עלו שם שאלות.

איתן ברושי: אסור לוועדה לוותר על ההזדמנות שהיא תתערב מחדש בניהול משק המים שכידוע זה כישלון גדול.

איתן ברושי: המשבר הוא בגלל ניהול כושל, קודם כל, ולא בגלל שנות בצורת.

משה גפני: בסדר גמור.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נתחיל בהקראת התקנות.

משה גפני: אם למישהו יש הערות וגם הערות כלליות, זה צריך להיעשות במוקד הסעיפים שעליהם אנו דנים בתקנות.

טליה דולן-גדיש: טליה דולן, יועצת משפטית של הכנסות המדינה.

טליה דולן-גדיש: תקנות מס הכנסה (יישום תקן אחיד לדיווח ולבדיקת נאותות של מידע על חשבונות פיננסים), התשע"ט-2018 בתוקף סמכותי לפי ההגדרות "מוסד פיננסי" ו"חשבון פיננסי" שבסעיף 135ב לפקודת מס הכנסה (להלן – הפקודה) וסעיפים 135ג, 135ד ו-243 לפקודה, לאחר שהתייעצתי עם נגידת בנק ישראל, יושב ראש רשות ניירות ערך ושרת המשפטים, למעט לעניין תקנה 7, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: הגדרות 1.

טליה דולן-גדיש: (א) בתקנות אלה – "דולר" – דולר של ארצות הברית של אמריקה; "התקן" – הנוהל לחילופי מידע אוטומטיים של חשבונות פיננסיים שפרסם הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD) שבתוספת הראשונה; "חשבון בעל ערך גבוה" – חשבון קיים של יחיד שהיתרה המצרפית שלו בחשבונות קיימים עולה על מיליון דולר ביום כ"ג טבת התשע"ט (31 בדצמבר 2018) או ב-31 בדצמבר בשנה כלשהי שלאחר מכן;"

שגית אפיק: טלי, תסבירי את ההגדרה הזו.

שגית אפיק: קודם כל, "התקן" – הכוונה תקן ה-CRS.

שגית אפיק: אחר כך יש לנו "חשבון בעל ערך גבוה".

פרידה ישראלי: אנחנו אחר כך נשתמש בשאלה אם חשבון הוא בעל גבוה או ערך נמוך לסוג בדיקת הנאותות שהמוסד הפיננסי צריך לעשות כדי לזהות את בעל החשבון.

פרידה ישראלי: בחשבון בעל ערך גבוה הבדיקה תהיה יותר קפדנית או שהיא תכלול דברים שלא נמצא בערך נמוך.

שגית אפיק: הערך הגבוה הוא מיליון דולר.

שגית אפיק: האם זה אותו סכום שקיים גם בפטקא?

פרידה ישראלי: כן.

שגית אפיק: מיליון דולר.

שגית אפיק: מה זה המועדים שקבועים ביחס לזה?

פרידה ישראלי: מתי אתה בודק אם חשבון הוא בעל ערך גבוה או לא?

פרידה ישראלי: הרי בכל יום ויום היתרות יכולות להשתנות.

פרידה ישראלי: המועד לבדיקה אם הוא נחשב בעל ערך גבוה או לא – ואגב, אנחנו מדברים פה על חשבונות קיימים, לא חדשים – חשבונות קיימים שעוברים בדיקה מסוג מסוים אתה בודק את היתרה שלו ב-31 לדצמבר 18'.

פרידה ישראלי: אם הוא בעל ערך גבוה באותו יום הוא יעבור את הבדיקה שהיא הבדיקה לחשבונות קיימים בעלי ערך גבוה, כפי שנראה בהמשך.

שגית אפיק: 31 לדצמבר 18' יגיע או טו טו.

שגית אפיק: בהנחה שהתקנות עוברות בתוך חודש אז בתוך חודש הבנקים - - -

פרידה ישראלי: לא, לא בתוך חודש.

פרידה ישראלי: יש להם אחר כך שנתיים לבדוק את החשבונות האלה.

פרידה ישראלי: יש זמן שאפשר לבדוק את החשבונות.

פרידה ישראלי: אבל לצורך השאלה איזה בדיקה עושים הם ילכו לערך של החשבון ב-31 לדצמבר 18' לראות אם הוא גבוה או נמוך.

שגית אפיק: לפי זה הם יחליטו.

שגית אפיק: לגבי חשבונות חדשים - יש הוראה נפרדת.

פרידה ישראלי: יש בדיקות מסוג אחר בשעת פתיחת החשבון.

שגית אפיק: בסדר.

טליה דולן-גדיש: "חשבון בעל ערך נמוך" – חשבון קיים של יחיד שהיתרה המצרפית שלו בחשבונות קיימים אינה עולה על מיליון דולר ביום 31 בדצמבר 2018.

טליה דולן-גדיש: ואם נפתח החשבון בינואר 2019 שהיתרה המצרפית שלו בחשבונות קיימים אינה עולה על מיליון דולר ביום ג טבת התש"פ (31 בדצמבר 2019);"

פרידה ישראלי: למה זה?

פרידה ישראלי: אנחנו אמרנו שיש בדיקות לחשבונות קיימים ואז זה מתחלק אם זה ערך גבוה או ערך נמוך, ויש הליך בדיקה לחשבון חדש.

פרידה ישראלי: מכיוון שהמוסדות הפיננסיים ביקשו מאיתנו שכשאנחנו מעבירים את התקנות ניתן לפחות או כשלושה חודשים להפעיל את הנוהל של חשבון חדש כי זה דורש נוהל חדש של פתיחת חשבון, אנחנו קבענו שחשבון חדש זה יהיה חשבון שנפתח החל מהראשון לפברואר 2019, וזה פה למטה בהמשך.

פרידה ישראלי: חשבון ישן זה כל חשבון שנפתח עד המועד הזה.

פרידה ישראלי: עלתה השאלה מה קורה עם חשבון שנפתח בינואר, לא היתה לו יתרה ב-31 לדצמבר 18'.

פרידה ישראלי: אמרנו שבמקרה כזה יסתכלו על היתרה ב-31 לדצמבר 2019 כדי להחליט אם הוא ערך גבוה או נמוך.

משה גפני: אין הערות על מה שאמרו עכשיו?

משה גפני: טוב.

טליה דולן-גדיש: "חשבון בר-דיווח" – חשבון שסווג כחשבון של תושב מדינה זרה לפי תקנות 3 עד 5 או לפי תקנה 11(א) או (ב), לפי העניין, ובלבד שאותה מדינה זרה היא מדינה בת דיווח;"

משה גפני: כלומר?

פרידה ישראלי: חשבון בר דיווח זה אותו חשבון שעליו עומדים לדווח למדינה זרה.

פרידה ישראלי: בהמשך יהיה לנו איך נעשה הסיווג.

פרידה ישראלי: הסיווג נעשה או לפי תקנה 3 או לפי תקנה 5, אם זה יחיד, אם זה ישות משפטית וכו', ותקנה 11 בסוף זה הוראות מעבר לגבי דיווח מצומצם שיהיה על 2018-2017 שנתנו הוראת מעבר לדיווח חלקי כי בגלל המועד של האישור של התקן אנחנו לא יכולים לעשות את ההליך המלא והרגיל.

פרידה ישראלי: אם הוא לפי אחת התקנות האלה שלפיו מסווגים את החשבונות ייקבע כחשבון של תושב מדינה זרה שצריך מדינה בת דיווח שזה אומר שהסכמנו איתה על חילופי מידע, זה יהיה חשבון שצריך לדווח עליו – זה ההגדרה של חשבון שמדווחים עליו.

טליה דולן-גדיש: "חשבון חדש" – חשבון פיננסי שנפתח ביום כ"ו בשבט התשע"ט (1 בפברואר 2019) או לאחריו; "חשבון מוחרג" – כהגדרתו בחלק VIII, סעיף ג, סעיף קטן 17 לתקן, וכן כל אחד מהחשבונות הבאים: (1) חשבון רדום שהיתרה בו אינה עולה על 15,000 דולר; (2) חשבון בקרן השתלמות כהגדרתה בחוק הפיקוח על קופות גמל, המיועדת לתשלום דמי השתלמות לעובדים;"

איתן ברושי: באיזה יום ה-5,000?

איתן ברושי: לא כתוב לאיזה יום.

פרידה ישראלי: חשבון רדום זה חשבון שעברו שלוש שנים או יותר מהיום שבו נתקבלה מבעל החשבון הוראה אחרונה לגביו או לגבי כל חשבון אחר בבעלותו.

פרידה ישראלי: זה חשבון של מנותקי קשר כאלה שהיתרה בהם לא זזה.

פרידה ישראלי: לפי תקן ה-CRS נתנו לנו אפשרות רק חשבון ש- - -

איתן ברושי: פעם היה ראש ממשלה שהתפטר בגלל חשבון רדום.

איתן ברושי: זה הרי דבר שמי שרוצה תמיד יכול לתקוף מישהו.

איתן ברושי: למה אתם מתכוונים פה?

פרידה ישראלי: אני מניחה שהמוסדות הפיננסיים יבדקו ביתרה של 31 לדצמבר שאם היתרה בחשבון הרדום ששלוש שנים לא היתה בו תנועה ביוזמת בעל החשבון לפחות, אם היתרה שלו לא עולה על 5,000 דולר פוטרים אותו.

איתן ברושי: למה שלוש שנים?

איתן ברושי: אם זה נכון לאותו תאריך, מה אכפת לכם כמה שנים אחורה?

פרידה ישראלי: לא.

פרידה ישראלי: זה להראות שהוא רדום ושזה חשבון לא פעיל.

פרידה ישראלי: החשבון הזה מוחרג, לא צריך לדווח עליו כי הרבה פעמים גם למוסד הפיננסי אין קשר.

איתן ברושי: אם הוא רדום שנה, זה לא בסדר?

פרידה ישראלי: לא מספיק, שנה זה לא רדום.

פרידה ישראלי: זה ההגדרות של ה-CRS.

פרידה ישראלי: אנחנו העלינו.

פרידה ישראלי: למרות שב-CRS בתקן הם כתבו 1,000 דולר בדוגמה שהם נתנו כשהפכו את הדוגמה הזו להנחיה שכמעט אסור לסטות ממנה, אנחנו מציעים פה לאחר דיונים עם איגוד הבנקים שרצו שהיתרה תהיה 10,000 דולר, הגענו לפשרה על 5,000 דולר.

פרידה ישראלי: אנחנו כבר רוצים להגיד בוועדה שאנחנו יודעים היום לאחר שיחות שהיו לנו עם ה-OECD ונציגים של ה-Global Forum שבודקים את זה, שזה לא על דעתם.

פרידה ישראלי: הם אמרו 1,000 דולר או משהו לא מהותית שונה והם נתנו כדוגמה כלא מהותי 1,200 דולר.

פרידה ישראלי: זה קצת מצחיק, אבל אנחנו יודעים שמדינה שעשתה 10,000 דולר קיבלה הנחיה לתקן ולהוריד, ואנחנו לא יודעים איך יתייחסו ל-5,000 דולר.

