ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 828, 2018-10-15 11:30

איתן כבל: שלום לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, דובר, אורחים נכבדים ובראשם מנהלת הרלב"ד ומנכ"לית משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, ברוכות הבאות.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה להתחיל במונולוג קצר.

איתן כבל: ועדת הכלכלה עוסקת בקטל בדרכים.

איתן כבל: אני לא חושב שהיתה ועדה או כנסת שעסקה במאבק בקטל בדרכים כמו בקדנציה הזו בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני אומר זאת לא על מנת שמישהו ימליץ עלינו להדליק משואה.

איתן כבל: אלא שזיהינו ואנחנו בזמן אמת.

איתן כבל: יש כאן אנשים סביב השולחן מהפעילים ביותר בכנסת בנושאים האלה.

איתן כבל: ערכנו שימוע שלא היה כדוגמתו.

איתן כבל: הקמת ועדת משנה בראשותו של חברי חבר הכנסת יעקב אשר.

איתן כבל: אני זוכר שבתחילת הדרך, ואת זוכרת גם גברתי מנהלת הוועדה, איזו התנגדות היתה לנו בכל המקומות.

איתן כבל: הכול בסדר, אמרו לנו.

איתן כבל: רק ביקשנו לקיים דיונים בעניין הזה.

איתן כבל: מצאנו את עצמנו בסחרחורת, והכול כתוב והכול מצולם.

איתן כבל: והמציאות היא אפילו הרבה יותר ברורה וקשוחה מהדברים אשר אני אומר ברגע זה.

איתן כבל: התחננתי.

איתן כבל: אתה זוכר, חברי יעקב אשר.

איתן כבל: אתה ואני הלכנו יד ביד למשרד מנכ"ל הממשלה דאז.

איתן כבל: לא היה דיון שלא ביקשתי מראש הממשלה.

איתן כבל: נפגשנו עם השר לביטחון הפנים, עם המפכ"ל, עם מי לא.

איתן כבל: ואני יכול לומר לכם שבסופו של עניין יש למאבק הזה פירות.

איתן כבל: אז אני יודע שכשיש הצלחה כולם יקפצו עליה, וזה בסדר גמור.

איתן כבל: אין לנו, לא ליעקב, לא לי, לא לחברי הכנסת, לא לחבר הכנסת חמד עמאר ראש השדולה למאבק בקטל בדרכים, לאף אחד מאתנו אין תלונות.

איתן כבל: רק שמספר ההרוגים ימשיך לרדת.

איתן כבל: אני יודע לצערנו שאי אפשר לייצר מצב שלעולם לא יהיה אף הרוג.

איתן כבל: אבל נכון לרגע זה, ואני מקווה בעזרת ה' ומתפלל, שהמגמה הזאת תימשך עד סוף השנה.

איתן כבל: יש ירידה דרמטית של כ-25%, ואל ייקל הדבר בעיניכם.

איתן כבל: וצריך להוריד את הכובע גם בפני משרד התחבורה שהפנים את העניין הזה והשר ירד מכל התיאורים שעל כל מיליון – איך זה היה?

איתן כבל: נסועה.

קרן טרנר-איל: זה המדד הבין-לאומי - - -

איתן כבל: כן, בסדר.

איתן כבל: זה מדד כשאין תשובות.

איתן כבל: כשאין תשובות מחפשים מדדים.

איתן כבל: ואנחנו פה הראינו מדד בין-לאומי, לא מדד בין-לאומי, השר הראה שהוא נכנס בעובי הקורה.

איתן כבל: ותודה גם לך גברתי ותודה לרלב"ד, כולם בשילוב ידיים ידעו לתת את העבודה.

איתן כבל: ואי אפשר להתעלם מהעבודה המדהימה של דורון ידיד.

איתן כבל: מהרגע שנכנס לפקד על משטרת התנועה הוביל מהפכה.

איתן כבל: ואני מבקש, אם יש כאן נציגים שלו, שיביאו את הדברים לידיעתו.

איתן כבל: זה ניכר בכל מקום.

איתן כבל: חדל שוטר שעומד באיזו פינה חשוכה שלעולם לא יהיה שם כלום רק כדי לרשום דוח לאזרח שבשתיים בלילה - - - אתה רואה היום שוטרים כמעט בכל מקום, סמויים כגלויים, אתה רואה עבודה, אתה רואה שיטה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, לקראת סוף חודש נובמבר אם הכנסת הזאת עוד תפעל - - -

תמר זנדברג: נקווה שלא.

איתן כבל: אני אבקש לקיים דיון.

איתן כבל: יעקב, לקראת הדיון הזה נתכונן לעשות דיון גדול מאוד שיסכם בעזרת ה' את השנה ואת העשייה ואת הפעילות שלנו.

איתן כבל: מתוך זה כנראה שלא עשינו מספיק למרות שהוועדה הזאת קיימה יותר מכל ועדה אחרת או דיון אחר סביב הנושא הזה של אופניים חשמליים.

איתן כבל: היינו באמת הראשונים, חגית, שאת באת לכאן והעלית ותבעת לטפל בנושא הזה.

איתן כבל: את והחברים שלך יצאתם למאבק באופניים החשמליים.

חגית אוריין: לא באופניים, לצאת מהמדרכות - - -

איתן כבל: חגית, תני לי, אני מבקש לא להפריע לי ואני מדבר שוטף.

איתן כבל: אם יש משהו שאני אחסיר, תתקני אותי.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר כאן, אנחנו, לפחות לא אני ואני יודע שרוב חברי הוועדה אם לא כולם, איננו מתנגדים לאופניים וגם לא לאופניים חשמליים.

איתן כבל: נהפוך הוא, אנחנו רואים בכלי הזה כלי ירוק, כלי חשוב, שצריך לעודד אותו.

איתן כבל: אבל חייבים להכניס אותו למסגרת.

איתן כבל: גברתי המנכ"לית, חבריי במשטרת ישראל, איך זה שלמעלה מ-250,000 כלי רכב כאלה – זה כלי תחבורה ממונע לכל דבר ועניין נמצא ברחובות ולא נעשה כמעט דבר וחצי דבר עד שהוועדה מיוזמתה פעם אחר פעם.

איתן כבל: אני גם רוצה להזכיר את המאבק, שני מאבקים, שלושה.

איתן כבל: המאבק הראשון זה העלאת הגיל מ-14 ל-16 והתקיים מול משרד התחבורה מאבק.

