ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 861, 2018-10-22 09:30

מירב בן ארי: בוקר טוב.

מירב בן ארי: אני אפתח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מירב בן ארי: היום 22 באוקטובר 2018, י"ג בחשון תשע"ט.

מירב בן ארי: הנושא: הצעת תקנות הביטוח הלאומי (תשלום מיוחד בעד יילוד) (תיקון), התשע"ט–2018.

מירב בן ארי: שנתחיל עם הייעוץ המשפטי?

ענת מימון: אולי נתחיל עם ביטוח הלאומי.

מירב בן ארי: לפני ההקראה, אוקיי.

מירב בן ארי: אז נתחיל עם הביטוח הלאומי, בבקשה.

חנן פוטרמן: בוקר טוב.

חנן פוטרמן: אז התקנות שאנחנו - - -

מירב בן ארי: שם ותפקיד רק.

חנן פוטרמן: חנן פוטרמן, הלשכה המשפטית, המוסד לביטוח לאומי.

חנן פוטרמן: אז אנחנו מביאים היום לאישורכם תיקון של תקנות הביטוח הלאומי, תשלום מיוחד בעד יילוד.

חנן פוטרמן: אנחנו מעוניינים לתקן ולהאריך את הפרק הזמן של התשלום המיוחד מ-14 שבועות ל-15 שבועות, שניתן בהתאם להוראות החוק והתקנות, לבן זוג של יולדת שנפטרה בעת הלידה או תוך שנה מיום הלידה, ולבן זוג של יולדת נכה שנקבע לה אי כושר להשתכר 100% ואינה יכולה לטפל ביילוד.

חנן פוטרמן: ובהתאם לתנאים הקבועים בחוק ובתקנות הם זכאים את התשלום המיוחד.

חנן פוטרמן: בתיקון הזה אנחנו גם מצמידים מעתה ואילך את התקופה של התשלום המיוחד לאותה תקופה של דמי הלידה שקבועה בחוק.

חנן פוטרמן: כך שמידה ובעתיד יהיה איזשהו שינוי בתקופת דמי לידה, יהיה גם שינוי אוטומטי בתקופה של התגמול המיוחד הזה.

מירב בן ארי: הבנתי שיש בעיה עם ההחלה רטרואקטיבית, ובעצם מה שסוכם פה שמי שכבר בתקופה הזו - - -

חנן פוטרמן: מי שילדה כבר ובן הזוג זכאי - - -

מירב בן ארי: ילדה ממתי?

חנן פוטרמן: ילדה בתקופה של, נגיד, חודשיים-שלושה אחורה ובן הזוג כבר נמצא בעצם בבית ומטפל ביילוד.

חנן פוטרמן: אז כמובן שמבחינתנו אין שום בעיה להחיל את התיקון כבר על המקרים האלה.

מירב בן ארי: ומה לגבי אדם – הבנתי שיש בעיה עם אלה שחזרו לעבוד, שזה הגיוני שלא יהיה כפל.

חנן פוטרמן: אלה שחזרו, את מדברת רטרואקטיבית?

מירב בן ארי: כן.

חנן פוטרמן: אלה שחזרו לעבוד - - -

מירב בן ארי: בשנתיים האחרונות.

חנן פוטרמן: כן, אבל אם הם חזרו לעבוד, כלומר, היו בבית 14 שבועות וחזרו בשבוע ה-15 - -

מירב בן ארי: וחזרו וקיבלו מהמעסיק.

חנן פוטרמן: - - אז הם לא יהיו בעצם זכאים לתשלום המיוחד הזה לפי הוראות החוק והתקנות.

מירב בן ארי: אוקיי, ומה לגבי מקרה נדיר - - -

חנן פוטרמן: זה חלף שכר הרי, כל הרעיון כאן זה חלף שכר.

מירב בן ארי: נכון.

חנן פוטרמן: ובתקופה הזאת הוא נשאר בבית לטפל ביילוד.

חנן פוטרמן: אם הוא חזר לעבוד, אז אין כאן בעצם את התנאים שמזכאים אותו בתשלום המיוחד הזה.

מירב בן ארי: נכון, אבל לגבי, נגיד, מקרה נדיר – גם ככה לא מדובר בהרבה, מדובר בערך 50-40 גברים בשנה.