פרידה ישראלי: זו פשרה שהגענו אליה, אבל יש אפשרות פה שנקבל הערה שסטינו ממה שמבחינתם מקובל.

שגית אפיק: מה יש בפטקא?

פרידה ישראלי: פטקא - 50,000 דולר על חשבון קיים, כל חשבון קיים.

פרידה ישראלי: האמריקאים יותר נדיבים.

משה גפני: למה פה זה צריך להיות נמוך יותר?

שגית אפיק: זה התקן האירופאי.

שגית אפיק: יש פה דברים קלים יתר מהפטקא ויש דברים כמו זה שהם קשים יותר.

איתן ברושי: מה שאפשר שיהיה קשה, עושים יותר קשה.

משה גפני: אנחנו מסכימים על ה-5,000 דולר מחוסר ברירה, אבל אני מציע שיהיה כתוב בפרוטוקול שאנחנו סבורים שצריך שזה יהיה 10,000 דולר.

משה גפני: אם הפטקא זה 50,000 דולר, זה צריך להיות 10,000 דולר – שיהיה רשום בפרוטוקול, תראו להם את זה.

קוסאי עאסי: אדוני היושב-ראש, אני קוסאי עאסי מהכנסות המדינה.

קוסאי עאסי: אדוני היושב-ראש, 50,000 דולר ו-5,000 דולר כאן לא יושבים על אותה הגדרה.

קוסאי עאסי: 50,000 דולר זה כל חשבון.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אנחנו סבורים שצריך שזה יהיה 10,000 דולר.

משה גפני: אנחנו מקבלים את זה שאתם אומרים שמכריחים אתכם.

משה גפני: מכיוון שזה מה שהם לוחצים שיהיה אז אנחנו מסכימים לאשר את זה ככה, אבל אנחנו סבורים שזה צריך להיות 10,000 דולר.

משה גפני: אני חושב שזה גם נכון, ואני מבקש שיהיה כתוב בפרוטוקול.

משה גפני: כשהם יבואו לכאן או שכשתשבו איתם תראו להם את זה ותגידו שהדעה שלנו היא שזה צריך להיות 10,000 דולר.

משה גפני: כן, בבקשה.

לוני בכר: לוני בכר, איגוד הבנקים.

לוני בכר: אדוני, אנחנו גם רוצים להצהיר לפרוטוקול שכמובן הגענו לפשרה והכול, רק שזה לא סתם פשרה.

לוני בכר: זה מבוסס על התקן עצמו.

לוני בכר: התקן עצמו אינו מגביל את הסכום, התקן מאפשר למדינה לכאורה על סמך דוגמה שבמקרה של חשבון רדום אתה יכול לפטור את החשבון.

לוני בכר: הדוגמה אכן דוגמה של 1,000 דולר.

לוני בכר: הפרשנות בדיעבד שניתנה לתקן על ידי גוף שכרגע מיישם אותו, אנחנו מבינים שהם עושים את זה בצורה מחמירה.

לוני בכר: זה לא אומר שמבחינה משפטית הם צודקים.

לוני בכר: מבחינה משפטית אנחנו מאמינים שהפשרה יסודה בדין והיא מבוססת.

לוני בכר: לכן, אנחנו מסכימים ל-5,000 דולר.

לוני בכר: אנחנו מקבלים את ה-5,000 דולר וחושבים שזה מבוסס.

לוני בכר: זה לא סתם פשרה.

משה גפני: אם אבוא אליכם וארצה לפתוח חשבון, אתם תפתחו והכול בסדר?

לוני בכר: זה לא קשור, אדוני.

לוני בכר: זה חשבון שאנשים לא פועלים בו כבר שנים.

לוני בכר: אנחנו מטעם איגוד הבנקים.

משה גפני: אנחנו מקבלים תלונות כל הזמן, אני מקבל תלונות שהבנקים עושים קשיים רבים בפתיחת חשבונות.

מיקי טמיר: אם יש תלונות אנחנו מבקשים לשמוע , לקבל ולבדוק אותן.

משה גפני: האמת היא שלא תמיד - - - .

משה גפני: נדבר על זה עוד בהמשך.

משה גפני: כן, בבקשה.

משה גפני: אדוני, ועדת החוץ והביטחון לא תדון בזה וכנראה שגם לא הוועדה לביקורת המדינה הממשלה לא שמה לב למה שקורה.

משה גפני: אין הזדמנויות אחרות.

צביקה זאבי: רו"ח צביקה זאבי, הגמ"ח המרכזי.

צביקה זאבי: אני חייב להאיר ולהעיר שאין היום אפשרות לפתוח חשבון בנק בכלל לכל גמ"ח.

צביקה זאבי: ברגע שבנק מזהה שמדובר בקופת גמ"ח, גם עמותות מסודרות וגם עמותות שעומדות לפי כל סעיף עם אישור ניהול תקין ועם כל מה שצריך, לא מאפשרים להן.

צביקה זאבי: לפני כחצי שנה נאמר לנו, בעיקר מהמפקחת על הבנקים - - -

משה גפני: מה אתם עושים?

צביקה זאבי: משתמשים באותו חשבון, וכשיש בעיות של נוחות או דברים כאלה נאלצים - - -.

צביקה זאבי: לעמותה כמו הגמ"ח לבית בישראל שהיא הגמ"ח הגדול ביותר לא נותנים לפתוח חשבון בנק.

צביקה זאבי: אפילו לא מדברים איתנו בשולחן.

צביקה זאבי: ברגע ששומעים שאנחנו גמ"ח ישר זורקים אותנו.

משה גפני: למה?

צביקה זאבי: אתם גמ"ח, יש לנו הוראה מלמעלה לא לטפל בכם.

משה גפני: למעלה זה הקדוש ברוך הוא.

משה גפני: מה מתחת לקדוש ברוך הוא?

צביקה זאבי: למעלה – ביחס שלהם, ביחס להנהלת הבנק.

צביקה זאבי: תמיד התשובות מהנהלת הבנק.

צביקה זאבי: פנינו ואני יכול לציין את שמות הבנקים למרות שזה לא כל כך רלוונטי, גם הבנקים הגדולים וגם הקטנים.

משה גפני: זה לא חשוב.

צביקה זאבי: הדבר חמור עוד יותר בעיקר בגמ"ח שרוצה לקום או להתחיל פעילות והוא אפילו לא יכול.

צביקה זאבי: מילא אם יש לו חשבון בנק, אבל - - -

משה גפני: נדמה לי שזה לא רק בגמ"חים, זה בכלל במוסד ציבורי הבנקים מערימים קשיים בפתיחת חשבון.

צביקה זאבי: בעמותות רגילות לא נתקלתי.

צביקה זאבי: כרואה חשבון אני מכיר ומלווה את הדברים האלה.

משה גפני: תודה רבה, נדון בזה.

משה גפני: הבנקים, אתם מכירים בזה?

מיקי טמיר: אין שום עניין של מדיניות של בנקים בעניין.

משה גפני: לא מדיניות, מדברים על זה שהפקיד קיבל הוראה ממנהל הסניף.

שגית אפיק: היתה אמורה להיות כן מדיניות לבנקים.

משה גפני: ודאי שהיה צריך, כן.

צביקה זאבי: פנינו לגברת סימה שפיצר שליוותה אותנו חצי שנה.

צביקה זאבי: יש לנו תכתובות.

צביקה זאבי: רציתי לציין אותך שאתה - - -

משה גפני: אתם מתמודדים עם המציאות הזו?

משה גפני: האם אתם יודעים?

מיקי טמיר: אנחנו לא מכירים.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להעיר בעניין הזה?

משה גפני: בבקשה.

איתי ברכה: אני עו"ד איתי ברכה.

איתי ברכה: לגבי הנושא של פתיחת החשבון – אין היום לקוח עולה חדש שיגיע לבנק, יבקש לפתוח חשבון, והבנק לא יחייב אותו לחתום על הצהרת מס שהוא תושב המדינה שממנה הוא עלה, לא מדינת ישראל.

איתי ברכה: הם לא יקבלו את זה שאדם רוצה לחתום כתושב מדינת ישראל, בין אם הוא פה כבר שנתיים, שלוש או ארבע.

איתי ברכה: לגבי מה שאמר פה חברי – הבנקים שונאים סיכונים.

איתי ברכה: היום ההוראות מהדירקטוריונים של כל הבנקים הן מדיניות אפס סיכון.

איתי ברכה: אנחנו לא רוצים סיכון, וכל דבר שיסכן אותנו כמו פתיחת חשבון לגמ"חים או נש"מים, צ'יינג'ים וכו', היום במדיניות לא פותחים.

משה גפני: היתה אליי פנייה של מישהי שעלתה לארץ בגיל תשע.

משה גפני: הפיקוח על הבנקים, לא נרפה מהעניין הזה.

דרור גולדשטיין: דרור גולדשטיין, הפיקוח על הבנקים.

דרור גולדשטיין: לגבי הטענה הכללית שלא פותחים חשבונות לגמ"חים – אני לא מכיר כזו מדינות.

דרור גולדשטיין: אני גם לא מכיר מצב כזה בשטח.

דרור גולדשטיין: אומנם אני לא בפניות הציבור, אבל גם מבחינת התלונות שאנחנו מקבלים לא זכור לי שטיפלתי בפנייה שבנק אמר שהוא לא פותח חשבון לגמ"חים.

משה גפני: אגיד לך למה לא קיבלת - בגלל שאני פעמים רבות מתלבט ביני לבין עצמי האם להעביר את זה.

משה גפני: בעבר כשדנו על הפטקא היו לנו הרבה מאוד פניות וקשיים ואתם מתעלמים מהעניין הזה.

משה גפני: גם מפניות שלנו אתם מתעלמים.

משה גפני: הטענה שלכם שאתם מעירים לבנקים והבנקים עושים את מה שהם מוצאים לנכון לעשות, אז למה אני צריך לפנות אליכם?

משה גפני: חבל על הבול.

משה גפני: אה, הבול לא עולה לי כסף, הוא רק לא מגיע בזמן.

משה גפני: אבל אני יכול להעביר במייל.

משה גפני: אני מקבל תשובה אחרי שבדקו את זה שבוע וחצי שהבנקים הם גופים פיננסיים שעושים מה שנוח להם, אז איך תקבל פניות?

משה גפני: אתה יכול להתחייב פה שכל פנייה שתגיע אליך תטופל בהתאם למדיניות שנקבע אותה?

משה גפני: זה הופך להיות בלתי נסבל.

משה גפני: מבחינתי, כולם בטוחים שאני יושב-ראש ועדת הכספים ושאני יכול לעשות מה שאני רוצה עם הבנקים ושאני יכול לסדר את החשבונות.

משה גפני: אנשים סובלים מזה, זה לא יכול להיות.

משה גפני: אנחנו חיים במדינה שיש היררכיה גם לגבי הנושא הזה.

משה גפני: יש את הבנקים, יש את הגופים הפיננסיים ויש את מי שמפקח עליהם.