איתן כבל: וכאן השר לביטחון הפנים נתן לנו רוח גבית בעניין הזה.

איתן כבל: נושא שני, המאבק שכנראה לא הסתיים אלא אם כן ייסללו באמת מסלולים מיוחדים לאופניים חשמליים.

איתן כבל: יש קרב אמיתי שאנחנו ביקשנו שאופניים חשמליים לא יהיו על המדרכות.

איתן כבל: מדרכה אמורה להיות להולכי רגל.

איתן כבל: אבל מצד שני, קשה לי, עם כל זה שהייתי מהאנשים שהובילו את זה, קשה לי לראות את הילדים שלי גם מעל גיל 16 בתוך התנועה.

איתן כבל: אני לא מקבל את הגישה הזו שמקלה, לא, הוא יעלה רק זה, הוא יורד לכאן.

איתן כבל: זה ממש לא.

איתן כבל: יש כאן שאלה כבדת משקל שצריך לתת עליהם את הדעת ועל זה מתכנסת הוועדה.

איתן כבל: יש כאן סדרה של פעולות שכולם חייבים להיות שותפים לה.

איתן כבל: ואם בפאזל הזה, בתצרף הזה, אחד יהיה חסר, לא נתנו מענה.

איתן כבל: זה מתחיל, גברתי, מהיבואנים.

איתן כבל: 50% מהאופניים שנמצאים בכבישי ישראל – כשאני מדבר על אופניים אני מדבר על הסוגים השונים של כלי הרכב החשמליים – לא על פי התקן.

איתן כבל: אני לא מדבר על אלה שעושים את השינוי ומגדילים מהירות.

איתן כבל: אלא אני מדבר בנקודת המוצא.

איתן כבל: יש תקן ישראלי מה יכול לעלות לכביש או מה לא יכול לעלות לכביש, וחייבים לייבש את הביצה הזאת.

איתן כבל: חנות שמוכרת לילדים או למשפחות, למרות שקשה, אני יודע שזה קשה לקבוע, בא הורה וקונה לילד שלו, אז לך תדע.

איתן כבל: אבל שיהיה ברור, כשהוא מוכר מוצר שלא על פי התקן, לסגור לו את החנות.

איתן כבל: אני אומר זאת בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: ומשם האכיפה.

איתן כבל: משטרת ישראל ואנחנו, כאן, הוועדה, אפשרה, ומה היה לנו כאן, וזוכרת את זה תמר.

איתן כבל: אנחנו לא אוהבים לקחת תפקידים שהם מתפקידיה של משטרת ישראל, אבל במקרה הזה אמרנו, חשוב לתת לפקחים ונמצאים כאן נציגים, ונתנו לפקחים סמכויות כמעט כמו של שוטר.

איתן כבל: ואני פונה בהזדמנות הזו לא רק לעיריית תל אביב שהיא באמת הנחשון והחלוץ כמעט בכל דבר, וזה צריך שייאמר לזכותה, שגם רשויות אחרות תיקחנה את האתגר הזה.

איתן כבל: נקודה נוספת זה המשפחות.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה ברורה.

איתן כבל: משפחות הן חלק מן הכשל.

איתן כבל: ההורים הם חלק מן הכשל.

איתן כבל: הורה שקונה לבנו או לבתו כשהיא פחות מגיל 16 אופניים חשמליים הוא שותף.

איתן כבל: הורה שמאפשר לילד או ילדה שלו לרכוב בלי קסדה הוא שותף.

איתן כבל: הורה שלא מזהיר את ילדו או בתו לא להרכיב הוא שותף.

איתן כבל: אלה דברים שצריך שיהיו ברורים.

איתן כבל: אני אזכיר שחגית ואני העלינו פעם אחר פעם בהתנגדות משרדי הממשלה, אתה זוכר את זה, יעקב, את נושא הרישוי, נושא התיאוריה, וגם הגדלנו עשות וביקשנו לבחון אפילו את נושא הביטוח, שיהיה ביטוח מיוחד.

איתן כבל: יתקיים גם דיון סביב העניין הזה.

איתן כבל: ואני אומר לכם, קודם כל תבורכו במשרד התחבורה גם אם זה מאוחר.

איתן כבל: קיבלתם את ההחלטה שתיאוריה תהיה חלק מן העניין, חלופה.

איתן כבל: זאת אומרת תיאוריה חייב שיהיה.

איתן כבל: במודעות שלי לעניין הזה אני שם לב שהאופניים החשמליים רוכבים אפילו יותר מאשר הקטנועים.

קרן טרנר-איל: אבל יש פחות הרוגים על קטנועים.

איתן כבל: נכון.

קריאה: בגלל הקסדות.

איתן כבל: דרך אגב, אני רוצה לתקן טעות.

איתן כבל: תקפו אז את שלי על העניין הזה.

איתן כבל: חברות וחברים, יש הבחנה, באופניים חשמליים עד גיל 18 זו חובה לחבוש קסדה.

איתן כבל: חוה, אני - - - אותך בחג.

איתן כבל: ויותר מזה, משרד התחבורה גם הניח הצעת חוק שתובא בפנינו, כבר עברה את ועדת השרים שהכלל הזה של חובת חבישת קסדה יחול על כל מי שרוכב על אופניים חשמליים.

איתן כבל: הוועדה תעשה את הכול ואני מנסה לגייס את כל הכנסת שגם עניין הרישוי, למרות שמשרד התחבורה אולי מתנגד, יהיה חלק בלתי נפרד מהעניין הזה.

קריאה: חייב להיות.

איתן כבל: ואנחנו נוביל גם מהלך של לבדוק את נושא הביטוח.

איתן כבל: פנה אליי יושב-ראש ארגון סוכנות – הוא פה?

קריאה: הוא נמצא פה.

איתן כבל: הוא פנה אליי וביקש ממני שנבחן את הכנסת עניין הביטוח ואנחנו נבחן גם את העניין הזה.

איתן כבל: לסיכום החלק הזה אני רוצה לומר לכם באופן מאוד מאוד ברור.

איתן כבל: ועדת הכלכלה תמשיך ותפעל ועתה אפילו ביתר שאת.

איתן כבל: ואני אומר לך, גברתי, ייאמר לזכותך, את בתפקיד שלך עושה עבודה מדהימה לא רק בעניינים האלה אלא בכלל.

איתן כבל: יישר כוח על העשייה שלך.

איתן כבל: ואלו לא מילים של חנופה.

איתן כבל: אני משתדל שתהיה מה שפחות חנופה בדבריי.

