ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1144, 2018-10-23 11:00

משה גפני: רבותי, אני מבקש להקדים את הדיון בנושא של המכון הוולקני לפני שנעבור להצעת חוק של עידוד השקעות הון בחקלאות, שזה ארוך יותר.

משה גפני: פנו אלינו לוועדה – פנו אליי - שיש קיצוץ חד שאיננו מתאים לקיצוץ הרוחבי במכון וולקני.

משה גפני: אז אם אומר משרד החקלאות שהוא לא רוצה את המכון הוולקני, אין בו צורך – בסדר.

משה גפני: נקיים דיון, נגיד למה אין צורך, תצטרכו להסביר וכו'.

משה גפני: אתם לא אומרים את זה.

משה גפני: מה שאתם עושים בינתיים – אנחנו מכירים את השיטה הזאת – זה לייבש את המכון עד שקצה נפשנו בעניין.

משה גפני: אנחנו סבורים שמכון וולקני הוא צורך חיוני, הוא לא דבר של מה בכך, היה כאן גם היושב-ראש של מכון וולקני.

משה גפני: אמרנו שלאחר אישור התקציב נקיים את הדיון בעניין הזה, ואנחנו מבקשים לדעת מה קורה עם הדבר הזה.

משה גפני: יש קיצוץ של 9%-10% במשרד החקלאות, משהו מהסוג הזה.

משה גפני: זה הקיצוץ הרוחבי - שזה הרבה, אני לא מזלזל בקיצוץ הזה, אני חושב שהוא גדול מדי - אבל הקיצוץ בוולקני הוא 24% או 22%, בוודאי למעלה מכפול.

משה גפני: משמעות העניין שאת 2019 לא יכולים להתחיל.

משה גפני: לא נוכל עכשיו לשנות סדרי בראשית, אבל היה מן הראוי להגיע לאיזושהי הסכמה, שיעבור כסף או כל פעולה אחרת, על מנת שנוכל לצאת מפה בהרגשה או בידיעה ש-2019 תיפתח.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם המדינה התפארה במשהו במשך כל שנות קיומה זה בפיתוח החקלאי.

יצחק וקנין: בכל פינה, בכל מקום שהלכנו בעולם - עד היום, ראש הממשלה כשהולך לכל מדינה בעולם - אם יש משהו שמתפארים בו, זה הפיתוח החקלאי, וזה הכול בזכות המכון הוולקני.

יצחק וקנין: הייתי שם מספר פעמים, לא פעם אחת, מכיר את הפעולות שלו, ואני חושב שזו טעות אסטרטגית של מדינה שמקצצת במכון שלוקח אותך קדימה בפיתוח של זנים, בטיפול בכל מיני מחלות.

יצחק וקנין: היום, לצערנו הרב, החקלאות זה לא דבר מובן מאליו.

יצחק וקנין: אני צועק וזועק ואומר את זה כל הזמן.

יצחק וקנין: החקלאות צריכה טיפול מתמיד.

יצחק וקנין: לצערנו הרב, יש גזירות משמיים וכל מיני אסונות שקורים, אבל לא נוסיף להם אסונות תקציביים שאנחנו מייבשים את המכון הוולקני לאט-לאט.

יצחק וקנין: זה יהיה מוות קליני בסוף מכיוון שלא יהיה תקציב לפעילות השוטפת שלו.

יצחק וקנין: אני חושב שלא יכול להיות שדווקא הדבר הזה, שהוא הפנים של המדינה בכל מדינה אחרת בעולם, דווקא שם מקצצים.

יצחק וקנין: לכן אני חושב שצריך לחזור אחורה ולהחזיר את התקציב כולו למכון הוולקני על מנת שהדבר הזה לא יגיע למצב שבו נמצא את עצמנו – אני מכיר את השיטה: השנה זה יהיה ככה, בשנה הבאה עוד קיצוץ ובסוף העסק הזה ימות.

משה גפני: הם לא יכולים לפתוח את 2019 בתקציב הזה.

יצחק וקנין: אני חושב שהוועדה לא יכולה לתת לזה יד בשום פנים ואופן.

יצחק וקנין: אני, בכל אופן, אתנגד לתהליך הזה, חד וחלק.

משה גפני: תודה.

משה גפני: איתן, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ב-18 בפברואר שנה זאת הגשתי, אושרה והתקיים דיון בהשתתפות חברים נוספים בנושא התקציב של מכון וולקני.

איתן ברושי: חברי המנכ"ל, חבריי ממשרד החקלאות, לדעתי הבעיה פה יותר כבדה, כי יש תמיד שתי שאלות:

איתן ברושי: שאלה אחת – הגגות, שזאת שאלה ממשלתית; ושאלה שניה - סדר עדיפויות, שזאת שאלה של המשרד.