משה גפני: אם לא נותנים לפתוח חשבונות אתם צריכים לעשות משהו.

משה גפני: מה תעשה כשיתברר לך שהבנק לא פותח חשבון בגלל סיבה כלשהי, כמו שאמר מר ברכה?

משה גפני: מה תעשו?

משה גפני: האם יש לכם כלים כדי להתמודד עם הבנקים?

משה גפני: אני אפנה אליכם אם תגיד לי שיש פתרון.

משה גפני: נקבע כאן בתקנות האלה גם מדיניות.

משה גפני: מה אתה אומר?

דרור גולדשטיין: אני זוכר תמונה קצת שונה.

דרור גולדשטיין: כן סייענו לגמ"חים וכן דאגנו שיעכבו, למשל, סגירת חשבונות עד שתהיה אלטרנטיבה, והיועץ המשפטי לוועדה מודע לזה.

דרור גולדשטיין: גם אם חלילה היתה פנייה שאולי לא טיפלנו בה, אני לא זוכר שיש אחת כזה, אז כמובן זה לא נעשה בכוונת מכוון אלא בטעות.

דרור גולדשטיין: אנחנו כן עשינו את הדברים.

דרור גולדשטיין: אם לא הייתי בטוח בזה לא הייתי אומר את זה.

דרור גולדשטיין: אנחנו כן טיפלנו.

שגית אפיק: יש פה הבחנה בתקופות, דרור.

שגית אפיק: זה נכון שבעבר חצי שנה-שנה אחרי חקיקת הפטקא והתקנות טיפלתם בפניות רבות שהעברנו אליכם ובדקתן אותן מול הבנקים וסייעתם לגמ"חים רבים שסגרו להם חשבונות בלי להודיע להם ועם הודעות מהיום למחר.

שגית אפיק: מאז הגענו להסכמה, ויש הנחיה של המפקחת, ויש מכתב שנעשה ביחד איתך ויחד עם רונן ניסים.

שגית אפיק: במכתב הזה, להבנתי, דווקא כן צוין שצריכה להיות מדיניות לבנקים, לא שלא צריכה להיות להם מדיניות.

שגית אפיק: המדיניות צריכה להיות לא כזו שמביאה לכך שכל גמ"ח שיש לו איזושהי בעיה והוא רוצה לעבור סניף או לפתוח עוד חשבון או לפתוח חשבון חדש, לא מדברים איתו.

שגית אפיק: נכון, לא העברנו לך לאחרונה פניות מהסוג הזה.

שגית אפיק: התכנסנו כאן, בין היתר, גם כדי לדון בזה.

שגית אפיק: הנושא הזה קשור גם ל-CRS, התקופה גם חלפה וצריך לקבל גם לגבי זה החלטות.

שגית אפיק: אבל המצב היום ותשובה מהסוג של: לא צריכה להיות מדיניות – אני הבנתי שדווקא ההנחיה והמכתב וההסכמה שהגעתם יחד איתנו היא שצריכה להיות מדיניות מסוימת, והמדיניות הזו לא צריכה להיות כזו שתביא לכך שחשבונות גמ"חים ייסגרו.

מיקי טמיר: סליחה, אבל אני אמרתי שאין מדיניות של איגוד הבנקים או משהו כזה.

שגית אפיק: לבנקים יש מדיניות?

שגית אפיק: לכל בנק יש מדיניות?

מיקי טמיר: אני לא יכולה להגיד לך.

מיקי טמיר: הבנקים – אני יכולה לומר לך שהם פועלים לפי ההנחיות ולפי החוקים.

מיקי טמיר: אם מישהו חושב אחרת אז כמובן כל מקרה צריך לבדוק.

שגית אפיק: אבל אם התוצאה העובדתית היא שלעולים חדשים יש בעיה ולגמ"חים יש בעיה, אז יש פה בעיה.

מיקי טמיר: אבל העניין העובדתי, ואני מוכרחה להגיד את זה כי עו"ד ברכה אמר לי בעצמו אחרי הישיבה הקודמת שהוא פנה לפיקוח על הבנקים במקרים מסוימים והם בדקו את המקרים והם אמרו לו: אנחנו חושבים שהבנקים נהגו בסדר.

מיקי טמיר: אבל בעיניו גם הפיקוח על הבנקים לא מקובל, אז מה נעשה?

שגית אפיק: כמה מקרים הגיעו אליכם לגבי העולים החדשים מעו"ד איתי ברכה?

שגית אפיק: כמה מקרים הוא הפנה?

שגית אפיק: הפיקוח על הבנקים, כמה תלונות קיבלתם ממנו?

דרור גולדשטיין: אני בדקתי הבוקר, יש לנו מערכת ממוחשבת של פניות.

משה גפני: כמה תלונות אתה הגשת?

איתי ברכה: אנחנו מגישים תלונות לא רק בשמנו, אנחנו בכלל עם לשכת עורכי הדין.

משה גפני: כמה תלונות הוגשו לגבי עולים חדשים?

איתי ברכה: אנחנו יודעים בסך הכול על 173 תלונות בשנתיים האחרונות.

דרור גולדשטיין: אנחנו לא מכירים את המספר.

איתי ברכה: שוב, אני בכובעי כיועץ בלשכת עורכי הדין בוועדה למסים ובוועדה של לשכת רואי החשבון – 173 פניות.

איתי ברכה: כבר אמרנו את זה.

איתי ברכה: נרכז לכם את כל הפניות ואעביר לך אותם.

רונן ניסים: היו פניות ספורות.

רונן ניסים: יכול להיות שיש עוד פניות בשם אחר, אז תגיד לנו באיזה שם.

איתי ברכה: אני ארכז לכם.

דרור גולדשטיין: לפרוטוקול אני רוצה לומר אם פנה מייצג כזה או אחר, ביררתי עם הגורם אצלנו שמטפל בפניות הציבור בנושאים האלה שאליו מנותבות כל הפניות בנושאים האלה של מיסוי, מדובר על תלונות בודדות בכל מיני נושאים, לאו דווקא בהקשר - - -

משה גפני: אם מגיע עולה חדש לבנק ורוצה לפתוח חשבון, האם מאפשרים לו? מה המדיניות?

דרור גולדשטיין: אין מדיניות.

משה גפני: עו"ד ברכה אומר שיש לו 173 מקרים.

דרור גולדשטיין: אז הוא אומר.

דרור גולדשטיין: אין לי בעיה שנראה את התלונות שהוא מדבר עליהן כי אנחנו כנראה לא ראינו אותן.

דרור גולדשטיין: שואלים אותי עכשיו שאלה היפותטית על משהו שהוא - - - ואני אמור לענות עליו.

לוני בכר: אדוני, הבנקים לפי חוק כשמדובר בחשבון פיקדון הם חייבים לפתוח את החשבון אלא אם יש סיבה סבירה לא לפתוח על פי חוק.

לוני בכר: שוב, הבנקים פועלים בהתאם להוראה הזו.

לוני בכר: החוק אומר שאתה חייב לפתוח חשבון ולתת שירותים בנקאיים כשמדובר בחשבון דיפוזיטורי או על חשבון עו"ש, אלא אם יש סיבה סבירה לסרב לתת שירות, וכך פועלים הבנקים.

לוני בכר: קל מאוד לשבת בשולחן הזה ולזרוק אמירות כמו: לא פותחים חשבונות לעולים חדשים.

לוני בכר: האמירות האלה לא נכונות.

משה גפני: אגב, להגיד את האמירות האלה זה רק ליד השולחן הזה.

משה גפני: איפה אתה רוצה שהם יגידו את זה?

לוני בכר: אבל צריך לבסס אותם.

לוני בכר: כיועץ באופן פרטני אני נתקל במקרים שבא אדם לבנק או לכל מוסד פיננסי ואומר: אני מצהיר שאני תושב ישראל, אבל למעשה אני גר בצרפת אבל תספר את זה, תכתוב ככה.

לוני בכר: במצב כזה, למשל, בנק לא יכול לקבל את ההצהרה הזו – זו דוגמה מובהקת.

לוני בכר: הוא יכול להגיד: באופן אישי ההורים שלי עשו עלייה לפני כשנה, הם פתחו חשבון ואף אחד לא עצר ואמר להם: לא, תצהירו ש- - -

לוני בכר: לא.

לוני בכר: זה נשמע מופרך, אדוני.

לוני בכר: אני רק אגיד עוד משפט.

משה גפני: לא ניכנס לנושא הזה.

משה גפני: עו"ד ברכה, אני מבקש, אם אתה יכול, לרכז את התלונות האלה ולהעביר את זה לפיקוח על הבנקים, לאיגוד הבנקים ואלינו, ואנחנו נראה.

משה גפני: אחרי החקיקה כמו שהיה בפטקא, גם החוק וגם התקנות, התחלנו לקבל פניות והיינו צריכים לשבת איתכם הרבה זמן.

משה גפני: עד שזה נפתר, לקח הרבה מאוד זמן.

משה גפני: אנחנו רוצים למנוע את זה היום.

משה גפני: פרידה, מה את אומרת לגבי מה שעלה כאן עכשיו?

פרידה ישראלי: גם אני מרגישה שיש פער גדול בין דברים שאנחנו שומעים כמו מעו"ד ברכה שישבנו איתו ביום ראשון בערב, ופה ושם היום מקרים בודדים נוספים גם שהגיעו אלינו עם סיפורים באמת או בהקשר של אזרחות אמריקאית או בהקשר של עולים חדשים שלפי טענתו הבנקים מסרבים לקבל את ההצהרה שלהם שהם נהיו תושבי ישראל והם כבר לא תושבי מדינה זרה.

פרידה ישראלי: היו לנו שיחות עם הפיקוח על הבנקים והוא אומר: יש מקרים ספורים והמקרים נבדקים.

פרידה ישראלי: יש פער בסיפורים ששומעים משני הצדדים.

פרידה ישראלי: אני רוצה להגיד על ה-CRS.

פרידה ישראלי: ה-CRS הוא תקן מאוד רך ונוח.

פרידה ישראלי: הוא סומך מאוד על ההצהרה של היחיד - זה הבסיס.

פרידה ישראלי: אף אחד לא מצפה מהמוסדות הפיננסיים להיות יועצי מס ולהתמחות בתושבות לצורך מס ולעשות עבודת ציד של מישהו שמצהיר שהוא עולה ואולי הוא כן תושב או לא תושב.

פרידה ישראלי: הרעיון הבסיסי ב-CRS זה לקבל את ההצהרה של האדם לגבי תושבתו.

פרידה ישראלי: חשבונות קיימים זה חשבונות שמחפשים ברשומות סימנים לכתובת במדינה זרה וכו' ואתה מודיע לאותו אדם שהוא מזוהה כתושב מדינה זרה לפי הסימנים והוא בא ונותן הצהרה.

פרידה ישראלי: אולי הוא פתח את החשבון כשהוא היה תושב צרפת, ובינתיים לפני שנתיים הוא עלה לארץ.