איתן כבל: אבל אני כן יכול לומר לך שבעניין של שבילי אופניים אתם חייבים לעקור הרים ולטחון אותם זה בזה.

איתן כבל: לא יעזרו כל התיקונים, כל האמירות, כל החקיקה, כל מה שאנחנו אומרים כאן, אם זה לא יהיה אתגר שהוא בראש סדר העדיפות שלכם.

איתן כבל: אם הייתי יודע שכל אלה שמציעים להוריד את האופניים החשמליים – אנחנו לא נגזור גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.

איתן כבל: לא נגזור גזירות כאלה.

איתן כבל: לא יקום ולא יהיה.

איתן כבל: אנחנו נעשה את הכול כדי לתקן ולסגור פערים.

איתן כבל: לכן אני פונה אלייך.

איתן כבל: אני מבקש שתשלחו לנו בהקדם האפשרי תוכנית עבודה ארצית, ובראש ובראשונה במוקדי הסיכון המרכזיים שמתקיימים היום, שם יש את המסה הגדולה ביותר בעיקר בערים הגדולות - - -

שולי מועלם-רפאלי: היסודות של התוכנית שאתה מבקש הם רק רגולציה?

שולי מועלם-רפאלי: שום שינוי בגילאים?

איתן כבל: גברתי, אני התייחסתי לכל הדברים.

איתן כבל: אמרתי, אחרי כל האלמנטים שהזכרנו, אם לא תהיה מהפכה בסלילת שבילי אופניים – עם כל הכבוד, האוכף לא יכול להיות בכל מקום, עם כל הכבוד, אני לא יכול כל היום להסתובב.

איתן כבל: כי היום כבר, בוא נגיד את האמת, כולם בחקיקה, חקיקה, חקיקה.

איתן כבל: בסוף בסוף איילת פה, כל החברים - - -

מירב בן ארי: אנחנו עברנו כאן שנתיים של חקיקה, היינו פה, נתנו סמכויות - - -

איתן כבל: גברתי צודקת.

קריאות: - - -

איתן כבל: חברת הכנסת בן ארי היתה מהמובילות של המהלכים האלה וראוי להזכיר זאת כאן בפני הוועדה, ואני גם זוכר איך עשו הכול כדי למנוע ממך להעביר את זה.

איתן כבל: גם את זה אני זוכר.

איתן כבל: וכאן מצאת את האכסניה שנתנה לך את הרוח הגבית להעביר את זה.

איתן כבל: אז לצערנו, אנחנו מוצאים את עצמנו בנסיבות מאוד דרמטיות, נאלצים לטפל בעניין.

איתן כבל: אני אומר לכם, כל עוד אני כאן, כמו שאנחנו עושים כל שבוע, מזכירים את הקטל בדרכים וכמה הרוגים, כל שבוע אנחנו נעסוק באופניים החשמליים בפתיחת הדיונים מדי שבוע.

איתן כבל: אנחנו נרצה לדעת דוח מצב כל שבוע על התקדמות ההתמודדות עם העניין.

מירב בן ארי: נרצה לדעת גם כמה דוחות חילקו - - -

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם נתחיל את הדיון.

איתן כבל: חמד עמאר, בבקשה.

איתן כבל: הוא צריך לצאת לנשיאות.

חמד עמאר: קודם כל תודה רבה לך שאפשרת לי לדבר ראשון.

חמד עמאר: אני צריך ללכת לנשיאות.

חמד עמאר: אני רוצה להודות שאתה פותח את מושב החורף בנושא האופניים החשמליים, נושא מאוד כואב.

חמד עמאר: מהרגע הראשון אנחנו כמחוקק שהחלטנו שאופניים חשמליים עם מנוע יכול לעלות לכביש, באותה דקה היינו צריכים להתייחס אליו כאל כלי רכב.

חמד עמאר: אתה לא יכול לאפשר לאופניים חשמליים לעלות לכביש ולהתייחס אליהם כאופניים.

איתן כבל: נכון, אמרת את זה גם אז.

חמד עמאר: אמרתי את זה בדיונים ואני אומר את זה עכשיו שוב.

חמד עמאר: אנחנו מכירים ויודעים את המצב של שבילי אופניים במדינת ישראל.

חמד עמאר: אני לא רוצה להיכנס למגזר הערבי.

חמד עמאר: אין שום שביל אופניים במגזר הערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אכנס לזה.

חמד עמאר: אין שום שביל אופניים.

חמד עמאר: איך אנחנו יכולים גם כמחוקק וחוקקנו את זה, ואתה גם נגעת בקסדה – אנחנו כאן כמחוקק אמרנו שאנחנו מורידים את הקסדה למעל גיל 18.

חמד עמאר: כשהאבא והילד רוכבים ביחד, האבא יכול להרשות לעצמו בלי קסדה, והילד חייב להיות עם קסדה.

חמד עמאר: משרד התחבורה שפישל בנקודה הזאת, גם הרשות הלאומית שעמדו על הרגליים האחוריות שהחוק יעבור, שמורידים את הקסדה, ואני שם היחיד שהצביע נגד, אבל שר התחבורה תמך, אני הייתי בכל הדיונים על האופניים.

חמד עמאר: אני מקווה שאנחנו עכשיו נתקן את זה, שעל אופניים חשמליים כולם יהיו עם קסדה.

איתן כבל: יש כבר תיקונים.

חמד עמאר: לפי הנתונים של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים – 88% בלי קסדה.

חמד עמאר: ומי אלה שנהרגו?

חמד עמאר: כמעט 80% היו בלי קסדה.

רחל טבת-ויזל: 15 מתוך 16 בלי קסדה.

חמד עמאר: אז אנחנו מדברים על יותר מ-90%.

חמד עמאר: לכן אנחנו צריכים להקפיד על הנושאים האלה.

חמד עמאר: אתה נגעת כמעט בכל נקודה ונקודה שאנחנו צריכים פה לתקן.

חמד עמאר: אני חושב שצריכה להיות הרתעה.

חמד עמאר: אם לא תהיה הרתעה אנחנו לא נצליח לפתור את הבעיה הזאת.

חמד עמאר: אנחנו נוסעים בכבישים ואנחנו רואים איך הם מתפרצים לפנינו.

איתן כבל: פחד אלוהים.

חמד עמאר: אני נוסע ביישובים הדרוזיים ואין שבילי אופניים.

חמד עמאר: זה עדיין לא נכנס חזק, אני אמרתי את זה בכל מקום.