איתן ברושי: לכן הדיון פה הוא יותר מסובך, פרופ' פיינרמן, בגלל שהוויכוח הוא בתוך משרד החקלאות.

איתן ברושי: אם היינו מאחדים שורות, היינו הולכים יחד לממשלה ואומרים שיש כאן דבר לא סביר.

איתן ברושי: יש כאן כבר התייעצויות?

משה גפני: מה רצית, שתדבר ולא יהיו התייעצויות?

איתן ברושי: זה סימן טוב, שזה נוגע למישהו.

איתן ברושי: הקיצוץ של מכון וולקני הוא קודם כול שאלה פנימית של משרד החקלאות, ולכן הביקורת היא קשה, תבינו את זה.

איתן ברושי: אם היינו מאחדים שורות והולכים לאוצר, היינו אומרים: אנחנו משנים את תקציב 2019.

איתן ברושי: לא באתם עם זה, אישרו את תקציב 2019, לעתים בקצב מזורז.

איתן ברושי: לכן אני חוזר ואומר, אדוני היושב-ראש:

איתן ברושי: ההחלטה צריכה להיות בשתי רמות – קודם כול, צריך לגמור אותה עם משרד החקלאות, שהתקציב ב-2019 הוא לא נכון ולא ראוי; ולאחר מכן נחפש יחד את המקורות כדי לאזן את התקציב מחדש ב-2019 לעומת שנים קודמות.

איתן ברושי: בלי מחקר ופיתוח, גם אם יהיו מים – שספק אם יהיו – לא תהיה פה חקלאות, בטח לא מתקדמת.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פרופ' פיינרמן, בבקשה.

מיקי לוי: אם אדוני יוכל להדיוטות – אנחנו לא בדיוק יודעים, יודעים בגדול – לתת שלושה משפטים של פירוט על העיסוק.

מיקי לוי: אודה לך.

אליהו פיינרמן: שמי אלי פיינמרמן, אני גמלאי של האוניברסיטה העברית מזה כשנתיים.

מיקי לוי: על המכון.

אליהו פיינרמן: חשבתי על עצמי.

מיקי לוי: על עצמך זה בסדר, אספנו מודיעין עליך.

אליהו פיינרמן: המכון למחקר החקלאי צועד לקראת שנתו ה-100.

אליהו פיינרמן: הוא מכון למחקר ששייך למשרד החקלאות, יש בו כ-200 חוקרים, עוד 450 עוזרי מחקר, 300 סטודנטים מהאוניברסיטאות בסביבה שעושים בו את לימודי המוסמך והדוקטורט.

אליהו פיינרמן: יש שישה מכונים במכון וולקני.

אליהו פיינרמן: עיקרו במרכז, יש לו שלוחה בדרום בגילת ושלוחה בצפון בנווה יער.

אליהו פיינרמן: שמו הולך לפניו, עתיר הישגים ועתיר פרסים.

אליהו פיינרמן: אם תרשו לי, אומר שהוא אחד מיהלומים הבוהקים בכתר הפנינים של המצוינות הישראלית – אין בזה ספק.

אליהו פיינרמן: אם תרשו לי עוד דקה, אתלה באילן גבוה רלוונטי - שר החקלאות, שאמר לא כל כך מזמן: "מכון וולקני הוא מכון לתפארת מדינת ישראל.

אליהו פיינרמן: מדינות רבות מסתכלות עליו כמושא להערצה, ובצדק.

אליהו פיינרמן: כ-100 שנים שהמכון הזה קיים והגיע להישגים שרק הראש היהודי יודע להגיע אליהם.

אליהו פיינרמן: " זה ב-nut shell.

אליהו פיינרמן: אתמול הייתי נציג האקדמיה הישראלית, יחד עם נשיאי אוניברסיטאות, עם מושל ניו גרסי.

אליהו פיינרמן: מכון וולקני, שמו הולך לפניו גם בארצות הברית, ברחבי העולם כולו.

אליהו פיינרמן: אני לא חושב שצריך להוסיף על זה.

אליהו פיינרמן: קיצצו לנו 55 מיליון שקל, ומכיוון שאין לנו כוונה לפטר עובדים, זה אומר שתקציב הפעולות של מכון וולקני ירד מ-70 מיליון שקל ב-2018 ל-17 מיליון שקל ב-2019.

משה גפני: אז אין מכון וולקני.

יצחק וקנין: זה מוות קליני, לא אמרתי את זה סתם.

יצחק וקנין: אני יודע את הדברים לעומק.

משה גפני: הם סוגרים את זה.

אליהו פיינרמן: במכתב שכתבתי לחברי הוועדה – באמת, אני לא רגיל להופיע בוועדת הכספים.

משה גפני: לא נורא, מתרגלים.

אליהו פיינרמן: כתבתי מכתב כי כואב לי שהולכים לייבש, ואין לי מושג למה.

אליהו פיינרמן: אף אחד לא דיבר אתנו.