פרידה ישראלי: הוא מצהיר שהוא תושב ישראל, נותן תעודה.

פרידה ישראלי: ההליך פה הוא מאוד מאוד פשוט, מאוד קל.

פרידה ישראלי: הוא לא צריך להביא אישור מרשויות המס, לא אלה ולא אלה.

משה גפני: ההרגשה שלי היא שונה.

משה גפני: ההרגשה שלי, ממה שהיה בפטקא וממה שאני מקבל היום, היא שהבנקים משחקים בעניין הזה ראש קטן.

משה גפני: למה הם צריכים להיכנס לכל העניין?

משה גפני: יש בעיה והם משאירים את הבעיה.

משה גפני: הבנק לא עומד או נופל על החשבון הזה.

משה גפני: אם הוא רוצה להגיש תצהיר, טוב.

משה גפני: הבנק לא רוצה להסתבך, ואני לא מדבר על בנק ספציפי אלא על כל הבנקים.

משה גפני: אנחנו מקבלים כל הזמן תלונות כשזה גם על הגמ"חים וגם על מקרים של עולים חדשים.

משה גפני: מן הראוי היה שתהיה הגדרה מדויקת.

משה גפני: הרי אנחנו יודעים שבפעם הקודמת היינו צריכים לשבת יחד ולשבור את הראש לעשות הגדרה.

משה גפני: לאחר שהיתה בעיה מדויקת הבעיות החלו להיפתר.

משה גפני: מדובר על הגדרה מדויקת לגבי זה שהבנק אומר לאנשים שבאים אליהם: עליתם לארץ רק בגיל תשע ועכשיו תצהירו הצהרות.

משה גפני: צריך להגיד כמו שאת אמרת.

משה גפני: זה נשמע מאוד יפה, אבל להגיד את זה.

פרידה ישראלי: אנחנו הוספנו משהו שלא כתוב ב-CRS במפורש לתקנות שאזרחות של אדם היא לא אינדיקציה בכלל לתושבות שלו והמוסד הפיננסי לא יתחשב בה.

טליה דולן-גדיש: יש פער בהגדרה כי הפטקא הולכת על אזרחות.

טליה דולן-גדיש: אם באה אישה שעלתה מארצות-הברית בגיל תשע והיום היא בת 69 אז היא עדיין אזרחית ארצות-הברית ותקנות הפטקא חלות עליה.

שגית אפיק: אבל אין לה מספר ביטוח לאומי, לצורך העניין.

שגית אפיק: זה מה שהיה באותו מקרה.

טליה דולן-גדיש: נתנו לזה פתרון בתקנות פטקא ואמרנו שאם אין לה את המספר של הביטוח לאומי - - -

משה גפני: בואי נמשיך הלאה.

משה גפני: נצטרך לחזור לעניין הזה.

משה גפני: זה לא יעבור לידי אחרי מה שעברתי בפטקא.

משה גפני: צריך לשמור על מדינת ישראל כך שהיא תעמוד בהסכמים ובאמנות הבין-לאומיות, וזה בסדר גמור.

משה גפני: אבל אחרי הכול יש פה אזרחים ואסור שהם ייפגעו בגלל הבנקים או מישהו אחר.

משה גפני: אין לי טענות לבנקים.

משה גפני: ברגע שאין רגולטור ששומר עליהם אז הם עושים מה שנוח להם.

משה גפני: לא אתן שזה יעבור לידינו, אני רוצה פתרון.

טליה דולן-גדיש: אנחנו ממשיכים בהגדרת חשבון מוחרג.

טליה דולן-גדיש: "(3) חשבון בקרן השתלמות כהגדרתה בחוק הפיקוח על קופות גמל, המיועדת לתשלום דמי השתלמות לעצמאים, ובלבד שמתקיימים לגביו התנאים האלה: (א) ההפרשות השנתיות מוגבלות ל-50,000 דולר, או פחות; (ב) היתרה בו אינה עולה על 50,000 דולר, או שהמשיכות ממנו מותנות בעמידה באמות מידה הקשורות למטרתו של החשבון, או שמוטלים קנסות על משיכות שנעשו לפני שאמות המידה כאמור מולאו; (4) חשבון בבנק כהגדרתו בתקנות הביטוח הלאומי (חיסכון ארוך טווח לילד), התשע"ז-2016 (להלן – תקנות חיסכון ארוך טווח לילד); (5) חשבון על שם הילד בקופת גמל להשקעה כמשמעותו בתקנות חיסכון ארוך טווח לילד; (6) חשבון משותף שנפתח בעבור לקוחות לפי סעיף 5(א)(7) לצו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח, וניהול רישומים של תאגידים בנקאיים למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשס"א-2001 (להלן – צו איסור הלבנת הון); (7) חשבון המוחזק בישראל שנפתח בידי נציגות בית משותף כמשמעותה בסעיף 65 לחוק המקרקעין, התשכ"ט-1969 , לפי התנאים הקבועים בתקנה 4(ג) לתקנות שיקים ללא כיסוי, התשמ"א-1981 (להלן – תקנות שיקים ללא כיסוי);"

משה גפני: מה זה (7)?

פרידה ישראלי: חשבון ועד בית.

פרידה ישראלי: אלו חשבונות שלא צריך לזהות אותם למסור עליהם מידע.

פרידה ישראלי: אנחנו כעת ברשימה של חשבונות מוחרגים שאלה חשבונות שמקבלים הקלה.

פרידה ישראלי: הם בחוץ, הם לא נבדקים.

משה גפני: זה לא הקלה, הם בחוץ.

משה גפני: זה מה שרק היה חסר לנו - חשבון ועד בית

טליה דולן-גדיש: "(8) חשבון המוחזק בישראל ונפתח בידי ועד עובדים כמשמעותו בחוק הסכמים קיבוציים, התשי"ז-1957 , לפי התנאים הקבועים בתקנה 4(ג) לתקנות שיקים ללא כיסוי ובסעיף 3(א)(6) לצו איסור הלבנת הון;"

משה גפני: זה עוד יותר פחות.

משה גפני: חשבון של ועד עובדים לא כלול בתוך העניין.

פרידה ישראלי: נכון.

טליה דולן-גדיש: "(9) חשבון המנוהל למטרות קהילתיות לטובת קבוצה גדולה או בלתי מוגדרת של נהנים, שמתקיימים בו התנאים הקבועים בסעיף 5(א)(6) לצו איסור הלבנת הון;"

משה גפני: מה זה?

מיקי טמיר: למשל, הרבה בתי כנסת מנהלים את החשבונות שלהם לפי זה.

מיקי טמיר: יש שם מגבלת סכום, יש איזה סכום מסוים שלא יעלה, ואז אפשר - - -

משה גפני: יש דוגמה אחרת חוץ מבית כנסת?

לוני בכר: ועד כיתה, ועד בית ספר שמתארגנים ואוספים כסף – חשבונות כאלה.

משה גפני: פתחה כיתה חשבון על מנת לעשות פעולות קהילתיות בזה, האם הם מוחרגים?

לוני בכר: כן.

משה גפני: האם עד סכום מסוים?

משה גפני: לא כתוב.

פרידה ישראלי: כדי שזה יהיה חשבון כזה אז תנאים לפי צו איסור הלבנת הון.

פרידה ישראלי: נניח ויש שם מיליון שקל, לצו איסור הלבנת הון יש את ההגבלות שלו, ואז זה חשבון שעומד בכללים של צו איסור הלבנת הון.

משה גפני: ואם זה בניין של 24 דיירים שעושים גינה?

לוני בכר: ועד בית גם פטור.

משה גפני: אני מדבר על ההגבלה.

משה גפני: הם עושים שערים חדשים לבניין והפרויקט הזה עולה 5 מיליון שקל.

משה גפני: מדובר בבניין של אנשים עשירים או בבניין שבו מתגוררים הרבה דיירים שמשתתפים בעניין הזה.

משה גפני: האם ההגבלה של הסכום גם נאמרת כאן?

לוני בכר: אדוני, הפטור הזה מתלבש על הפטור שקיים בהלבנת הון כשאמרנו שב-CRS צריך ללכת פה בהתאם להלבנת הון.

לוני בכר: חשבונות שאתה לא בודק אותם להלבנת הון בגלל שהאינטרס הציבורי לא מצריך זאת, גם ל-CRS נפטור אותם.

לוני בכר: ה-CRS לא יצר את הפטור אלא התלבש על הפטור.

לוני בכר: לכן, איך שהלבנת הון מתעדכן או יתעדכן מעת לעת, כך יתעדכן גם אוטומטית פה דרך ה-CRS.

לוני בכר: כרגע ה-CRS שואב בתוכו את הפטור של הלבנת הון.

לוני בכר: הסעיף כרגע לא מולי, נא הקרא אותו.

משה גפני: יש פה בעיה.

משה גפני: אם יהיה ועד בית בבניין שבו יש דיירים רבים והסכום שם יהיה סכום שיתקל עם צו הלבנת הון אז אנחנו מלבישים עליו עכשיו גם את ה-CRS, נכון?

פרידה ישראלי: אני באמת לא יודעת אם יש הגבלת סכום בצו איסור הלבנת הון בהקשר הזה.

שגית אפיק: 50,000 שקל.

פרידה ישראלי: תחשוב שלצורך צו איסור הלבנת הון כבר שנים באותם חשבונות היה צריך לזהות מי הנהנים בחשבון שזה משהו הרבה יותר חמור שהיה קודם.

משה גפני: נמצא פה מישהו שעוסק בעניין איסור הלבנת הון?

משה גפני: היה לכם מקרה של כיתה שאספה 60,000 שקל והתלבשתם על זה כי זה עובר את ה-50,000 שקל?

משה גפני: האם קרה משהו בעבר?

דרור גולדשטיין: אני לא יודע לגבי כיתה.

משה גפני: מה לגבי ועד בית שעושה פרויקט של 100,000 שקל?

משה גפני: האם היה מקרה שצו איסור הלבנת הון חל עליו ופניתם אליהם?

דרור גולדשטיין: אני לא יכול לתת לך את הנתון הזה כי אני לא מגופי האכיפה, אני מהפיקוח על הבנקים.

משה גפני: האם יש פה מישהו שעוסק בהלבנת הון?

שגית אפיק: לא, הם לא באו.

משה גפני: למה הם לא באים?

משה גפני: מה הם עושים כל היום?

משה גפני: האם יש שם חופש?

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: אני כל הזמן מחפש אותם.

קריאה: גם אנחנו.

איתן ברושי: מאיפה לקחתם את הסכומים פה?

משה גפני: זה צו איסור הלבנת הון.

איתן ברושי: גפני, קודם הערת על 10,000 ולא 5,000.

איתן ברושי: מצד אחד, עוסקים פה באיזה היקף אירופאי.

איתן ברושי: מצד שני, מחזירים אותנו שנים אחורה בסכומים.

איתן ברושי: בסופו של דבר, משהו קרה.

איתן ברושי: מי שעושה 5,000 דולר, אני לא בטוח שהוא בכלל צריך להיכנס.