חמד עמאר: הנושא של אופניים חשמליים לא נכנס למגזר הלא-יהודי בצורה חזקה, אולי בגלל מצב כלכלי שלא יכולים לקנות את זה, אבל לא נכנס חזק.

חמד עמאר: ברגע שזה ייכנס חזק יהיה לנו אסון.

חמד עמאר: בכל הנתונים שאני רואה כאן יש ירידה.

חמד עמאר: ובכל הנתונים עם הירידה של המגזר הערבי עדיין מעל הכמות שלו מבחינת הרוגים לאחוזים.

חמד עמאר: אבל אופניים חשמליים, במגזר הערבי שלושה הרוגים מתחילת השנה בגלל שעדיין אין אופניים חשמליים ואין מסלולי אופניים.

חמד עמאר: לכן אני מבקש, כמו שאתה כיושב-הראש עשית עבודה מעולה בנושא הבטיחות בדרכים – אני כאן בכנסת 10 שנים ואני יודע, אתה יושב-ראש ועדת הכלכלה שדן בנושא הזה הכי הרבה, ואני חבר ועדת הכלכלה כל הזמן.

חמד עמאר: אנחנו עשינו עבודה מעולה כאן בוועדת הכלכלה בנושא בטיחות בדרכים.

חמד עמאר: אנחנו צריכים להמשיך גם עם האופניים החשמליים, אנחנו צריכים להוריד את מספר ההרוגים, אנחנו צריכים לייצג את הנושא הזה.

חמד עמאר: אנחנו רוצים להודות לך שוב.

חמד עמאר: אני אחזור לדיון אחרי שאני אסיים.

איתן כבל: תודה גם לך.

איתן כבל: יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אדלר: אדוני היושב-ראש, אני אשתדל לקצר כי מיצית את כל הדברים.

יעקב אדלר: כמות הישיבות שאנחנו עשינו כאן, ויעידו האנשים שיושבים כאן מסביב, היתה גדולה מאוד, ולצערנו הרב חלק גדול מהנושאים שהיום עולים, חלק בהחלטות הממשלה, חלק מתוכנית הרלב"ד, אלה דברים שדנו בהם ודיברנו עליהם וביקשנו אותם, אבל לצערי היינו צריכים לחכות שהמציאות תבוא לעזרתנו.

יעקב אדלר: וזה הדבר הכי גרוע כי בקפיצה כזאת משבעה הרוגים בשנה שלמה בשנה הקודמת ו-16 הרוגים בשלושת רבעי שנה, אז לצערנו הרב המציאות התגייסה לעניין הזה.

יעקב אדלר: אני לא שמח שזה כך.

יעקב אדלר: אני עצוב בגלל שהנושאים שעלו ויעלו גם עכשיו הם נושאים שהיו פה בדיונים.

יעקב אדלר: גם הצעת החוק לגבי הקסדות הגיעה בהבטחה כאן באחת הישיבות לפני שלושה-ארבעה חודשים אחרי לחץ כבד שלנו, ואני יכול להוציא את הפרוטוקולים כדי להראות את זה.

יעקב אדלר: אני אמרתי שאני הכנתי כבר הצעת חוק כזאת, ואמרו לי, אנחנו מכינים את זה כרגע, זה כבר נמצא בצנרת.

יעקב אדלר: זאת אומרת, גם זה.

יעקב אדלר: אני לא רוצה להיכנס לנקודות שדיברת עליהן כי הרחבת אותן בצורה פנטסטית.

יעקב אדלר: אני רוצה לדבר על השיטה ואני חושב שפה צריך לרדת האסימון, גברתי המנכ"לית, ואני מצטרף, אני יודע להעיד על המקצועיות שלך עוד כשהייתי ראש עיריית בני ברק ואת עוד לא היית בתחבורה.

יעקב אדלר: אין לנו מילה רעה על התפקוד שלך ועל התפקוד של המשרד, אבל אני חושב שצריך לשנות פה את הסיסטמה.

יעקב אדלר: אתם מנסים להוליך אותנו בשיטת הסלאמי.

יעקב אדלר: בואו נעשה עוד איזה תיקון קטן, שם תיקון נוסף.

יעקב אדלר: דיברנו על נושא הרישוי.

יעקב אדלר: מפחידים אותנו שזה יעלה המון כסף, שזו פרוצדורה לאנשים.

יעקב אדלר: זה לא נכון.

יעקב אדלר: אבל אם יש רישוי, אדוני, ואם יהיה סוג של רישיון של תיאוריה.

יעקב אדלר: אגב, רישוי, אני מתכוון ויש לי גם הצעת חוק בעניין הזה שהוא הגיש אותה ואני אצטרף לתוך העניין הזה על לוחית מזהה, שלכל אופניים יהיה אבא שזה מוסיף לך גם בהרתעה, זה מוסיף לך גם בכל האפשרויות לראות אם יש לך את הרישיון, את אותה תיאוריה.

יעקב אדלר: אם יהיה רישוי יהיה רישיון, אם יהיה רישיון יהיה גם ביטוח.

יעקב אדלר: הרי היום יש וולונטרי אפשרות לעשות את הביטוח אבל הוא עולה כסף, הוא עולה הרבה מאוד כסף.

מירב בן ארי: אז למה שמישהו ייסע על אופניים?

יעקב אדלר: בגלל שזה נוח, בגלל שזה זול - - -

איתן כבל: אל תפתח את הדיון.

יעקב אדלר: אני לא פותח את הדיון.

איתן כבל: אנחנו שמים כוכבית.

איתן כבל: יש ויכוח בעניין הזה.

יעקב אדלר: זו בדיוק היתה הסיבה שעד היום לא התקדמו בשום דבר בנושאים האלה כי כל הזמן הפחידו אותנו - - -

מירב בן ארי: זה ממש לא הסיבה.

מירב בן ארי: הסיבה היא שיש היום תקנות ואף אחד לא אוכף אותן, והכבישים והמדרכות נראים קטסטרופה כי לאף אחד לא אכפת.

מירב בן ארי: בשבוע שעבר ראיתי פקחים עוברים מולי וילדים בני 14–15, אף אחד לא מתייחס אליהם.

מירב בן ארי: היתה כתבה לא מזמן של דני קושמרו, שעה על צומת ארלוזורוב, אין אף אחד.

מירב בן ארי: זה מין אירוע כזה שכולם מתעלמים ממנו ואומרים כמה הוא חשוב.

מירב בן ארי: אז הוא חשוב.