אליהו פיינרמן: 55 מיליון שקל לקחו לנו, ויש טענה במכתבו של כבוד השר - - -

שלמה בן אליהו: מה זה לא דיברו אתך?

שלמה בן אליהו: ישבת אצלי במשרד, לא?

אליהו פיינרמן: אחרי שהיה קיצוץ בתקציב ישבתי אצלך.

אליהו פיינרמן: לא דיברנו.

משה גפני: ביקשתי ממנו לדבר.

שלמה בן אליהו: שידייק.

משה גפני: בסוף מי שמחליט זה אתם, אבל לדבר אני מבקש מכל משרד, שיגיד את החלק המקצועי.

אליהו פיינרמן: הקיצוץ נעשה, לא ידענו בכלל שזה הולך לקרות.

אליהו פיינרמן: התרגש עלינו.

משה גפני: אני יודע, דיברת אתי, נפגשנו.

משה גפני: כל החברים יודעים את זה.

אליהו פיינרמן: הטענה כאילו התוספת של 60 מיליון שקל למדען הראשי של משרד החקלאות – שנכנס לתקציב משרד החקלאות, לא לתקציב מכון וולקני – מהווה פיצוי על הקיצוץ של 55 מיליון שקל, יסלחו לי היושבים, היא זריית חול בעיניים.

אליהו פיינרמן: 60 מיליון שקל זה, קודם כול, לשלוש שנים.

אליהו פיינרמן: מדובר ב-20 מיליון שקל ב-2019.

אליהו פיינרמן: זה תקציב מחקר של המדען הראשי, שמיועד לכל החוקרים בארץ שמגישים הצעות מחקר.

אליהו פיינרמן: מכון וולקני אכן רלוונטי, הוא זוכה בכ-65%, ואם ניקח 65% מ-20 מיליון שקל, זה יוצא 13 מיליון שקל.

אליהו פיינרמן: התקציב הזה – 80% מ-13 מיליון שקל – מגיע לחוקרים.

אליהו פיינרמן: אין לו שום קשר להנהלת מכון וולקני, הוא צבוע לצורך ביצוע מחקר.

אליהו פיינרמן: מה שמגיע לצורך הוצאות תפעול של הנהלת מכון וולקני הוא 20%.

מיקי לוי: בכלל לא מהתקציב של משרד החקלאות אני מבין.

אליהו פיינרמן: כן.

אליהו פיינרמן: מה שמגיע מתוך מה שיזכו – אם יזכו, נניח שיזכו ב-65% - מה שיגיע להוצאות התפעול של מכון וולקני זה 20% מתוך זה, שזה 2.6 מיליון.

אליהו פיינרמן: כלומר, לקחו לנו 55 מיליון, מזרימים לנו 2.6 מיליון להוצאות התפעול – ארנונה, חשמל.

אליהו פיינרמן: אני יכול למנות פה את כל הפרטים, לא רוצה להיכנס.

אליהו פיינרמן: הערה אחרונה: בלי התשתית התפעולית לא ניתן בכלל לבצע מחקרים במכון וולקני.

אליהו פיינרמן: כלומר, חוקרי מכון וולקני לא יגישו בכלל בקשות למדען הראשי של משרד החקלאות.

אליהו פיינרמן: אני לא יודע מי יזכו ב-65% שזוכים בהם חוקרי מכון וולקני, אני מאחל הצלחה לכל עם ישראל.

אליהו פיינרמן: זה לא יגיע אלינו, וחמור כך, אנחנו, כשאנחנו עושים מחקרים – זה מה שאנחנו עושים, זו פעילות הליבה שלנו – אנחנו מתחייבים כלפי הגורמים המממנים שיש לנו תשתית.

אליהו פיינרמן: אם לא תהיה לנו תשתית – מה נעשה?

משה גפני: פרופ' פיינרמן, אני מודה לך, היית ברור.

משה גפני: כנראה אצטרך לשאול אותך בהמשך עוד כמה שאלות, אבל קודם נשמע את המנכל.

משה גפני: אבו, בקצרה.

משה גפני: הבנו את המטריה.

505: התשתית של חקלאות ישראל נוסדה במחקר.

505: בקומבינציה של חקלאים חלוצים שהגיעו בלי שום ידע, של מחקר ושל הדרכה מסודרת מדינת ישראל בנתה את החקלאות הישראלית.

505: זה היה מאמץ לאומי כולל ששלושת הגורמים האלה הובילו אותו.

505: המרכז המחקרי האמיתי של הנושאים האלה יושב במשולש באזור רחובות, שכולל את הפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית, את מכון וולקני ואת מכון וייצמן – הביולוגיה והכימייה.

505: עכשיו ישנו ויכוח, שעם כל הכבוד לוויכוח של העברה לצפון – במקומות אחרים בעולם הדברים האלה מעולם לא הצליחו.