איתן ברושי: יש פה בעיה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אנחנו משרתים את האזרחים.

איתן ברושי: אמרתם קודם שה-5,000 זה יותר ממה שהם רצו וה-10,000 של היושב-ראש זה בטח יותר ממה שהם רצו.

איתן ברושי: עם כל הכבוד למערכות הבין-לאומיות אנחנו מדברים כרגע מהם הכללים לגבי הישראלים.

איתן ברושי: השאלה היא האם אתם לא מחזירים אותנו אחורה.

איתן ברושי: עוד מעט יחזירו מכסות בתפוחי אדמה כי מישהו מגדל.

משה גפני: זה לא המקרה.

איתן ברושי: אבל אתה לוקח פה סכומים קטנים ומציאות שהיא כבר לא רלוונטית כמו השאלה שלך האם יהיה הלבנת הון על כסף של ועד הכיתה, ויש לכם את השאלות של הגמ"חים.

איתן ברושי: השאלה אם כל הסיפור הזה נכון.

משה גפני: אני אסביר לך במקומם, הבנתי את זה.

משה גפני: אנחנו מדברים על הסכם שאנחנו עושים עם אירופה.

משה גפני: נדמה לי שהרוב המוחלט של המדינות חתמו על ההסכם הזה ובהסכם הזה מדובר על 1,000 דולר – החשבון הרדום.

משה גפני: זו דוגמא ואפשר להביא עוד דוגמאות.

משה גפני: אתה צודק, אני מסכים איתך.

משה גפני: אלא מה?

משה גפני: אנחנו - ועדת הכספים - צריכים להחליט האם אנחנו הולכים להסכם עם אירופה או שאנחנו אומרים: קודם כל אנחנו נעשה על-פי ההיגיון שלנו כאילו אנחנו מדינה בודדת בעולם.

משה גפני: אני החלטתי כבר בפטקא יחד עם החברים שאנחנו לא יכולים להתעלם מההסכם שקיים עם ארצות-הברית בפטקא וההסכם של ה-CRS שקיים עם מדינות אירופה.

משה גפני: אמרתי: תהיו יותר חזקים.

משה גפני: יש שם דברים שם שאני מצטער שלא עמדנו יותר בתוקף ושאפשר גם בהסכם כזה שחייבים לחתום עליו לעשות דברים יותר חזקים.

משה גפני: הם הגיעו למסקנה של 5,000 דולר שזה באמת לא לפי התקנות של מדינות אירופה.

פרידה ישראלי: זה התקן של ה-OECD.

משה גפני: ה-OECD, בסדר.

משה גפני: אנחנו מדברים פה על הסכם עם מדינות אירופה.

משה גפני: אמרתי שיירשם בפרוטוקול שאנחנו סבורים, כמו שאתה אומר, שצריך לפחות שיהיה 10,000 דולר.

משה גפני: אבל אם הם לא יסכימו והם יישארו עם ה-5,000 דולר לא תהיה לנו ברירה, מה אנחנו יכולים לעשות?

משה גפני: אנחנו יכולים רק דבר אחד והוא להיכנס לממשלה ולעבוד שם בין הפקידות ולעמוד מול מדינות אירופה בצורה יותר חזקה מכפי שהפקידים עומדים.

משה גפני: אני לא בטוח שזה נכון, אני חושב שהם גם עומדים חזק.

משה גפני: הבנו.

טליה דולן-גדיש: "(10) חשבון שבו הנכסים הפיננסיים היחידים הם מניות או אופציות המוחזקות על ידי נאמן בעבור עובדים, לפי סעיף 102 לפקודה; (11) חשבון המוחזק אך ורק בידי עיזבון, והמוסד הפיננסי המדווח אימת את דבר הפטירה במרשם האוכלוסין כמשמעותו בחוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה-1965 ; "חשבון פיננסי" – כהגדרתו בסעיף 135ב לפקודה, למעט חשבון מוחרג; "חשבון קיים" – חשבון פיננסי שנפתח לפני יום כ"ו שבט התשע"ט (1 בפברואר 2019); "חשבון רדום" – חשבון שעברו שלוש שנים או יותר מהיום שבו נתקבלה מבעל החשבון הוראה אחרונה לגביו או לגבי כל חשבון אחר שבבעלותו שמוחזק במוסד הפיננסי שבו מוחזק החשבון; "ישות אקטיבית" – "NFE אקטיבי" כהגדרתו בחלק VIII, סעיף ד.9 לתקן וכן מוסד ציבורי; "ישות פאסיבית" – "NFE פסיבי" כהגדרתו בחלק VIII, סעיף ד.8 לתקן; "מוסד פיננסי ישראלי קטן הנותן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית" – מוסד פיננסי ישראלי שנותן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית שעומד בדרישות המפורטות בסעיף ג, חלק III לנספח 2 להסכם פטקא;"

שגית אפיק: תסבירי.

פרידה ישראלי: אנחנו לוקחים את המוסדות הפיננסים הקטנים של פטקא שיכולים לקבל פיקדונות עד 50,000 דולר ומגבלה על סך כל הפיקדונות שלהם, והכנסנו פה לתוך ה-CRS הוראת פטור למוסדות הפיננסיים הקטנים האלה למרות שעל פי ה-CRS אין להם פטור.

פרידה ישראלי: אין לנו ספק שבביקורת גם על זה נראה איזה הערה נקבל.

פרידה ישראלי: בכל מקרה, את אותו פטור שיש לפי ההסכם עם האמריקאים למוסד פיננסי קטן, נתנו כאן, ויקבלו אותו גם בהקשר של גמ"חים, הגמ"חים הקטנים.

שגית אפיק: המועד שיש בפטקא הוא אוגוסט 2018, דיברנו על זה בישיבה הקודמת.

שגית אפיק: מה קורה לגבי זה?

פרידה ישראלי: זה לא על זה, זה על מוסדות הציבור ולא על הקטן.

פרידה ישראלי: קטן - מעמדו נשאר קטן.

שגית אפיק: הקטן – מעמדו נשאר קטן, מוחרג לחלוטין.

פרידה ישראלי: נכון.

פרידה ישראלי: מסכימים שהוא מוסד פיננסי, אבל בגלל שהוא קטן הוא מקבל את הפטור.

משה גפני: איפה כתוב?

קריאה: זה בהוראה אופרטיבית.

משה גפני: חברי הוועדה, שימת ליבכם לעניין הזה.

משה גפני: בפטקא העליתי את העניין הזה של אותם מוסדות להשכלה גבוהה, ובין היתר, זה הגמ"חים של הפקדות ללא ריבית.

משה גפני: הוחלט אז, ונדמה לי שזה כתוב בפטקא, שזה יידחה בשנתיים עד אוגוסט 2018.

קוסאי עאסי: זה לא הסעיף הזה.

משה גפני: אני יודע, אני מעלה את זה באופן עקרוני ואני רוצה להגיד מה דעתי בעניין.

משה גפני: אם כן, עד אוגוסט 2018 או עד שיחוקק חוק הגמ"חים.

משה גפני: אגב, בשבוע הבא הוא עולה ואני כנראה מפסיק להקשיב מדי הרבה לממשלה, ואגיד למה.

משה גפני: אני רוצה את חוק הגמ"חים, אני מעוניין בו.

משה גפני: אמרתי את זה לאבי ליכט כשהוא היה עדיין המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

משה גפני: אני מעוניין מהרבה סיבות שאני לא רוצה לפרט.

משה גפני: אני יודע שאי-אפשר בעידן הזה שלא יהיה חוק מותאם לעניין הזה, ואנחנו עובדים על זה כל הזמן.

משה גפני: נציגי הגמ"חים יושבים ויושבים גם עם אלה שעוסקים בצו איסור הלבנת הון ועם כולם.

משה גפני: בישיבה האחרונה הגיע לכאן יואב גפני מרשות שוק ההון ואמר:

משה גפני: אנחנו לא רוצים להיות הרגולטור לגבי העניין הזה, אנחנו רוצים שהפיקוח על הבנקים.

משה גפני: הוא בעצם לא אמר, הוא רק דיבר איתי ברמזים: אנחנו לא מתאימים לעניין הזה, הפיקוח על הבנקים צריך לעסוק בעניין.

משה גפני: חוק הגמ"חים הוא חוק ממשלתי.

משה גפני: הם אמרו: אנחנו לא מסכימים שתמשיך את הדיון בעניין הזה.

משה גפני: ישבתי עם הנגידה ועם המפקחת על הבנקים ואמרתי: אנחנו מבקשים שאתם תפקחו על זה, גם אמרנו את זה בוועדה וגם היועצת המשפטית אמרה את זה בוועדה, כיוון שאתם אנשי המקצוע ואתם מכירים את העניין.

משה גפני: ישבתי איתם בשבוע שעבר, הם סירבו.

איתן ברושי: אנחנו נתלים באילנות גבוהים.

משה גפני: כן.

משה גפני: רוצים שאני אחוקק את חוק הגמ"חים כשאנחנו נמצאים במצוקה.

משה גפני: אני רוצה לסיים את זה.

משה גפני: אני מקווה שביום שלישי הבא אביא את חוק הגמ"חים, ואני מתכוון להתקדם עם העניין הזה עד כמה שאפשר ולסיים אותו.

משה גפני: אין לי שום עניין, כי אם לא הייתי רוצה את החוק הייתי אומר.

משה גפני: כיושב-ראש ועדה מותר לי להגיד לממשלה: אני לא רוצה את החוק הזה, תעשו מה שאתם רוצים.

משה גפני: תעבירו את זה לוועדה אחרת, או כל דבר אחר.

משה גפני: אבל אני רוצה את החוק, ואני אומר את זה פעם אחר פעם אחר פעם.

משה גפני: נדמה לי שיש מישהו במשרד המשפטים שלא מאמין לי, כמו שאני גם לא מאמין לו.

משה גפני: אבל אני הולך לחוקק את זה.

משה גפני: אני רוצה להכניס בחוק כמו שעשינו בפטקא, ולהחיל את זה גם על הפטקא.

משה גפני: חוק הגמ"חים עדיין לא נחקק.

משה גפני: אני מבקש שתהיה כתוב שתהיה אורכה של שנתיים, או עד שיחוקק חוק הגמ"חים.

משה גפני: כמו שעשינו בפטקא כך זה יהיה כאן.

משה גפני: האם משרד המשפטים כאן?

אלישבע לסרי: כן.

אלישבע לסרי: אלישבע לסרי, משרד המשפטים.

אלישבע לסרי: אכן בתקנות הפטקא קבעתם הוראת שעה של שנתיים במטרה להסדיר את נושא הגמ"חים.

אלישבע לסרי: ההוראה הזו פגה ב-1 לאוגוסט 2018, כידוע לכולם.

אלישבע לסרי: לכן, מבחינה משפטית מוסדות ציבור שאינם מוסדות פיננסיים קטנים צריכים להתחיל לדווח.

אלישבע לסרי: הנושא עלה ליועץ והיועץ והמשנה ליועמ"ש החליטו לא להאריך כרגע את הוראת השעה של הפטקא.