מירב בן ארי: ישבנו פה שנתיים, היושב-ראש, חבורה מצומצמת העבירה כאן תקנות שהיום לאף אחד לא מעניין.

מירב בן ארי: אתה יודע מה, גם אם היום כבר קורה משהו זה קורה בעיר אחת בארץ, וזה לא הגיוני כי הרי יש רוכבי אופניים בכל הארץ.

מירב בן ארי: אז נכון, אפשר לשים ביטוח וחובה ותן להם פנסים סיניים, לא יודעת מה, תהרוג את האופניים, אבל זה לא יעזור לך אם לא תאכוף.

מירב בן ארי: חבר'ה, זה הפיל הגדול.

מירב בן ארי: אתה יודע מה הפורום ה-15 עשה לי פה, אתה יודע מה פורום ה-15 עשה.

מירב בן ארי: מה פתאום?

מירב בן ארי: אנחנו ניקח על עצמנו אכיפה.

מירב בן ארי: - - - ולא לקחו.

איתן כבל: סליחה, סליחה.

איתן כבל: אני הולך להגיד משפט שאני לא נוהג לומר אותו אבל אני אגיד אותו.

איתן כבל: אני לא אאפשר פה, ואני אומר את זה גם לך מירב חברתי ואני יודע את העבודה שלך בעניין הזה.

איתן כבל: אין כאן אף חבר כנסת שרוצה פחות או יותר.

איתן כבל: אפשר להתווכח על הדרך הנכונה אם היא יעילה יותר או פחות יעילה, נכונה או לא נכונה.

איתן כבל: יש כאן חברים מאוד פעילים סביב העניין הזה.

איתן כבל: כל האנשים שיושבים כאן, חלקם פעילים מאוד בוועדת הכלכלה ובוודאי בנושאים האלה.

איתן כבל: לכן אשמה, אני לא רוצה שהיא תיווצר פה.

איתן כבל: צופים בנו ועוד יחשבו שהבעיה היא אנחנו.

איתן כבל: אז אנחנו לא.

איתן כבל: יעקב, בבקשה, ואף אחד לא יפריע לו.

יעקב אדלר: אני רוצה לסיים בגלל שאם היית מתאזרת בסבלנות - - -

איתן כבל: דבר אלינו.

איתן כבל: אני מודה לאדוני.

יעקב אדלר: אנחנו חברים טובים.

איתן כבל: תהיו חברים בחוץ.

איתן כבל: פה דבר.

יעקב אדלר: אז הייתי מגיע גם לנושא של שבילי אופניים.

יעקב אדלר: אבל כל הזמן לומר שבדברים הללו לא צריך לטפל והבעיה היא רק התשתית – אני אומר לך בתור אדם שהיה ראש עיר, יש ערים צפופות שכדי לשתול בהן שבילי אופניים בתוך הערים צריך לקחת די-9.

יעקב אדלר: איך אמר פעם מישהו?

עליזה לביא: לא כדאי לך להשתמש בזה.

תמר זנדברג: אל תשתמש בזה.

עליזה לביא: לא הכול צריך לצטט ולא כל ציטוט מביא גאולה לעולם.

יעקב אדלר: זה מתחיל להיראות פה הדרת גברים מה שאתם עושים לי היום.

תמר זנדברג: הו, רגע.

תמר זנדברג: רעיון מצוין.

תמר זנדברג: תתחילו להרגיש.

תמר זנדברג: עד עכשיו היינו 2,000 שנה ככה.

תמר זנדברג: עכשיו יהיה 2,000 שנה - - -

יעקב אדלר: - - - תשומת לב.

יעקב אדלר: זה מחמיא לי אפילו.

יעקב אדלר: אני רוצה לומר דבר אחד.

יעקב אדלר: אנחנו צריכים להתייחס לדברים האלה בשיטתיות ולא בשיטת הסלמי.

יעקב אדלר: לקחת כמה החלטות קטנות ולנסות לשים אותן ולייעל אותן ולעשות אותן ולא להפחיד אותנו שזה יעלה מי יודע מה ושזה יעשה פרוצדורות מאוד מאוד קשות.

יעקב אדלר: במקביל לעבודות פיתוח ודברים כאלה שהם יותר מתאימים לשכונות חדשות, לדברים מהסוג הזה, יצטרכו לעשות אותם, אבל לא לברוח מהמציאות.

יעקב אדלר: המציאות הזאת תביא אותנו בסוף גם לרישוי, גם לרישיון, גם לביטוח.

יעקב אדלר: אז בוא נעשה את זה מהר לפני שהרף של ההרוגים חלילה עולה.

איתן כבל: תודה לך ותודה גם על כל העבודה שאתה עושה כיושב-ראש ועדת המשנה.

איתן כבל: עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

עליזה לביא: אני מצטרפת למילים הטובות שנאמרו כאן על עבודת הוועדה ועל ההובלה שלך, חבר הכנסת אשר, ושל חברים נוספים כבר הרבה מאוד זמן.

עליזה לביא: אבל בואו נודה על האמת, אנחנו כאן בעקבות שתי תאונות דרכים מזעזעות.

עליזה לביא: רק עכשיו כשנכנסנו לכאן שמעתי שהיה עוד הרוג ממש בפתיחת שנת הלימודים גם על אופניים, רק הוא לא היה מפורסם וזה לא הגיע לאמצעי התקשורת.

עליזה לביא: בפתיחת שנת הלימודים עוד הרוג.

עליזה לביא: פשוט לא קראנו על זה בעיתון כי כנראה את המנה, את ליטרת הדם, קיבלנו בכל מה שהיה.

עליזה לביא: ואי אפשר לנתק את זה מהנפשות הפועלות שמעורבות בשתי התאונות.

עליזה לביא: וזה מחייב אותנו לראות מה אנחנו עושים ואיך מפלחים את העבודה, בטח עם החבר'ה הצעירים.

עליזה לביא: אני קראתי בקריאה מעמיקה את הרגולציה שמוצעת על ידי משרד התחבורה.

עליזה לביא: חסר בה, חסר בה החינוך.

עליזה לביא: אם אנחנו - - - בלי קסדות, ואנחנו רואים את התאונות שמקבילות לשבילי אופניים.

עליזה לביא: גם במקומות המצומצמים שיש שבילי אופניים, חבר'ה צעירים לא נוסעים בשבילי אופניים.

עליזה לביא: זה בלי חינוך, בלי להכניס את זה למערכת החינוך, מי שלא נמצא כאן, השחקן המרכזי - - -

קריאות: - - -

עליזה לביא: אני לא יודעת.