חנן פוטרמן: מדובר ב-40 מקרים בשנה פחות או יותר.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: אז מה לגבי אדם שנשאר בבית ולא קיבל שכר בשנתיים האחרונות, מאז שהחוק נכנס לתוקף?

מירב בן ארי: אם יימצא אדם כזה.

מירב בן ארי: אני לא יודעת, תראה, סביר להניח שרובם חזרו ואז באמת אנחנו לא רוצים, זאת אומרת, זה לא חלף שכר, אלא הוא קיבל שכר.

חנן פוטרמן: כן.

מירב בן ארי: אבל אני פשוט שואלת לפרוטוקול, אם יימצא אדם שנשאר בבית בשבוע ה-15 ולא קיבל שכר, ולא קיבל מענק בגלל שלקח לכם שנתיים להביא את התקנות.

מירב בן ארי: אני רק אומרת, האם הוא יוכל לפנות אליכם לקבל איזשהו סעד על השבוע הזה?

חנן פוטרמן: אני אסביר.

חנן פוטרמן: לא חייבת להיות הלימה דווקא בין פרק הזמן של התשלום המיוחד לפרק הזמן של דמי הלידה.

חנן פוטרמן: גם בעבר, שנים אחרונה, כולל בתיקון האחרון של 2014 בתקנות, לא נעשה תיקון רטרואקטיבי גם שמדובר היה במספר שנים שקבעו כבר בעצם בחוק הביטוח הלאומי את דמי הלידה מ-12 ל-14 שבועות.

חנן פוטרמן: כלומר, לא מדובר במשהו שהוא מחויב, אין כאן הלימה.

חנן פוטרמן: פה מדובר בהוראות של חוק שקבעו את התקופה של דמי הלידה.

חנן פוטרמן: במקרה שלנו זה התקנות לתשלום מיוחד, חקיקת משנה.

מירב בן ארי: כן.

חנן פוטרמן: לא חייבת להיות כאן הלימה או התאמה.

חנן פוטרמן: אנחנו סבורים שמעתה ואילך כן כדאי שתהיה איזושהי הצמדה, אבל לא מדובר פה באיזושהי טעות או באיזשהו – שנתיים שלקח לנו אז לתקן את זה.

חנן פוטרמן: כלומר, מהבחינה הזאת זה ממש לא כך.

מירב בן ארי: אז רגע למה לקח שנתיים להביא את התקנות?

מירב בן ארי: הלימה.

חנן פוטרמן: - - הלימה והתאמה, ולכן עשינו את התיקון מעתה ואילך גם שהוא יוצמד לפי התקופה שבהוראות החוק, ולא דווקא ל-15 שבועות.

חנן פוטרמן: אבל לא מדובר פה באיזושהי תיקון של טעות שלא הייתה מקודם.

חנן פוטרמן: זה דבר ראשון.

חנן פוטרמן: דבר שני, אם אנחנו עכשיו נתקן רטרואקטיבית, אז יהיה כאן איזשהו עיוות כי כמו שציינת יש מבוטחים, בני זוג שחזרו לעבוד.

מירב בן ארי: כן.

חנן פוטרמן: ועכשיו התיקון הזה בעצם לא יסייע להם.

מירב בן ארי: לא, לא דיברתי על זה.

מירב בן ארי: דיברתי על מקרה ספציפי שבו הוא לא חזר לעבוד.

מירב בן ארי: על זה דיברתי.

חנן פוטרמן: אז אני אומר, אפשר לעשות את התיקון הזה.

חנן פוטרמן: אבל יש כאן איזשהו עיוות שצריכים לקחת בחשבון שגם אם אנחנו מתקנים את זה רטרואקטיבית זה לא יעזור לכל אותם בני הזוג, כי היו כאלה שחזרו והיו כאלה שלא חזרו.

חנן פוטרמן: ואז נוצר כאן איזשהו עיוות לגבי אלה שחזרו.

חנן פוטרמן: אם הם היו יודעים שיהיה תיקון עתידי ורטרואקטיבי היו משנים אולי את ההתנהגות שלהם.

חנן פוטרמן: ולכן יש כאן איזשהו עיוות שאני חושב שהוא יכול דווקא להיות מוטעה.

חנן פוטרמן: וכפי שאמרתי בהתחלה גם זה לא מחויב המציאות.

חנן פוטרמן: כלומר, יש כאן תקופה שקבועה בתקנות, שזה תשלום מיוחד.