505: אבל, בסופו של דבר לא מדובר על מעבדות, הידע מצוי בראשם של האנשים.

505: העובדה שהמדענים משלושת הגופים האלה יושבים במרחק של ארבעה-חמישה ק"מ זה מזה, עובדים ביחד ומתחלקים היא הנותנת, היא מה שיוצרת.

505: כל המחקר היישומי של המו"פים האזוריים הוא מאוד חשוב, אבל הוא מחקר פרקטי.

505: הבסיס, התיאוריה שממנה פורצות ההמצאות הגדולות היא זה במשולש הברזל הזה של רחובות.

505: אז אני לא מבין את הממשלה – לא משנה איזו ממשלה.

505: ברגע שאתה נוגע בזה – תבין את מה אתה מרסק.

505: הרי את חתני פרס נובל בכימייה מווייצמן לא יעבירו לקרית שמונה, אבל לא נוגעים בתשתית האנושית, שהיא מייצרת את הרעיון עם כל מה שמסביבה.

505: אני מודה שאני לא מבין עד היום איך לאדם מן היישוב לא רועדת היד כשהוא הולך לפגוע ביצירה של 100 שנה, שכל העולם בא לשאול איך עושים את זה.

505: אני לא מבין, ואני מאה פעמים כבר בשיחות, גם השר ומנכ"לו.

505: לא הצלחתי להבין.

505: אני חושב שאת הטירוף הזה מוכרחים לעצור.

505: כל ציוני – אגב, יש גם חוקרים ערבים – צריך להזדעק ולהגיד: הסר ידך מן הנער הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

משה גפני: רגע, מי הגברת?

ענת זאדה באיירס: אני מייצגת את חוקרי וולקני.

ענת זאדה באיירס: אני עובדת כחוקרת במכון וולקני כ-20 שנה, בתחום של הגנת הצומח ופיתוח חומרי הדברה ידידותיים לצרכנים, למשתמש ולסביבה.

ענת זאדה באיירס: מאז תחילת עבודתי איני זוכרת אי-פעם התייחסות כה מזלזלת מהמערכת הממשלתית בהשכלה ובעבודת חבריי החוקרים.

ענת זאדה באיירס: שנתיים שמתישים אותנו בניסיון, כביכול, להעביר אותנו לצפון הארץ, והשנה העלו הילוך – מנסים להגביר את הלחץ עלינו על ידי סגירת הברז התקציבי.

ענת זאדה באיירס: גם אם נשים בצד את ההתייחסות הברוטלית לכ-1,000 אנשי מדע, מנהלה, סטודנטים ומשתלמים מחו"ל, שנתנו ונותנים את מיטב שנותיהם בעבודה במכון, הרי שמדובר פה בפגיעה באחת מאבני החושן של הציונות ומדינת ישראל, שהיא החקלאות המתקדמת, שהיא תולדה של המחקרים היישומיים שנעשים במכון.

ענת זאדה באיירס: מלבד זאת, האם אנחנו רוצים מדינה שאין בה מחקר חקלאי?

ענת זאדה באיירס: במיוחד על רקע משבר המזון העולמי הקרב ובא ועל רקע התחממות כדור הארץ, שמחייבים - - -

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: עכשיו אני יכול להמשיך את מה שהכנת, להגיד את מה שאת אומרת, מכיוון שהבנו שזה המצב.

משה גפני: אם זה יקרה, אז כל מה שאת אומרת נכון.

משה גפני: בבקשה, משפט אחרון.

ענת זאדה באיירס: אם יורשה לי, לבקש ממך לעכב העברות תקציביות למשרד החקלאות עד - - -

מיקי לוי: עצרי, עצרי, לא כדאי לך לעשות את זה.

יצחק וקנין: תשאירי לנו את העבודה השחורה.

מיקי לוי: תשאירי לנו את העבודה השחורה.

מיקי לוי: עצרי.

ענת זאדה באיירס: מקובל עלי.

קריאה: על מה אתם מדברים?

קריאה: - - - מדיניות הממשלה - - -

משה גפני: רגע, מה קרה?

משה גפני: מה אתה חושב, שעובדת ממכון וולקני תגיד לי - - -

קריאה: את צודקת, את צודקת - - -

משה גפני: אני לא מסכים, תודה.

משה גפני: עובדת במכון וולקני לא יכולה להגיד לחברי כנסת לעצור תקציבים.

משה גפני: אין נוהל כזה.

משה גפני: אם יהיה לנו שכל לעצור – בסדר; אם לא – אז לא.

משה גפני: אנחנו עובדים בדרך שאנחנו עובדים.

ענת זאדה באיירס: אני רק מבקשת שתפתרו את - - -

משה גפני: לפתור את הבעיה – זה בסדר שאת אומרת.

משה גפני: מה לעשות – תשאירי לנו.