עליזה לביא: אני קראתי את הרגולציה שמוצעת על ידי משרד התחבורה, 1, 2, 3, 4, 5, 6, ו-7 - - -

רחל טבת-ויזל: חינוך תעבורתי.

קריאה: כל כיתות י' יעברו - - - משמעותי מאוד.

יעקב אדלר: היה שינוי גדול.

עליזה לביא: זה נכנס?

רחל טבת-ויזל: בשנה שעברה - - -

עליזה לביא: אז יופי שהתחלנו ויופי שאנחנו שם.

עליזה לביא: אבל צריך לראות גם אכיפה על הקיים וזה לא קורה.

עליזה לביא: הרי יש פה תקנות ויש פה חשיבה, בטח ובטח להבין שאופניים חשמליים זה הפתרון, זה לא הבעיה.

עליזה לביא: זה הפתרון לכל המחדלים שקורים כאן מבחינת תחבורה ותחבורה ציבורית וכל הצפיפות שרק תלך ותגדל, והאופניים נותנים את הפתרון.

עליזה לביא: ורובנו וכולנו משתמשים באופניים, הילדים שלנו נוסעים באופניים.

עליזה לביא: זאת לא הבעיה.

עליזה לביא: רק אנחנו מתעלמים ועוצמים עיניים ולא מספקים את כל מה שנדרש, גם כאחריות הורית וגם כאחריות של מערכת החינוך וגם שיתוף פעולה שצריך לראות איך באופן יצירתי, הרי הנתונים כאן גם מבחינת הרוגים אבל גם הפצועים.

עליזה לביא: דברו עם רופאים, הם מספרים לנו מה הם פוגשים, איזה מספרים, גם מבחינת פילוח של גילאים.

עליזה לביא: פילוח של גילאים מלמד אותנו למי מגיעים ולמי לא מגיעים.

עליזה לביא: אנחנו נפתח את הכול לגבי קנסות ורישיון - - -

קרן טרנר-איל: לא הבנתי למי מגיעים ולמי לא מגיעים.

קרן טרנר-איל: רוב ההרוגים מבוגרים.

עליזה לביא: והפצועים?

איילת נחמיאס ורבין: מבוגרים וילדים.

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: ילדים.

איילת נחמיאס ורבין: מבוגרים וילדים.

עליזה לביא: בואי תסתכלי, פצועים קשה 84.

קריאה: שליש מהפצועים הם ילדים.

עליזה לביא: ילדים.

עליזה לביא: אז קודם כל צריך לראות איך עושים את זה אחרת, איך יוצאים מהקופסה, משום שהאופניים האלה ומי שמשתמש בהם זה לא מתאים לכל מה שהיה ולכל המתודות וכל החשיבה שהיתה עד היום.

עליזה לביא: וצריך לצאת מהקופסה ולראות איך עושים את זה נכון.

קרן טרנר-איל: אגב, - - - בעיקר מבוגרים נוסעים על אופניים.

איתן כבל: אופניים חשמליים בישראל זה ממש כלי שבשום מקום בעולם בסדר גודל כזה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון - - -

קריאות: - - -

עליזה לביא: אז בוודאי שיותר שבילים ובוודאי שיותר ראשי ערים.

עליזה לביא: הלוואי שזה היה במצע הבחירות.

עליזה לביא: אנחנו מדברים עכשיו שבועיים לפני בחירות.

עליזה לביא: לא ראיתי את זה במצע של ראש עיר.

עליזה לביא: זה לא משהו שעלה לסדר היום.

עליזה לביא: וכאן אנחנו גם ככנסת לא באנו - - -

איתן כבל: נתייחס לזה בסיכום של הדברים.

עליזה לביא: נכון.

עליזה לביא: אז צריך לראות איך עושים את זה.

איילת נחמיאס ורבין: גם כי לא מעבירים כסף ממשרד התחבורה לרשויות המקומיות - - -

קרן טרנר-איל: - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - -

עליזה לביא: בסדר, אבל רק כשנאגד יותר כוחות - - - אז הגברת אכיפה וענישה וציות לחוקי תנועה והגבלת גיל ומספר רישוי והכול - - - אבל אל תגידו שאופניים זו הבעיה.

עליזה לביא: אופניים זה לא הבעיה.

עליזה לביא: אנחנו הבעיה ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתאימים את עצמנו למציאות החדשה שרצה קדימה.

איתן כבל: תודה, יקירה.

איתן כבל: נורית קורן, בבקשה.

נורית קורן: אני מצטרפת לכל הדברים שנאמרו פה, אבל אני רוצה לציין גם דברים אחרים.

נורית קורן: ראשית, אני רוצה להודות לאדוני יושב-ראש הוועדה, שגם בחג דיברנו וביקשתי ממך לקיים את הדיון כמה שיותר מהר עוד לפני שידענו במי מדובר.

נורית קורן: הדיון הזה חשוב מאוד ואני שמחה שעשית אותו דווקא ביום הראשון של המושב, להראות שאנחנו עושים הכול ולפעמים אנחנו נבלמים על ידי גורמים כאלה ואחרים שלא מאפשרים לנו להגיע למה שאנחנו חושבים שצריך להיות.

נורית קורן: אני דווקא רוצה לפנות אלייך, מנכ"לית הרשות לבטיחות בדרכים, עורכת דין רחלי טבת-ויזל.

נורית קורן: אני רוצה לדעת מה מספר הנפגעים כתוצאה מתאונות של אופניים חשמליים.

נורית קורן: כי רשום פה בדוחות שיש 16 הרוגים, ואני רוצה לדעת.

רחל טבת-ויזל: שמתי לפניכם, יש לכם את כל הנתונים - - -

נורית קורן: אני יודעת, יש לנו את כל הנתונים ויש גם נתונים של המשטרה.

רחל טבת-ויזל: לא, לא.

רחל טבת-ויזל: יש לכם נתונים של מכון גרטנר - - - 2,300 שאנחנו יודעים.

רחל טבת-ויזל: לגבי אופניים חשמליים יש תת דיווח כי לא כל אחד מדווח שזו תוצאה של תאונת דרכים כי זה מפליל.

רחל טבת-ויזל: אנחנו יודעים נתונים.

נורית קורן: אז הנתונים האלה הרבה יותר גבוהים.

נורית קורן: מכון גרטנר נשען רק על הנתונים של מי שאושפז בבית חולים ולא מי שבא רק לקבל טיפול ויצא.