חנן פוטרמן: זה לא דמי לידה, תנאים אחרים, ולאו דווקא צריך להיות קשר ותיקון רטרואקטיבי בעניין הזה.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: משרד המשפטים, בבקשה.

איה דביר: שלום.

איה דביר: אני איה דביר.

איה דביר: אני מצטרפת - - -

מירב בן ארי: תפקיד רק איה.

איה דביר: ייעוץ וחקיקה, רפרנטית ביטוח לאומי לדיון הזה.

איה דביר: בהתייחס לזה שקודם כול הביטוח הלאומי, אם אני מבינה נכון, הציע על איזושהי החלה אקטיבית שכן תתפוס את הלידות שכבר היו - -

מירב בן ארי: שקרו בחודשיים האחרונים.

איה דביר: ומי שעדיין לא מיצה את חופשת הלידה שלו יוכל להסתמך על שינוי המצב המשפחתי ולבחור להאריך את חופשת הלידה.

איה דביר: בכל מקרה, כל מה שייתנן לאחור, כפי שהציג חנן, כבר לא יגשים את התכלית של הגמלה הזאת כי הגמלה הזאת נועדה להחליף שכר ולאפשר הישארות בבית.

מירב בן ארי: כן.

איה דביר: הוא יעשה איזשהו צדק היסטורי מצד אחד, אבל פגיעה בשוויון היסטורית לגבי אלה שידם לא הייתה משגת ונאלצו כן לחזור לעבוד מיד והם כבר לא יקבלו את התגמול המיוחד הזה.

איה דביר: הוא כבר לא יהיה מחליף שכר, הוא יהיה פשוט – לתת איזשהו סכום כסף, שלא ברור שמוצדק לא לתת לאלה שחזרו לעבוד, כי זה כבר לא מגשים את המטרה של הגמלה.

איה דביר: אז אולי באמת הפשרה של לתת אקטיבית כך שכל מי שעדיין לא סיים את חופשת הלידה יכול להאריך אותה בעוד שבוע.

איה דביר: עכשיו ייהנה ממנה, זה פתרון טוב.

איה דביר: זה רטרואקטיבי - - -

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: זה חייב להיות כי הם כבר נמצאים בבית.

איה דביר: זה לא רק להתחיל ממי שילד אחרי התקנות, כי זה לא מה שכרגע כתוב בנוסח.

מירב בן ארי: כן, כן, כן.

מירב בן ארי: בסדר, יש עוד הערות?

מירב בן ארי: אוקיי, אז אנחנו נתחיל בהקראה, בבקשה.

ענת מימון: היו להם כאלה פניות בנושא?

מירב בן ארי: היו אליכם פניות לביטוח הלאומי בנושא זה בשנתיים האחרונות מאז שזה הוארך ל-15 שבועות?

הילה אמיגה פריבר: לא שזכור לנו.

הילה אמיגה פריבר: לא.

מירב בן ארי: לא?

מירב בן ארי: לא שאתם מכירים?

הילה אמיגה פריבר: לא.

חנן פוטרמן: אני חושב שהייתה פנייה אחת.

מירב בן ארי: אני גם הבנתי שיש אחת.

חנן פוטרמן: עוד פעם, זה נושא שהתחלנו לקדם אותו כבר לפני הפנייה הזאת, אבל זה פשוט הציף את הנושא הזה.

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר.

מירב בן ארי: בואו נתחיל בהקראה.

דניאל בלמס: שנייה, התחולה - - -

מירב בן ארי: תכף.

מירב בן ארי: קודם כול תקריא ובסוף גם ככה זה - - -

קריאה: נגיע לסעיף.

מירב בן ארי: כן.

דניאל בלמס: "תקנות הביטוח הלאומי (תשלום מיוחד בעד יילוד) (תיקון), התשע"ט–2018 שזה בעצם מצמיד את זה לחופשת הלידה של אישה, לזמן המקסימלי שהיא מקבלת מהלידה.

דניאל בלמס: ואמרנו תחילה ותחולה, אנחנו נחיל את זה רטרואקטיבית על מי שבעצם - - -

מירב בן ארי: רגע, בוא תקרא אולי, ואז אנחנו - - -

דניאל בלמס: לא, יש לנו את הנוסח החדש.

מירב בן ארי: יש לך נוסח חדש?

דניאל בלמס: כן.