ענת זאדה באיירס: אמרתי: מבקשת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: המנכ"ל, בבקשה.

משה גפני: אני מאשים אותך עכשיו בפגיעה בציונות.

איתן ברושי: בן אליהו לא יכול לפגוע בציונות.

מיקי לוי: הכי קל יהיה לעצור ליהודה ושומרון.

שלמה בן אליהו: בניגוד לכל תיאוריות הקונספירציה שהעלו כאן, חס וחלילה אין לנו שום מטרה לפגוע במכון וולקני, אלא ההיפך.

שלמה בן אליהו: אם היינו חושבים על כך, אם זה היה הרעיון – היינו עושים את זה בתקציב 2018, לא 2019.

מיקי לוי: זה דו-שנתי.

שלמה בן אליהו: אני מסביר.

שלמה בן אליהו: היינו עושים את הקיצוץ בתקציב 2018, לא ב-2019.

שלמה בן אליהו: הסיפור הוא הפוך; כשהגשנו לאגף התקציבים את הנושאים שאנחנו רוצים שיהיו בסיכום התקציבים ל-2019 היו 2.5 עמודים עם דרישות להדרכה חקלאית, להדברה, למיכון – כל הדברים שקשורים לחקלאות.

שלמה בן אליהו: בסופו של דבר, בסיכום התקציבי קיבלנו מספר דברים מועט, ומתוך חמישה דברים שקיבלנו, שניים מתייחסים למכון וולקני.

שלמה בן אליהו: זאת אומרת, בסיכום התקציבי 2019 לא קיבלנו תוספות בשום דבר אחר.

שלמה בן אליהו: למה?

שלמה בן אליהו: כי ביקשנו דווקא תוספות למחקר ולשדרוג מעבדות.

שלמה בן אליהו: זאת אומרת, בראייה תוך משרדית, בין כל האגפים, המקום היחיד ששמנו בעדיפות ראשונה לקבלת תקציב היה מחקר ושדרוג מעבדות.

שלמה בן אליהו: ואכן, קיבלנו הכפלה של תקציב המחקר, עוד 60 מיליון שקל – תקציב המחקר עכשיו הוא קרוב ל-120 מיליון שקל – ועוד 15 מיליון שקל לשדרוג מעבדות.

שלמה בן אליהו: זאת אומרת, בראייה של המשרד, בין סדרי העדיפויות בתוך יחידות המשרד, הנושא של המחקר - - -

מיקי לוי: זה תקציב המדען?

שלמה בן אליהו: כן.

מיקי לוי: אז זה לא שלכם בכלל.

שלמה בן אליהו: המדען זה שלנו, סליחה.

מיקי לוי: של משרד החקלאות או המדען הראשי?

שלמה בן אליהו: מדען משרד החקלאות.

משה גפני: זה לא וולקני.

שלמה בן אליהו: אסביר איך זה הולך.

שלמה בן אליהו: תקציבי המדען לא הולכים ישירות לוולקני.

שלמה בן אליהו: המדען מוציא קול קורא, ומכון מחקר שמגיש לו הצעה - היא נשפטת, ומי שמגיש את ההצעה הטובה ביותר זוכה.

שלמה בן אליהו: זה יכול להיות מכון וייצמן, וזה יכול להיות אוניברסיטת תל-אביב.

שלמה בן אליהו: אומרים כאן שכ-65% מהקולות הקוראים, על פי רוב זוכים בהם חוקרי מכון וולקני, מתוך תקציבי המחקר הכוללים.

שלמה בן אליהו: אגב, גם כשזוכה מכון וייצמן הוא עושה שיתוף פעולה גם עם חוקרים מוולקני, זה לא שזה רק מכון וייצמן, ולכן רוב הכסף מגיע לוולקני.

שלמה בן אליהו: לכן בנושא של סדרי העדיפויות במשרד – איפה לחזק - הנושא של המחקר מאוד משמעותי.

משה גפני: היות שלא למדתי ליבה, אני לא יודע איך תוספות הופכות להיות קיצוץ.

משה גפני: אני לא מבין במתמטיקה.

משה גפני: אתה אומר שיש תוספות, בסוף מתברר שיש קיצוץ.

משה גפני: זה אפשרי, אני לא אומר שלא, אני רק לא יודע.

משה גפני: אני רק רוצה שבסוף תציע הצעה, מהישיבה הזאת אנחנו רוצים לצאת עם זה שמכון וולקני יכול לפתוח את 2019.

משה גפני: במצב הנוכחי הוא לא יכול.

שלמה בן אליהו: זה לא נכון.

משה גפני: נכון.

שלמה בן אליהו: התחייבות שלי ושל משרד האוצר - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נכון כן.

שלמה בן אליהו: לא.

משה גפני: טוב.

משה גפני: עשיתי שיעורי בית – לא יכול לפתוח.