אלישבע לסרי: לגבי הוראת השעה ב-CRS - ככל שיש צורך שהגמ"חים צריכים זמן, מוסכם לתת תקופה של חצי שעה בהוראת השעה – זו העמדה.

שגית אפיק: המשמעות היא שלגבי הפטקא ממחר בבוקר - - -

אלישבע לסרי: כן, מוסדות ציבור שאינם מוסדות פיננסיים קטנים צריכים להתחיל לדווח.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שהגמ"חים ייסגרו.

משה גפני: אתם לא נתתם לי לחוקק.

משה גפני: אתם - הממשלה - עצרתם פה את הדיונים.

משה גפני: זאת אומרת שממחר אין פתרון לגמ"חים בחוק של הפטקא, ובזה נותנים פרק זמן של חצי שנה כשאף אחד מאיתנו לא יודע מה זה ההימור הזה.

משה גפני: עם כל הכבוד, משרד המשפטים לא מנהל את הדיונים בכנסת.

משה גפני: כאן מתנהלים דיונים בהיגיון ולא באיזה הוראות שהן כאילו הלכה למשה מסיני.

משה גפני: תהיה הארכה של שנתיים גם בפטקא וגם כאן, או עד שיחוקק החוק, ואני מבקש שתתיישרו לפי מה שנעשה כאן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פרידה, את רוצה להתייחס?

פרידה ישראלי: אני מאוד מקווה שאפשר יהיה לסיים בקרוב גם את הסיפור של חוק הגמ"חים וגם את התקנות.

שגית אפיק: פרידה, מבחינה מקצועית את באמת חושבת שגמ"חים יכולים מחר בבוקר להתחיל לדווח ולהירשם?

שגית אפיק: האם זה משהו שהוא אפשרי בכלל?

פרידה ישראלי: בפועל צריך תקופת היערכות של כמה חודשים לדבר כזה.

משה גפני: משרד המשפטים אומר שבפטקא לא, ופה הם אומרים חצי שנה.

אלישבע לסרי: ניתנה תקופה של שנתיים בפטקא בשביל להסדיר את הנושא של הגמ"חים.

משה גפני: אנחנו יודעים איך זה הועבר בפטקא, ואנחנו יודעים איפה אנחנו עומדים היום, ואנחנו יודעים מי יצר את זה.

משה גפני: אבל בסדר, לכם קל מאוד.

משה גפני: אני צריך להתמודד עם הבעיות.

משה גפני: רק שכל העולם יידע שהמשמעות של העניין היא שמבחינת הפטקא מחר זה מפסיק.

משה גפני: אתם יכולים להאשים אותי שאני כיושב-ראש הוועדה לא סיימתי, אבל כולם היו פה וראו את זה.

משה גפני: את יכולה להגיד לי מי יהיה הרגולטור שיפקח על חוק הגמ"חים?

משה גפני: צריך לכתוב את זה בחוק.

משה גפני: את יודעת להגיד לי מי?

אלישבע לסרי: אני לא יודעת לענות על השאלות האלה, אני רק יודעת להגיד שנקבעה הוראת שעה של שנתיים - - -

משה גפני: טוב, טוב, טוב.

משה גפני: בסדר, אם את לא יודעת להגיד לי אז מה אעשה?

משה גפני: תהיה הארכה לשנתיים גם בפטקא, או עד שיסתיים החוק של הגמ"חים, אחרת אי-אפשר לנהל את זה - זה סתם.

משה גפני: ממשיכים הלאה.

טליה דולן-גדיש: "יתרה" בחשבון פיננסי, "ערך" של חשבון פיננסי או "יתרה מצרפית" – סך כל היתרות והערכים בחשבונות פיננסיים שבבעלות אותו יחיד או אותה ישות, לפי העניין, המוחזקים במוסד פיננסי ישראלי מדווח ובחשבונות המוחזקים בישות קשורה למוסד הפיננסי, אם המערכת הממוחשבת של המוסד הפיננסי מקשרת את החשבונות לעניין זהות בעל החשבון ומאפשרת את צירוף היתרות או הערכים; לעניין זה, "ישות קשורה" – כמשמעותה בחלק VIII, סעיף ה.4) לתקן; "מדינה בת דיווח" – מדינה זרה שהמנהל פרסם לגביה הודעה לפי תקנה 10(ט); "מדינה זרה" – מדינה, שאינה מדינת ישראל או ארצות הברית של אמריקה, או אזור או שטח מחוץ לישראל שאינם מדינה, המנויים בתקן ישראלי מספר 3166 שמפורסם באתר האינטרנט של מכון התקנים הישראלי בכתובת כך וכך; "מדינה משתתפת", בשנה מסוימת – מדינה שהתחייבה על פי הסכם להעביר למדינת ישראל מידע לפי התקן, המנויה ב-1 בינואר באותה שנה ברשימה שמפורסמת באתר רשות המסים בישראל בכתובת: - - - ; "מוסד פיננסי", "מוסד פיננסי ישראלי" – כהגדרתם בסעיף 135ב לפקודה, למעט מוסד ציבורי; "מוסד פיננסי ישראלי מדווח" – כהגדרתו בסעיף 135ב לפקודה, למעט מוסד ציבורי ולמעט מוסד פיננסי ישראלי שאינו מדווח;"

שגית אפיק: תעצרי כאן ותסבירי מה זה "יתרה", "מדינה בת דיווח", "מדינה זרה" – את כל ההגדרות שהקראת עד עכשיו.

פרידה ישראלי: "יתרה" – המטרה היתה להסביר שאנחנו מדברים על היתרה בחשבון.

פרידה ישראלי: אבל אם יש כמה חשבונות לוקחים את היתרה המצרפית שבכל החשבונות שבבעלות אותו יחיד או אותה ישות שמוחזקים באותו מוסד.

פרידה ישראלי: "מדינה בת דיווח" היא אותה מדינה שהגיעו איתה להסכם שעושים איתה חילופי מידע הדדיים.

שגית אפיק: כמה מדינות כאלה יש?

פרידה ישראלי: אני חושבת שבסביבות 80.

שרון אהרוני: לפי האמנה המולטילטרלית חתמו כ-100 מדינות.

שרון אהרוני: אנחנו לא אמורים להעביר לכולן.

שרון אהרוני: אנחנו עושים בדיקות לאיזה מדינות יש הסכם בילטרלי או הסכמה או שבחרו האחת את השנייה להעביר ולא חייבו שם את ישראל.

שרון אהרוני: מורידים שם מדינות אויב וגם מדינות שלא עברו את אבטחת מידע של ארגון ה-OECD.

שרון אהרוני: כרגע זה פוטנציאל של 61 מדינות פחות או יותר לפי המצב כיום, כי ככל שמדינה תעבור את הסף של אבטחת מידע, הרשימה הזו יכולה להתעדכן משנה לשנה.

שרון אהרוני: אבל אנחנו לא נעביר למדינות שלא עברו את אבטחת המידע.

שרון אהרוני: בעולם בשנת 2017 העבירו כמעט כ-50 מדינות, והשנה הזו כמעט סדר גודל של 90 מדינות כבר מתחילות להעביר, כפי שאמר מנהל רשות המסים בשבוע שעבר.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: הלאה.

טליה דולן-גדיש: "מוסד פיננסי ישראלי שאינו מדווח" – כל אחד מאלה: (1) ישות ממשלתית כהגדרתה בחלק VIII, סעיף ב.

טליה דולן-גדיש: 2 לתקן; (2) ארגון בין-לאומי כהגדרתו בחלק VIII, סעיף ב.3 לתקן; (3) בנק מרכזי כהגדרתו בחלק VIII, סעיף ב.4 לתקן; (4) מנפיק מוסמך של כרטיסי אשראי כהגדרתו בחלק VIII, סעיף ב.8 לתקן; (5) כלי השקעות קולקטיבי פטור כהגדרתו בחלק VIII, סעיף ב.9 לתקן; (6) חברה מנהלת כהגדרתה בחוק הפיקוח על קופות גמל; (7) קופת גמל, לרבות קופת ביטוח ולמעט קרן השתלמות וקופת גמל להשקעה, כהגדרתן בחוק הפיקוח על קופות גמל; (8) מנהל תיקים או יועץ השקעות כהגדרתם בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"ה-1995; (9) מנהל קרן כמשמעותו בחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994 ; (10) נאמנות שהנאמן בה הוא מוסד פיננסי ישראלי מדווח והוא מדווח על כל המידע החייב בדיווח לפי חלק I לתקן, לגבי כל החשבונות בני הדיווח של הנאמנות; (11) מוסד פיננסי ישראלי קטן הנותן שירות פיקדון ואשראי בלא ריבית; "מנהל קשרי לקוחות" – לרבות מי שממלא תפקיד דומה, אף אם תוארו שונה; "מספר TIN" או "TIN" – כהגדרת TIN בחלק VIII, סעיף ה, סעיף קטן 5 לתקן; "סממן של מדינה זרה" – כל אחד מהסממנים המפורטים בחלק III, סעיף ב, סעיף קטן 2, פסקאות א) עד ו) לתקן; "ראיה תיעודית" – כהגדרתה בחלק VIII, סעיף ה, סעיפים קטנים 6 א) עד ג) לתקן; "שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית" – קבלת פיקדונות ומתן אשראי, כאחד, הנעשים דרך עיסוק, ובלבד שהפיקדונות והאשראי אינם נושאי ריבית; לעניין זה, "ריבית" – כהגדרתה בחוק הריבית, התשי"ז-1957 לרבות הותרת חלק מכספי פיקדון או תרומה מזכה בידי נותן האשראי, בשל מתן האשראי למעט – (1) עמלות לכיסוי הוצאות תפעול; (2) החזר הוצאות סבירות שהוצאו בשל פיגור בהחזר האשראי; "פיקדון" – כל תשלום שיש בצדו זכות לקבלו חזרה, כולו או חלקו, בין שהזכות היא של נותן התשלום ובין שהומחתה או הוקנתה לאדם שלישי;

אחד מאלה: (1) יש בצידה זכות לקבלה חזרה, כולה או חלקה, בין שהזכות היא של נותן התרומה ובין שהומחתה או הוקנתה לאדם שלישי; (2) יש בצידה זכות לקבל מענק או אשראי, בין שהזכות היא של נותן התרומה ובין שהומחתה או הוקנתה לאדם שלישי; "אשראי" – כהגדרתו בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ"א- 1981 (להלן – חוק הבנקאות (רישוי)); "מתן אשראי" – כהגדרתו בסעיף 21(ב) לחוק הבנקאות (רישוי), למעט הנפקה של כרטיסי אשראי;"

משה גפני: הסבר, בבקשה.

פרידה ישראלי: הרי אנחנו מציעים פה פטור למוסד ציבורי בהנחה שיעמוד תחת הרגולציה שחלה עליו לגמ"ח שהוא מוסד ציבורי.