נורית קורן: אז הנתונים הם הרבה הרבה יותר גבוהים וזה לא נתונים שמשקפים את האמת.

נורית קורן: וחבל מאוד שאתם לא עושים מחקר מעמיק יותר שנדע את התופעה.

קריאה: אנחנו מודעים - - -

נורית קורן: אנחנו מודעים אבל הציבור לא מודע לזה.

נורית קורן: יכול להיות שאם היינו יודעים מספר גדול יותר זה היה מבהיל יותר אנשים ואנשים היו לוקחים את החוק בידיים ומקיימים אותו בלי שיהיה נציג או שוטר שיאכוף את זה.

נורית קורן: אני רוצה לדעת מדוע לא גיבשתם שום מדיניות בנושא.

נורית קורן: יש כאן את דוח המבקר משנת 2014 - - -

קריאה: את מדברת על משרד התחבורה?

נורית קורן: לא.

נורית קורן: אני מדברת על הרלב"ד.

נורית קורן: רק עכשיו הגיעה התוכנית.

נורית קורן: חבל שמ-2014 זה לא קרה.

נורית קורן: יש כאן את העניין הזה שגם עכשיו בדוח שמסרתם, ש-88% לא חובשים קסדה.

נורית קורן: עשיתם קמפיין שעלה הרבה כסף, וחבל מאוד שלא - - -

מירב בן ארי: הוא קמפיין מעולה.

נורית קורן: קמפיין מעולה, אבל בסופו של דבר - - -

מירב בן ארי: למה את צועקת עליי?

מירב בן ארי: רק אמרתי שהוא קמפיין מעולה.

נורית קורן: קמפיין מעולה, אבל בסופו של דבר לא ראינו שיותר אנשים חובשים קסדה.

מירב בן ארי: יותר אנשים חובשים קסדה.

נורית קורן: - - -

מירב בן ארי: למה את מתעצבנת?

מירב בן ארי: אבל תקראי את הנתונים.

מירב בן ארי: יותר אנשים חובשים קסדה - - -

נורית קורן: - - - 2018 כתוב שלא.

איתן כבל: אני לא מציע לכן לבזבז את זמנכן בוויכוח.

איתן כבל: נורית, סיימי בבקשה.

נורית קורן: יש לי עוד שתי נקודות.

נורית קורן: אני חושבת שאנחנו צריכים בתוכנית הזאת לצרף את משרד הפנים, מתכנני ערים, כי יש שבילים ואני רוצה לתת לכם דוגמה של אבן גבירול בתל אביב, שם המקום הכי צפוף במדינה שלנו - -

קריאה: לא בטוח.

נורית קורן: - - ושם יש שביל אופניים שמשמש אופנים, הולכי רגל, השביל לא תוכנן כמו שצריך, יורד לתוך תחנות האוטובוס.

נורית קורן: אף אחד לא נתן את דעתו על זה שגם יש מקומות שצריך לרדת ולעבור ברגל.

נורית קורן: תראו לי רוכב אופניים שעוצר איפה שהוא צריך לרדת למעבר חציה או איפה שנגמר השביל, יורד והולך ברגל, אלא עובר בצורה נוראית.

נורית קורן: אז גם בדבר הזה אני חושבת שמשרד התחבורה צריך לעשות את זה.

נורית קורן: דבר נוסף, דיברו פה על התקציב לשבילי אופניים.

נורית קורן: ידוע לי שמשרד התחבורה נותן את התקציבים, אבל איפה כאן האכיפה של משרד התחבורה או הרשות לבטיחות בדרכים?

נורית קורן: אתם נתתם כסף למועצות שהם ישתמשו בכסף לבנות את שבילי האופניים.

נורית קורן: איפה?

נורית קורן: איפה האכיפה הזאת?

נורית קורן: האם היא ישנה?

נורית קורן: זה לא נראה?

קרן טרנר-איל: אני חושבת שהבעיה היא ברשויות שלא מבקשות - - - חניות לרכב פרטי.

קרן טרנר-איל: דווקא הרשויות שמקבלות תקציבים מנצלות.

נורית קורן: אז צריך לחייב - - -

קרן טרנר-איל: בכבישים העירוניים זה אחריות הרשויות המקומיות.

קרן טרנר-איל: אנחנו משתתפים ברוב התקציב, זה יכול להיות 70% עד 80% מאצ'ינג, אבל הרשויות צריכות לבקש את זה.

נורית קורן: אז צריך לחייב אותן.

קרן טרנר-איל: רשות שלא רוצה, קשה מאוד להכריח אותה - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להעיר שתי הערות כדי לעשות סדר.

איתן כבל: התלונות שאת מעלה בצדק היו עוד לפני כניסתה של רחלי והיושב-ראש - - - גיורא רום לתפקיד, כי גם בעניין הזה כשהתחלנו את הקרב היתה הנהלה אחרת.

איתן כבל: אני לא רוצה להזכיר את זה.

איתן כבל: יש להם מה לעשות, אבל מהרגע שרחלי נכנסה לתפקיד ואני גם בקשר איתה סביב העניין הזה, הם הובילו מהפכה מאוד מאוד גדולה בגישה ובתפיסה, וצריך גם שהדברים האלה ייאמרו.

איתן כבל: דבר שני, תיכף איתן מפורום ה-15, שיש לי תמיד להגיד עליכם דברים טובים, אבל לא תמיד.

איילת נחמיאס ורבין: תמיד או לא תמיד?

איתן כבל: אמרתי, יש לי תמיד אבל גם לא תמיד.

איתן כבל: אנחנו לפני בחירות, אז אנחנו לא נעשה פרסום שלילי או פרסום חיובי למי מהרשויות.

איתן כבל: אבל אני כן יכול לומר לך שכמו בנושא הנת"צים, כמו בנושא אופניים חשמליים, כשראש הרשות לא מרגיש שהציבור יושב לו פה, הוא יודע לעשות ואנחנו מכירים ועוסקים בדברים האלה עם הנת"צים.

איתן כבל: מי כמוך שבא מתל אביב, ולא נפתח את הדיון.

איתן כבל: יודעים בדיוק על מה אנחנו מדברים.

איתן כבל: ויתקיים כאן דיון, גברתי יודעת, כבר הודעתי לך, שאנחנו נרצה לעשות סיכום ולראות איפה אנחנו עומדים אל מול כל הדוח שאנחנו הגשנו, אם זה רק אות מתה או שהדברים האלה באמת מקודמים.