משה גפני: אתה צריך לעזור עם זה, לצאת מהישיבה הזאת עם פתרון של סכום מסוים.

משה גפני: זה יכול להיות בכל מיני אופנים, אבל שהם יצאו שהם יכולים לפתוח את 2019.

שלמה בן אליהו: הדיון פה הוא לא על תקציבי המחקר, לא על המעבדות ולא על השכר.

שלמה בן אליהו: הדיון פה הוא על התפעול.

שלמה בן אליהו: אנחנו לא מוכנים לקבל את זה שיש אצלנו יחידה שלא מוכנה להתייעל.

שלמה בן אליהו: אין דבר כזה.

אליהו פיינרמן: אין דבר כזה שאנחנו לא מוכנים להתייעל.

אליהו פיינרמן: מאיפה אתה מביא - - -

משה גפני: לא לא, תקבל רשות להגיב על זה, אבל כרגע - - -

שלמה בן אליהו: שנים על שנים שיש החלטה על קיצוץ רוחבי, משרד החקלאות ספג את הקיצוץ ולא השית אותו על מכון וולקני.

שלמה בן אליהו: אנחנו אומרים שצריך להתייעל בחשמל, במים, בשילוט – בכל הדברים הטכניים, לא בדברים של המחקר.

שלמה בן אליהו: הקיצוץ, אגף התקציבים יכול להגיד לך את המספרים.

שלמה בן אליהו: אצלנו קוצצו 10%, במכון וולקני קוצצו 13%.

שלמה בן אליהו: פרקטית, הקמנו צוות שבודק אחד לאחד את ההוצאות הקבועות, השוטפות וההכרחיות של מכון וולקני כדי שיוכלו לתפקד, ואם באמת יידרשו לתת להם תוספת תקציב כדי שיוכלו לתפקד – אנחנו יושבים על זה עם האוצר ואתם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז אני מציע שתשבו עכשיו, פה בוועדה.

משה גפני: אתם תיתנו 20 מיליון והם ייתנו 10 מיליון כדי שהם יוכלו לפתוח את 2019.

איתן ברושי: עשיתם פלט על יחידות המשרד?

איתן ברושי: זו התנהלות נכונה?

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני מציע הצעה, נשמע.

איתן ברושי: פלט זה לא שיקול דעת.

שלמה בן אליהו: חבר הכנסת ברושי, אני עכשיו - - -

משה גפני: לא, אתה לא עונה לברושי עכשיו, אתה עונה לי קודם.

משה גפני: אני רוצה שמהישיבה הזאת נצא עם העובדה שוולקני עובד ב-2019, ואז כל מה שאמרת מקובל עלי.

משה גפני: תשבו על התייעלות, חשמל – בסדר, אבל קודם כול שיהיו להם 20 מיליון שקל מכם ו-10 מיליון מהאוצר.

משה גפני: תמר, תסכימי אם נגיע אתם להסכמה?

משה גפני: אל תיתנו לסגור את וולקני.

תמר לוי בונה: משרד החקלאות עושה כעת מיפוי של ההוצאות הקשיחות לחלוטין של מכון וולקני, קרי ארנונה, חשמל, תיחזוק ועוד.

תמר לוי בונה: כשנבין מה הן בדיוק ההוצאות הקשיחות, כפי שמשרד החקלאות רואה אותן, נבין מה עומק הפגיעה בתקציבי התפעול.

תמר לוי בונה: הצעה שאיננה מושתתת על העלויות ועל ההוצאות זה לא משהו שניתן לקבל, בטח שלא בפורום הזה.

מיכל בירן: קודם קיצצתם ועכשיו עושים את המיפוי?

יצחק וקנין: תמר, אבל הקיצוץ לא סביר.

יצחק וקנין: הוא לא סביר.

מיכל בירן: יש מיפוי שלכם שאמר שבמה שהשארתם להם הם יכולים להתקיים?

שלמה בן אליהו: אסביר.

שלמה בן אליהו: לאורך שנים לא קיצצו להם והשיתו - - -

משה גפני: אמרת את זה.

שלמה בן אליהו: יחידות אחרות ספגו את זה.

שלמה בן אליהו: המשמעות היא פחות הדרכה ופחות דברים אחרים, שכן רוצים החקלאים.

מיכל בירן: מה זה קשור?

מיכל בירן: אתה אומר לי: הייתם, קיבלתם, נהניתם.

מיכל בירן: בסוף עשיתם מיפוי, הגעתם למסקנה כמה כסף הם צריכים כדי להתקיים והחלטתם שאתם משאירים להם פחות ממה שהם צריכים כדי להתקיים כי אתם מענישים אותם על שנים קודמות?

שלמה בן אליהו: לא, לא מענישים.

שלמה בן אליהו: אומרים שהושת קיצוץ תקציבי על כל משרדי הממשלה ועל כל היחידות - - -

מיכל בירן: קיצצתם יותר מאשר הקיצוץ הרוחבי.