מירב בן ארי: אוקיי, אז מה הנוסח החדש?

דניאל בלמס: השאלה מה התאריך שאנחנו שמים.

דניאל בלמס: זה העניין.

מירב בן ארי: כן, מה התאריך.

מירב בן ארי: כשאתה מחליף את הסעיף הזה - - -

ענת מימון: העניין הוא שיש – אם אני מבינה נכון מהסעיף בתקנות, זה חל גם על הארכות.

ענת מימון: לדוגמה אם יש מקרים של תאומים שנולד, או הארכה בגלל שהיילוד נשאר בבית חולים.

ענת מימון: כלומר, אפשר לקחת את זה אפילו יותר מ-14 שבועות אחורה, נכון?

ענת מימון: כדי שזה יחול גם על לידות מרובות ילדים.

חנן פוטרמן: לגבי הלידה את מתכוונת?

ענת מימון: כן.

חנן פוטרמן: כן.

ענת מימון: אנחנו רוצים להגיד שהתחילה היא ביום, נגיד, 1 ביולי וזה יחול על כל לידה מאותו יום ואילך.

חנן פוטרמן: לא.

חנן פוטרמן: כי אז בעצם מכניס גם כאלה שכבר חזרו לעבוד אחרי השבוע ה-14.

ענת מימון: אבל רוצים להחיל גם על מי שנמצא עכשיו בחופשת לידה בגלל הארכות.

חנן פוטרמן: זה רק בתנאי שהוא לא חזר לעבוד אחרי השבוע ה-14.

איה דביר: לעבוד.

ענת מימון: בסדר.

חנן פוטרמן: אחרת, אם אני הולך ליוני, אני עלול להכניס גם כאלה שכבר חזרו לעבוד וזו לא הכוונה.

ענת מימון: נכון.

מירב בן ארי: נכון.

ענת מימון: אז מה אתה מציע?

איה דביר: אפשר לנסח אולי, אני חושבת בקול רם, הן יחולו ב-1 בחודש שלאחר פרסומן, אבל הן יחולו לגבי מבוטחת השר"פ בחופשת לידה.

ענת מימון: אבל זה לא המבוטחת.

חנן פוטרמן: לא, זה לא המבוטחת.

מירב בן ארי: זה המבוטח, בן הזוג.

ענת מימון: בן זוג.

איה דביר: בן זוגה.

איה דביר: בן זוג.

ענת מימון: גם לא קוראים לזה "חופשת לידה".

ענת מימון: זה העניין.

הילה אמיגה פריבר: תקופת לידה והורות.

מירב בן ארי: תקופה.

איה דביר: הן יחולו על בן זוג השוהה בתקופת לידה והורות.

ענת מימון: תקופת לידה והורות.

חנן פוטרמן: ושטרם חלפו 14 שבועות.

איה דביר: ביום תחילתן של התקנות.

ענת מימון: אוקיי.

מירב בן ארי: צריך פשוט להכניס את "שטרם חלפו 14 שבועות".

ענת מימון: שאם ביום התחילה נמצא עדיין בתקופת הלידה וההורות.

מירב בן ארי: כן בדיוק.

מירב בן ארי: לא צריך אפילו ללכת על תאריך.

מירב בן ארי: צריך שהחלה תהיה, מבחינתי, אם טרם חלפה תקופת הלידה, ולא חופשת הלידה, התקנות האלה חלות עליו.

איה דביר: שאלה לביטוח הלאומי.

איה דביר: אתם יודעים מי נמצא עכשיו, אולי אפשר לעשות איזו פנייה?

הילה אמיגה פריבר: כן.

איה דביר: להודיע מבעוד מועד ולא לחכות לפרסום ברשומות.

חנן פוטרמן: אפשר, כן, כן.

הילה אמיגה פריבר: אין שום בעיה.

מירב בן ארי: מתי אתם מפרסמים את זה?

מירב בן ארי: אצלכם באתר?

חנן פוטרמן: קודם כול, זה צריך להיות כאן, כלומר, אנחנו עוד לא יודעים איך - - -

מירב בן ארי: בואו נעשה.

מירב בן ארי: אנחנו לא יכולים שנייה, רגע, לעשות נוסח מוסכם?

ענת מימון: אפשר.

ענת מימון: התהליך של פרסום חקיקת משנה לוקח שבועיים בערך.