פרידה ישראלי: לצורך ההגדרה אנחנו משתמשים במונח "גוף שמעניק שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית", ואז את ההגדרה שהכנסנו לקחנו מתוך מה שכרגע מתגבש לעניין חוק הגמ"חים.

פרידה ישראלי: זאת אומרת, לא המצאנו בעצמנו – על מוסד פיננסי קטן, סליחה.

משה גפני: כן, בבקשה.

צביקה זאבי: העניין הוא שההגדרות הן עדיין בבדיקות והנוסח הזה עדיין לא סגור.

פרידה ישראלי: היינו חייבים איזשהו נוסח.

צביקה זאבי: נכון, אבל השאלה אם לא נכניס פה בדלת האחורית.

צביקה זאבי: אם בסוף, לצורך העניין, גמ"ח לא יעמוד בהגדרה הזאת אלא בהגדרה החדשה, אז הוא איכשהו יישפך לכאן.

פרידה ישראלי: זה הכי טוב שהיה לנו.

קוסאי עאסי: אני חייב לציין שלפני ששמתי את זה דיברתי עם אייל בן ישעיה מהלשכה המשפטית ברשות שוק ההון והוא אמר לי שזה הנוסח האחרון שהיה והוא נוסח שמקובל על-ידי הגמ"חים והוועדה.

קוסאי עאסי: הוא הסביר לי שאין ויכוח על התוכן, אולי יש ויכוח על השמות שם.

קוסאי עאסי: מבחינתנו, מקובל עלינו שזה הנוסח שיהיה.

קוסאי עאסי: ברגע שיהיה חוק הגמ"חים אז פשוט נפנה לשם.

קוסאי עאסי: מבחינתנו, היה עדיף להפנות לנו לחוק הגמ"חים.

שגית אפיק: אפשר לנסות למצוא איזושהי הוראה שבסופו של דבר תפנה ותשתה את ההגדרה משם.

שגית אפיק: מה עשיתם בפטקא?

שגית אפיק: הרי גם שם לא היתה הגדרה.

קוסאי עאסי: בפטקא מוסד פיננסי קטן היה בהגדרה יותר רחבה.

קוסאי עאסי: אנחנו פה צמצמנו מוסד פיננסי קטן למידותיו של גמ"ח.

שגית אפיק: למה צמצמתם?

קוסאי עאסי: כי הנושא הזה הוא הפרה ואנחנו לא רוצים להיות.

קוסאי עאסי: אם אנחנו כבר מפרים אז שנפר רק לגבי גמ"חים שאפשר להסביר את זה אולי.

שגית אפיק: זאת אומרת, בעוד שבפטקא אפשר היה להתחבר להגדרות שלהם שהיו הגדרות רחבות יותר, ב-CRS מוסד ציבורי קטן - - -

פרידה ישראלי: לא, לא מוסד ציבורי.

פרידה ישראלי: פטקא נתן פטור לכל מוסד פיננסי קטן שנותן פיקדונות עד 50,000 דולר ו-CRS לא נותן פטור למוסדות קטנים.

פרידה ישראלי: אנחנו עשינו כאן החרגה של מה שמציק לנו וזה עולם הגמ"חים אז נתנו החרגה רק לגמ"ח קטן.

צביקה זאבי: יש אפשרות לעשות הפניה לחוק ואז יחולו עליו ההגדרות.

קריאות: אבל החוק לא קיים.

שגית אפיק: בסדר, נמצא לזה פתרון.

שגית אפיק: הבנו את הבעיה.

שגית אפיק: ההגדרה צריכה להיות זהה למה שיהיה בחוק הגמ"חים ושיהיה מקובל על הגמ"חים ועל הוועדה.

צביקה זאבי: הנוסח הזה ממש לא מקובל כרגע.

צביקה זאבי: יכול להיות שבעיני אייל זה היה סופי, אני מדבר מהזיכרון.

צביקה זאבי: אבל - - -

קוסאי עאסי: הוא הסביר אפילו שזה הנוסח שהתקבל מהוועדה.

משה גפני: אז צריך להביא נוסח – בסדר.

משה גפני: אלישבע ממשרד המשפטים, אני אומר לך עם מה אנחנו יוצאים מהישיבה הזו.

משה גפני: הישיבה הזו היא יותר קצרה והיא מסתיימת בשעה 11:00 כי אנחנו ביום רביעי ויש מליאה.

משה גפני: בהתחלה אמרתי שהבנקים עושים מה שנוח להם.

משה גפני: הם לא נכנסים לבעיות.

משה גפני: ברגע שיש איזושהי בעיה הם לא פותחים חשבון או שהם סוגרים חשבון.

משה גפני: נתקלנו בתופעה הזו.

משה גפני: משרד המשפטים, אתם לא מנותקים ממה שקורה בפועל.

משה גפני: אתם הרי לא יכולים לבוא ולהגיד: זה הלכה למשה מסיני.

משה גפני: את באה ואומרת שלגבי הפטקא הסתיים העניין.

משה גפני: מה שהיה כאן או מה שיש בתקנות של הפטקא – יש פתרונות והפתרונות האלה מוארכים למשך שנתיים והסתיים העניין.

משה גפני: את אומרת את זה בשם היועץ המשפטי לממשלה ואני מניח שזה בשם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

משה גפני: מה שהולך לקרות עכשיו, ואני לא מתכוון לשתוק על הדבר הזה, זה שהקושי שיש לאנשים בדברים האלה בבנק הולך להיות מחר פי אלף יותר גרוע.

משה גפני: יבואו הבנקים ויגידו: משרד המשפטים אמר שאין יותר הארכה של הפטקא.

משה גפני: את מבינה מה את עושה עכשיו עם האמירה הזו?

משה גפני: מי ששלח אותך יודע מה שהוא עשה?

משה גפני: המשמעות של הדבר הוא שהבנקים יגידו: מה לנו ולעניין?

משה גפני: לא רוצים.

משה גפני: היועץ המשפטי לממשלה אומר שההנחיות של הארכת המועדים של הפטקא לא חלות יותר, הוא לא מאשר את זה יותר, יתחילו לסגור חשבונות ואנחנו נתחיל לקבל, ואתם תבואו ותגידו שצריך להתנהל כמו מדינה מתוקנת.

משה גפני: איזה מדינה מתוקנת זו?

משה גפני: הגורמים המקצועיים אומרים כאן בוועדה שצריך להאריך את זה, עדיין לא הסתיים, ואת באה ואומרת בשם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, כך אני מניח: אפשר ב-CRS להאריך לחצי שנה - תודה רבה, חצי שנה זה לא זמן שאפשר לעשות איתו משהו - אבל הפטקא הסתיים.

משה גפני: זה ניתן אז, וזהו.

משה גפני: מה את רוצה שנעשה עם זה?

משה גפני: מה נגיד לאנשים?

משה גפני: הם יבואו לבנק ויסגרו להם את החשבון.

משה גפני: כן, בבקשה.

אלישבע לסרי: אני אעביר את המסר של הגורמים המקצועיים עוד פעם אצלנו, אבל אני חושבת שהדברים ידועים.

משה גפני: הבנקים, מה אתם אומרים על זה?

לוני בכר: אדוני, אכן בעייתי.

לוני בכר: המדינה צריכה להתיישר להחלטה אחת פה אחד.

משה גפני: אתם יכולים להמתין עם זה?

לוני בכר: הבנקים צריכים לדעת איך לפעול.

משה גפני: אני יודע, אתם מכירים פה את המצב.

משה גפני: האם אתם יכולים להמתין עם זה?

לוני בכר: כל בנק יצטרך לפעול בהתאם להנחיות וניהול הסיכונים שלו, אדוני.

מיקי טמיר: אבל אנחנו מקשיבים למה שנאמר פה.

מיקי טמיר: מאוד חשוב לנו לשמוע מה אומרים הגופים.

לוני בכר: זה מאוד בעייתי, אדוני צודק במיליון אחוז.

משה גפני: מה אתם אומרים?

דרור גולדשטיין: קודם כל, צריך לזכור שהפתרון הזה של מוסד ציבורי הוא אחד מבין שלושה פתרונות שנקבעו במכתב של המפקחת בתיאום עם רשות המסים.

משה גפני: הכנסת החליטה בהסכמתכם ובהסכמת כולם להאריך את המועד עד לתיקון החוק.

משה גפני: הגיע המועד, אם לא ה-CRS לא היינו יודעים מזה בכלל, והמצב הוא שהסתיים העניין וכל אחד מהבנקים יכול לעשות כרצונו.

משה גפני: נתחיל לקבל פניות שסוגרים חשבונות.

משה גפני: רק שנדע, אנחנו לא מדברים פה על איזה פריבילגיה.

משה גפני: אנחנו מדברים על החזקת חשבון של גופים התנדבותיים.

משה גפני: הפיקוח על הבנקים, מה אתם אומרים?

דרור גולדשטיין: קודם כל, כמו שאמרתי, זה שניים מתוך שלושה פתרונות כשחלק מהגמ"חים הלכו על פתרון לגבי פטקא של G-numbers, להירשם ב - - -

משה גפני: בסדר, אבל יש סוגים שונים.

משה גפני: לאלה שיש פתרונות - יש פתרונות.

דרור גולדשטיין: אנחנו לא אחראים על האכיפה של התקנות האלה.

שגית אפיק: אבל אתם אחראים על הנחיית הבנקים.

שגית אפיק: אומרים כאן הבנקים שהם לא יודעים מה ההנחיה שתחול עליהם לאור הסיטואציה שנוצרה כאן.

דרור גולדשטיין: המפקחת על הבנקים יכולה להגיד לבנקים לעשות כל מיני דברים ביחס להוראות שלה.

דרור גולדשטיין: תקנות פטקא זה לא הוראות של המפקחת על הבנקים.

דרור גולדשטיין: אנחנו עוזרים בתקשורת בין מי שאחראי על יישום התקנות לבין הבנקים, ולכן הוצאנו את המכתב ונתנו הנחיות לבנקים.

משה גפני: אני מבקש שתנחו את הבנקים שלפרק הזמן הזה, שלעת עתה, ימשיכו הלאה באותה התנהלות.

משה גפני: הרי הולך להיות פה דבר שהוא רע מאוד.

משה גפני: בשבוע הבא אני ממשיך את הדיון על ה-CRS ומקיים את הדיון על הגמ"חים.

משה גפני: כן, בבקשה.

רונן ניסים: אני רונן נסים מהמחלקה המשפטית בבנק ישראל.

רונן ניסים: יש פה קושי משפטי.

רונן ניסים: אני יכול לשבת עם היועצת המשפטית ועם אנשי רשות המסים ומינהל הכנסות המדינה.

רונן ניסים: אנחנו לא יכולים.

רונן ניסים: יש מגבלות לסמכות של המפקחת על הבנקים, ולכן אפשר לטכס עצה למצוא איזשהו פתרון.

רונן ניסים: אבל אנחנו לא יכולים להוציא הנחיה בניגוד, לא לעמדת היועץ המשפטי לממשלה, לא לעמדה המקצועית של מינהל הכנסות המדינה ורשות המסים.