שלמה בן אליהו: לא.

שלמה בן אליהו: ברמה של שנים - - -

משה גפני: כמה כסף אתם צריכים לשוטף?

מיכל בירן: לא נולדנו אתמול.

מיכל בירן: התשובות שלך לא - - -

משה גפני: אני שואל אותך, בשביל להתחיל את 2019.

אליהו פיינרמן: 35 מיליון שקל על הקשקש.

אליהו פיינרמן: ישבה כבר ועדה של האוצר, של משרד החקלאות ושל נציגי וולקני, בגלל שביתה של ההסתדרות.

אליהו פיינרמן: היו הרבה ישיבות, אמיר, סגני לענייני מינהל, היה נציג וולקני יחד עם החשב.

אליהו פיינרמן: הוא אומר שכל הנתונים שלנו מצויים, הוא דיבר עליהם והוא הציג אותם גם במשרד החקלאות, גם לאוצר.

אליהו פיינרמן: לפני שבוע שמענו שההצעה שאתה מציע הוגשה לשר ולמנכ"ל, והודיעו לנו שהיא נדחתה.

אליהו פיינרמן: יש לנו תחושה שפשוט מועכים אותנו.

משה גפני: פרופ' פיינרמן, אם זה יהיה בהרשאה להתחייב, זה בסדר?

אליהו פיינרמן: תשאל את אמיר.

אמיר גנאור: אני סמנכ"ל למינהל.

אמיר גנאור: חלק גדול מהסכום אנחנו יכולים לקבל בהרשאה להתחייב.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני מבקש להגיע למסקנה הזאת.

משה גפני: אם יתברר שהם לא צריכים את הכסף הזה – אז אתם לא תעבירו להם.

משה גפני: אני אומר שצריכים את הכסף הזה, יכולים לעשות את זה בהרשאה להתחייב.

משה גפני: אתם תיתנו 20 מיליון שקל כדי שיוכלו לפתוח את 2019 והאוצר ייתן 10 מיליון.

משה גפני: בואו נגמור את העניין הזה, שלא ניכנס עכשיו לפרטים ולא אוכל לבטל את הרביזיה על ההעברות של החקלאות.

משה גפני: אל תעשו לי את זה, אני רוצה להיות בידידות אתכם.

שלמה בן אליהו: אפשר הפסקה לדבר עם האוצר בחוץ?

משה גפני: כן.

מיקי לוי: יש לנו רוב היום.

משה גפני: תשמע עצה שלי: אני לא רוצה לריב עם השר שלך.

משה גפני: השמיטה לא קשורה לעניין הזה בכלל, רחוקה מאוד מהנושא.

משה גפני: לגופו של עניין.

משה גפני: היה דיון בוועדת המדע אצל חבר הכנסת מקלב.

משה גפני: תעזרו לי, אני רוצה לצאת מפה נורמלי.

צבי כהן: תן לנו חמש דקות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הפסקה חמש דקות.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: אדוני, מנכ"ל משרד החקלאות, מה התשובה שלכם?

שלמה בן אליהו: תמר, בבקשה.

תמר לוי בונה: משרדי האוצר והחקלאות ימשיכו בישיבות שלהם בנושא הקיצוץ במכון וולקני וימשיכו לראות מה המשמעות של הקיצוץ שחל בכל משרד החקלאות לגבי ההוצאות הקשיחות.

תמר לוי בונה: נבקש להגיע להסדר, שגם ככה היינו מגיעים אליו, ולהציגו בפני הוועדה בתוך שלושה שבועות.

תמר לוי בונה: נבחן את כל תקציב סעיף 33 – משרד החקלאות, ונבין כיצד נוכל לאתר מקור תקציבי שיכסה על הקיצוץ בתוך הסעיף, בהתאם להחלטות הממשלה על קיצוצים רוחביים.

איתן ברושי: הודעה ארוכה יותר מהתקציב.

שלמה בן אליהו: הרצון שלנו, כפי שהבהרתי, הוא שמכון וולקני יעבוד, ויעבוד במלוא התפוקה שלו, שלא תהיה לו תקלה ולא תהיה לו את האפשרות לא לעבוד.

שלמה בן אליהו: אלא מה, אנחנו רוצים למצוא את הדרכים איך הוא יכול להתייעל ולהקטין, עד כמה שאפשר להקטין בלי לפגוע בתפעול השוטף שלו, את הוצאות מנהלה.

שלמה בן אליהו: לצורך כך התחלנו בבדיקה מול המכון, אנחנו עובדים מול המכון בדברים האלה ויש דו-שיח בין משרד האוצר לביננו.

שלמה בן אליהו: התקציב שמגיע מהאוצר לא מגיע מחוץ למסגרת התקציב הקיימת, הוא בא על חשבון החקלאים, הוא בא על חשבון תקציב החקלאים, השאלה היא מאיפה אנחנו לוקחים את זה.