חנן פוטרמן: בכל מקרה, גם יש לנו אפשרת ליזום - - -

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: מה בעיה לשים באתר?

חנן פוטרמן: יש גם לנו אפשרת ליזום פנייה לאותם מבוטחים.

הילה אמיגה פריבר: כן.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: הם לא הרבה, אתה אומר.

מירב בן ארי: אתה אומר שהם 40.

חנן פוטרמן: הם לא הרבה, ובהחלט כבר חשבנו על זה.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: מדובר על מספר קטן באוכלוסייה שזה קריטי לו כעת.

מירב בן ארי: אז עדיף שפשוט יעשו פנייה, כמו שאתם אומרים, ואנחנו – אבל בואו נקריא את הנוסח המוסכם.

ענת מימון: אנחנו נגיד, אנחנו נגיד.

מירב בן ארי: אני צריכה להצביע על זה, לא?

מירב בן ארי: אז בוא נעשה את זה.

ענת מימון: כן.

ענת מימון: אנחנו נגיד שיום תחילת - - -

חנן פוטרמן: או בכפוף לנוסח שהכנסת - - -

ענת מימון: לא, אני רק אסביר מה העיקרון.

מירב בן ארי: לא, העיקרון ברור.

מירב בן ארי: העיקרון הוא שמי שנמצא עדיין - - -

איה דביר: בחופשת הלידה.

מירב בן ארי: בחופשת הלידה.

חנן פוטרמן: וטרם חלפו 14 שבועות.

חנן פוטרמן: זה אומר שהוא יכול את השבוע ה-15.

מירב בן ארי: כן.

ענת מימון: בעצם לא צריך להגיד תחילה, כי התחילה היא ביום הפרסום כרגיל, ולכן אנחנו רק רוצים תחולה שהוראות אלה יחולו על מי ששוהה בתקופת לידה והורות ביום תחילתן של תקנות אלה ואילך.

ענת מימון: בסדר?

ענת מימון: זה יהיה הנוסח.

ענת מימון: והתחילה היא ביום הפרסום כרגיל, כמו שהכלל קובע.

ענת מימון: בסדר?

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: אז רגע, את מוציאה להם נוסח חדש?

מירב בן ארי: כי אני רואה שהוא חתם כאן, השר.

מירב בן ארי: את מוציאה לו נוסח חדש?

ענת מימון: אנחנו מוציאים נוסח חדש ואז הם לוקחים את זה.

מירב בן ארי: ואתם לוקחים את זה לחתימה, מפרסמים ובמקביל- - -

ענת כהן שמואל: זה לוקח שבועיים.

מירב בן ארי: בסדר, שבועיים זה לא קריטי כי יוציאו פנייה לאותם אנשים שהם מכירים.

מירב בן ארי: אוקיי?

מירב בן ארי: בסדר?

ענת מימון: השאלה היא אם קריטי לכם ה-1 בחודש שלאחר יום הפרסום או שאפשר להגיד שיום הפרסום יהיה יום התחילה?

ענת מימון: ממילא אנחנו מחילים את זה על מי שכבר בעבר – לא משנה.

מירב בן ארי: כן, לא צריך.

מירב בן ארי: לא צריך את ה-1 בחודש.

ענת מימון: לא צריך.

חנן פוטרמן: אז אין בעיה עם זה.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: אז עם הפרסום, בלי ה-1 בחודש, עם הוראות - - -

ענת מימון: שיחולו לגבי מי ששוהה בתקופת לידה והורות ביום התחילה ואילך.

חנן פוטרמן: שוב זה לא תקופת לידה והורות לגבי בן זוג לפי התקנות.

חנן פוטרמן: זה לידה והורות - - -

איה דביר: זה נשאר "חופשת לידה" בתקנות.

חנן פוטרמן: נשאר בתקנות.

ענת מימון: זה נשאר "חופשת לידה" בתקנות, אז נקרא לזה, כן.

מירב בן ארי: בהזדמנות נשנה, כי "חופש" זה לא.

מירב בן ארי: זהו?

מירב בן ארי: נוכל להצביע?

מירב בן ארי: מי בעד?

מירב בן ארי: מי נגד?

מירב בן ארי: מי נמנע.

מירב בן ארי: בעד – פה אחד

מירב בן ארי: התקנות עברו ויכנסו לתוקף מיום הפרסום.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם.

חנן פוטרמן: תודה רבה.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.