משה גפני: העמדה המקצועית היא להאריך את זה בכמה חודשים, זה נאמר פה קודם.

פרידה ישראלי: לא, העמדה המקצועית אמרה שבאמת כדי שהם יהיו מסוגלים ליישם את ההוראות, אין ספק שבפועל זה ייקח להם כמה חודשים של היערכות.

משה גפני: כן, לזה התכוונתי.

משה גפני: הגורמים המקצועיים אמרו את זה בצדק.

רונן ניסים: מדברים על ה-CRS או גם על הפטקא?

שגית אפיק: על הפטקא.

שגית אפיק: הבעיה לגבי הפטקא הפכה להיות כרגע חמורה כיוון שאומר היועץ המשפטי לממשלה.

שגית אפיק: עד עכשיו כולם יצאו מתוך הנחה הסבירה וההגיונית שהיתה בנסיבות העניין שעל אף שמופיע בתקנות הפטקא אוגוסט 2018, שהמועד הזה יוארך.

שגית אפיק: לכן, הבנקים לא באו ופעלו ושינו את הסטטוס-קוו.

שגית אפיק: עכשיו לאור ההצהרה של אלישבע בשם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה נוצר מצב שלכאורה שומעים הבנקים שלא תהיה עוד הארכה לאוגוסט 18', אפילו שהוועדה מתנגדת לזה, ואפילו שהגורמים המקצועיים במינהל הכנסות המדינה וברשות המסים סבורים שצריך לתת תקופת היערכות.

שגית אפיק: פונה אליכם היושב-ראש ואומר לכם על מנת שלא נימצא שוב באותו כאוס שהיינו בו ודברים יתחילו להשתנות בין רגע - הוא מבקש מכם לשמור על סטטוס קוו.

שגית אפיק: יכול להיות שבאמת אתם צריכים לעשות את זה בשיתוף עם היועץ המשפטי לממשלה ובשיתוף עם מינהל הכנסות המדינה.

שגית אפיק: אבל המטרה היא שלא נימצא שוב בפני שוקת שבורה של הרבה פניות וברדק שנוצר כתוצאה מזה שכל בנק יפעל כראות עיניו, כפי שאמר כאן נציג איגוד הבנקים.

רונן ניסים: אני מסכים איתך לחלוטין.

רונן ניסים: הבעיה היא שאנחנו בין המצרים כי גם משפטית אנחנו כפופים ליועץ המשפטי לממשלה מבחינת פרשנות או - - -

משה גפני: האם אני יכול לבקש שמינהל הכנסות המדינה יישב יחד עם הפיקוח על הבנקים, עם משרד המשפטים, כדי לנסות להגיע לפתרון בזה?

משה גפני: יכולה להיות פה בעיה גדולה מאוד.

פרידה ישראלי: יש פה החלטה של היועץ המשפטי לממשלה.

פרידה ישראלי: ככל שהיועץ ירצה לדעת מה ההשלכות מבחינת הגמ"חים וזמן שצריך להיערכות ומה המשמעויות, נשמח לשבת איתם.

משה גפני: אבל אני לא עוסק בשמחות שלכם עכשיו, אני עוסק בבעיה שנוצרה כתוצאה מהעניין הזה.

משה גפני: זה הולך להיות גם עם ה- CRS, אבל עם הפטקא אנחנו בלאו הכי.

משה גפני: אני העברתי כאן את מה שאתם ביקשתם ועשינו מה שעשינו.

משה גפני: אני מבקש מכם לשבת.

משה גפני: אני לא יודע אם היועץ המשפטי לממשלה יפנה אליכם.

משה גפני: למה שיפנה אליכם?

משה גפני: הוא נתן הוראה, ושלום על ישראל, ושכולם ישברו את הראש.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שאני לא יכול להמשיך לחוקק פה.

משה גפני: היועץ המשפטי יושב באיזשהו מקום, נותן הנחיה, לא מבין את ההשלכה של זה, ואני צריך להמשיך הלאה.

משה גפני: לאן להתקדם?

משה גפני: האם אני לא נושא באחריות למשהו?

משה גפני: אני מבקש לשבת עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה יחד עם הפיקוח על הבנקים, ובעיקר מנהל רשות המסים ומינהל הכנסות המדינה.

משה גפני: נוצרה פה בעיה.

משה גפני: לדעתי, המשנה ליועץ המשפטי לא מודע לבעיה הזו.

משה גפני: אני לא יודע, אני מרגיש די מבוזה.

משה גפני: אני עומד ומתחנן שלא יהיה פה פתאום כאוס.

משה גפני: אני מכיר את הבנקים ואני יודע שהבנקים לא לוקחים סיכונים אפילו בדברים שהם פשוטים ואין בהם בעיה משפטית.

משה גפני: הם יבואו לפה ויגידו: הגברת אלישבע אמרה שאין, וזהו.

משה גפני: מה נגיד לאנשים?

פרידה ישראלי: אנחנו נשב וננסה לעשות כל מאמץ.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תנסו להגיע לפתרון כי בלי פתרון - - -

שגית אפיק: פרידה, יש לי עוד שאלה בהקשר למה שהסברת קודם.

שגית אפיק: אמרת שאתם עכשיו מתייחסים רק לגמ"חים על מנת שלא תהיו בהפרה.

משה גפני: סליחה, למה אני חי בתחושה שאצל אבי ליכט הייתי מקבל מיד הארכה?

משה גפני: זה תחושה לא נכונה?

משה גפני: את לא יודעת.

פרידה ישראלי: אני לא יודעת.

משה גפני: היתה לי הרגשה כזו, אולי אני טועה.

שגית אפיק: אני רוצה להתייחס לזה שאמרת שכאן אתם מתייחסים אך ורק לגמ"חים על מנת שלא תהיו בהפרה מול ה-CRS.

שגית אפיק: אני חוששת - - -

פרידה ישראלי: אני אמרתי שה-CRS לא פוטר מוסדות קטנים.

פרידה ישראלי: אנחנו הבנו כי היו הבהרות קודם מצד יושב-ראש ועדת כספים וכו' שיש ציפייה לפטור את נושא הגמ"חים באופן דומה לפטקא ובלי זה יהיה קושי להעביר את התקנות.

שגית אפיק: נכון.

שגית אפיק: מה שקרה הוא שאנחנו מגלים הרבה דברים ביישום.

שגית אפיק: כיוון שהפטקא חלה על מוסדות פיננסיים קטנים, השאלה שלי היא מה יקרה ביום שאחרי ה-CRS.

שגית אפיק: האם מוסדות פיננסיים קטנים שלא נתקלנו בבעיה ביישום לגביהם בפטקא כיוון שהם נכללו בהגדרה - - -

פרידה ישראלי: אף אחד לא פנה אלינו.

שגית אפיק: כי לא היתה בעיה לגביהם.

שגית אפיק: השאלה היא מה יהיה ביום שאחרי לגביהם?

פרידה ישראלי: אני באמת לא יודעת.

שרון אהרוני: אין היום עוגן בתקן לפטור אותם בכלל.

שרון אהרוני: פרידה אומרת שאין עוגן.

שרון אהרוני: מה שעשינו פה זה לפנים משורת הדין לגבי האוכלוסייה המסוימת שהיושב-ראש ביקש.

שרון אהרוני: אין עוגן בתקן לפטור אותם.

משה גפני: איתן, מוסי, מיקי, אנחנו לא יודעים מה יהיה עם מוסדות ציבור.

משה גפני: אני מכיר את הגמ"חים ולכן אני מדבר עליהם.

משה גפני: אבל אין לי מושג.

משה גפני: בינתיים זה לא קרה, אבל זה עלול לקרות.

משה גפני: כל המגזר השלישי יבוא, אנחנו הרי מכירים את זה.

איתן ברושי: למה זה חלק?

משה גפני: כי זה חלק מהעניין.

משה גפני: הנה, שמעת.

איתן ברושי: עם כל הכבוד, אם אנחנו בתכתיבים אז תבטל את הדיון.

משה גפני: אומר המשנה ליועץ המשפטי.

משה גפני: אני ביקשתי הארכה.

איתן ברושי: עם כל הכבוד למשנה, אתה מגדיר את המיקום של הגורמים האלה כל פעם מחדש.

איתן ברושי: אנחנו לא עובדים אצלם.

איתן ברושי: אני חושב שזה לא נכון.

משה גפני: אני מבקש.

משה גפני: זה לא רק לגבי הגמ"חים, אני לא רוצה שלגמ"חים יעשו טובות.

משה גפני: זה חל על מוסדות ציבור.

משה גפני: אני מבקש שתשבו ותגיעו לפתרון, אחרת אני לא יכול לחוקק.

משה גפני: גם אני בשר ודם.

משה גפני: החלטתם לעשות הסכם על ה-CRS ואני הולך איתכם.

משה גפני: הלכתי איתכם בפטקא בחקיקה והלכתי איתכם בפטקא בתקנות, ועשינו מה שעשינו.

משה גפני: ניסינו מן הגורן ומן היקב למצוא פתרון, לפחות זמני.

משה גפני: אם לא נמצא פתרון הלאה, אז הפירוש הוא שאני לא יודע לחוקק.

משה גפני: אם אני לא יודע לחוקק, אני מפנה את המקום שלי.

משה גפני: ניתן אולי את זה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה לחוקק.

משה גפני: על כל פנים, תשבו ותגיעו לפתרון – אין דרך אחרת.

משה גפני: לדעתי, הוא לא יודע שיש בעיה כזו.

משה גפני: זה בעיה, אי-אפשר להמשיך להתקדם.

משה גפני: ביום שלישי הבא, בעזרת השם, אהיה רוב היום על חוק הגמ"חים.

משה גפני: ביום רביעי הבא אני ממשיך את ה-CRS.

משה גפני: זאת אומרת, אתם צריכים לגמור את זה לקראת שבוע הבא כדי שנוכל להתקדם, אחרת אני לא יכול להתקדם.

משה גפני: שאני לא אובן לא נכון, אני לא מאיים או משהו.

משה גפני: אני רוצה שתהיה חקיקה נורמלית ולא שאנחנו יוצאים מפה ופתאום אנחנו גורמים למפולת אצל כל מיני גופים.

משה גפני: אני מדבר על הגמ"חים, אבל זה לא רק הגמ"חים אלא זה בכלל מוסד ציבורי.

משה גפני: אנחנו עלולים לפגוע במגזר השלישי.

משה גפני: ביום שלישי הבא, כפי שאמרתי, אנחנו עוסקים בחוק הגמ"חים וננסה להתקדם כמה שאפשר.

משה גפני: ננסה גם לסיים את זה באיזושהי צורה.

משה גפני: לגבי נושא ה-CRS – אני ממשיך את הדיון, בעזרת השם, ביום רביעי.

משה גפני: אני מבקש שעד יום שלישי תגיעו עם פתרון של הארכת המועד גם לגבי הפטקא וגם לגבי ה-CRS.

משה גפני: אני מציע שנתיים או עד שיחוקק חוק הגמ"חים.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.