שלמה בן אליהו: ולכן אני אומר שהדיון הפנימי של ניתוח הסכום ומאיפה לוקחים אותו יהיה תוך שבועיים-שלושה.

איתן ברושי: תמר, כמה זמן אמרת?

תמר לוי בונה: ביקשנו לנסות ולהגיע למתווה מול משרד החקלאות בתוך שלושה שבועות כדי לבחון את כל התקנות הקיימות בתקציב.

איתן ברושי: אפשר לשאול שאלה.

איתן ברושי: לצערי, כל הדיון הזה היה צריך להיות מזמן.

איתן ברושי: נגיד שאני מוכן לקבל את הגרסה עם קיצור הזמנים, אבל אני שואל אותָךְ:

איתן ברושי: אם תוצאת הוועדה המשותפת עם המינהל ועם כל הגורמים תהיה כזאת שצריך להוסיף סכום כסף – לא תמיד היושב-ראש מתייצב כך לצד נושא כזה חשוב – האם אתם מתחייבים להוסיף או שתהיה ועדה - - - ?

שלמה בן אליהו: זו לא תוספת מחוץ לתקציב.

שלמה בן אליהו: זה בתוך תקציב משרד החקלאות.

איתן ברושי: אז אני מתנגד, אלא אם תיקח מהחטיבה להתיישבות.

איתן ברושי: תסלח לי אדוני המנכ"ל, התקציב של משרד החקלאות תמיד היה קטן - - -

משה גפני: כן, אבל לא מתחילים את כל הדיון הזה.

משה גפני: אתה צודק, אני אתך, אבל - - -

איתן ברושי: אז מותר לי להוסיף משפט?

משה גפני: בסדר, אבל אל תתחיל עוד פעם עם כל המערך הזה.

איתן ברושי: אדוני המנכ"ל, תמר, אני מציע להוסיף שבמידה שהוועדה המשותפת תמצא שאכן יש פה בעיה –משרד האוצר יתגבר.

משה גפני: ההחלטה של הוועדה – החלטה, אנחנו לא מצביעים על זה.

משה גפני: אין לנו סמכות להצביע, אבל אנחנו יכולים אחרי זה לטפל בכם, ונטפל בכם במה שיש לנו סמכויות.

משה גפני: נעשה את זה.

משה גפני: ההחלטה שלנו היא 20 מיליון שקל בהרשאה להתחייב ממשרד החקלאות, שזה לא נוגע בחקלאים.

משה גפני: אני מדבר על הרשאה להתחייב, שהסגן אמר שזה אפשרי.

משה גפני: הרשאה להתחייב לא פוגעת בשום חקלאי.

משה גפני: אני מבקש ממשרד האוצר – אני לא יודע מאיפה תביאו את ה-10 מיליון.

משה גפני: אתם יכולים להביא את זה מהרזרבה של משרד החקלאות, שלא נוגעת לתקציב עצמו.

משה גפני: ההחלטה שלנו היא שמעבירים 30 מיליון שקל; 30 מיליון שקל, לפי החלוקה הזאת, לא פוגעים בחקלאים, לא פוגעים באף אחד ואפשר להעביר את זה.

משה גפני: אני לא נותן שלושה שבועות, אני נותן שבועיים, ובשבועיים האלה אני רוצה שתחזרו עם שני דברים: 1.

משה גפני: ההעברה התקציבית שאתם חייבים להעביר, שאמרת שזה שבוע-שבועיים.

משה גפני: אני רוצה את ההעברה הזאת; 2.

משה גפני: אני רוצה את התשובה שלכם.

משה גפני: התשובה שלכם יכולה להיות שלילית, ואתם תסתמכו על העניין שאנחנו לא יכולים לעשות בזה כלום - הרי אין פה העברה שאנחנו יכולים לאשר או לא לאשר.

משה גפני: זה תלוי בהחלטה שלכם, שאני לא מתערב בה.

משה גפני: אבל אם היא לא תהיה שנותנים את ה-30 מיליון שקל - אתם לא תבואו לפה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו לא קרקס שלכם.

משה גפני: זה ברור לגמרי שרוצים לסגור את וולקני.

משה גפני: ברור לגמרי.

משה גפני: אין לי שם שום מניות, אין לי שום קשר עם וולקני.

משה גפני: מה אתם עובדים עלינו?

משה גפני: אתם רוצים לסגור את וולקני – תגידו, אל תספרו לנו סיפורי מעשיות.

משה גפני: אם בתוך שבועיים אין תשובה חיובית – אל תבואו לכאן לוועדה.

משה גפני: יש ועדות אחרות בכנסת.

משה גפני: תודה רבה, אנחנו עוברים לסעיף הבא.

משה גפני: תמר, שבועיים.