איתן כבל: רחלי, יש לי הצעה.

איתן כבל: אני לא אאפשר לך לדבר עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה שתקשיבי וגם את לקולות שנשמעים כאן.

קרן טרנר-איל: אדוני רוצה שאולי רק נציג את הנתונים ואז זה יהיה ברור?

קרן טרנר-איל: הנחנו לכולם, אבל אם רוצים להציג את הנתונים אז בשמחה.

איתן כבל: אני לא אוהב מצגות, בעיקר כשזה כתוב אנשים יודעים לקרוא.

איתן כבל: לכן אני אומר, עזבי.

קרן טרנר-איל: אין בעיה.

איתן כבל: איילת, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, איתן כבל אדוני יושב-הראש וחברי הטוב.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לפתוח ולהזכיר שמו של הרוג אחר, כי באופן טבעי אנחנו יודעים מי ההרוגים כתוצאה מתאונות על אופניים חשמליים בתקופה האחרונה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה דווקא להזכיר את אילון שלו אמסלם ברשותכם.

איילת נחמיאס ורבין: ילד בן 13 שהלך לתומו, מילא אחר החוק כפי שהוא יודע, הוא סירב לעבור באור אדום והועף לקיבינימט על ידי נהג בן עוולה.

איילת נחמיאס ורבין: זה היום הראשון למושב הזה, אז אני לא רוצה לומר מה בדיוק אני חושבת עליו ועל רשויות האכיפה שלנו ועל בתי המשפט, ועל כך שהוא שוחרר ממעצר בית כדי להתפלל ביום כיפור בבית הכנסת כשההורים של אילון בקושי יכולים לנשום.

איילת נחמיאס ורבין: הסיבה שאני מזכירה אותו היא דווקא משום שיש כנראה משותף בינו לבין המוות הנוראי של ארי, שבמידה רבה בגללו אנחנו נמצאים כאן אבל לא רק בגללו, כי יש פה הרבה מאוד חברי כנסת שמזה שלוש שנים לא מרפים ממשרד התחבורה ולא מרפים מהמשרד לביטחון הפנים בעניין הזה של האופניים החשמליים, אבל הגיעה השעה שאנחנו גם נדון בתופעה הבזויה והנוראית גם של נהיגה תחת השפעה וגם של הפקרת פצועים.

איתן כבל: אני כבר אומר לך, גברתי, יש מחר דיון בעניין הזה, תיקון 112.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, המנכ"לית, אני באמצע הדברים שלי ואני מאוד מתרגשת עכשיו כשאני אומרת את זה, אז אני מבקשת שלא תפריעי לי.

איילת נחמיאס ורבין: למה אני מציינת את אילון?

איילת נחמיאס ורבין: כי העובדה שאנחנו כהורים מחנכים את הילדים שלנו למלא אחר החוק וניטלת מאתנו כל יכולת לשלוט במצב שלהם כשהם יוצאים לדרכים היא נוראית ואיומה בעיניי.

איילת נחמיאס ורבין: ובסופו של דבר אנחנו יודעים, זה מחזיר אותנו לנקודה שבה האכיפה, וזה כבר רלוונטי לנושא האופניים החשמליים – אתמול נסעתי, בבוקר מותר לנסוע בנת"צים באלנבי, ואני לא יכולה לומר לך איזה מראות מזעזעים נגלו.

איילת נחמיאס ורבין: בבלוק אחד של אלנבי, באמצע, בין הנתיבים, רוכב קורקינט חשמלי אחד בלי קסדה, שישה רוכבי אופניים חשמליים בלי קסדה, כמובן שהם גם משתחלים בין הגלגלים של האוטובוסים.

איילת נחמיאס ורבין: ואת זה אני יודעת כי האלטרנטיבה היא שהם יהיו על המדרכה, משום שכמות רוכבי אופניים שאני ראיתי באותה דקה נתונה על המדרכה כמעט מכסחים ילדים והורים שמלווים את הילדים שלהם לגן היא פשוט מזעזעת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא ראיתי מעולם ברחובות האלה פקח אחד שנותן ורושם דוח, אחרי שאנחנו נתנו להם בוויכוחים מאוד מאוד גדולים בינינו.

קרן טרנר-איל: הסמכות של הפקחים העירוניים רק על המדרכה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני לא ראיתי פקח אחד לא מול אופנועים, שזה טוסטוסים, קוראים לזה, זה טוסטוסים, זה לא אופנועים, אבל זה אופנועים לכל דבר ועניין, רוכבים על המדרכות האלה ושוללים את היכולת שלנו בכלל להגן על הולכי הרגל.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מדברת כבר על מעברי החציה.

איילת נחמיאס ורבין: נצטרך לייחד יום שלם למה שקורה למעברי החציה במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אני הרגשתי כובד גדול כשאנחנו הורדנו את רוכבי האופניים החשמליים לכביש.

איילת נחמיאס ורבין: איתן, דיברנו על זה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו הרגשנו כובד גדול גם סביב כל האירועים האחרונים שהיו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני אומרת לכם בכנות, זה לא שבאמת היתה לנו ברירה.

איילת נחמיאס ורבין: אני כרוכבת אופניים חשמליים לשעבר, בגמילה, כשהייתי על המדרכה הרגשתי מאיימת, כשירדתי לכביש הייתי מאוימת.

איילת נחמיאס ורבין: מה השורה התחתונה?

איילת נחמיאס ורבין: ההרוגים זה אינדיקציה איומה וקשה, אבל הקושי הכי גדול הוא כשמסתכלים דווקא על הנתונים של הפצועים, משום שאלה התאונות, אלא כמעט המוות, שלא הגיעו, תודה לאל הצליחו להימנע מזה.

איילת נחמיאס ורבין: ואנחנו בנתונים האלה צריכים להתעסק.

איילת נחמיאס ורבין: משפט אחרון, ואני אומרת את זה לקרן טרנר שיודעת כמה אני מעריצה אותה.

איילת נחמיאס ורבין: את מנכ"לית יוצאת מגדר הרגיל, אבל ההתנהלות של משרד התחבורה בעניין הזה לא היתה ראויה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מצאנו את עצמנו יותר מדי פעמים חצי מתנצלים על זה שאנחנו מבקשים יותר רישוי, יותר אכיפה ויותר דאגה גם לרוכבי האופניים וגם להולכי הרגל.

קרן טרנר-איל: אכיפה זה לא המשרד שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת אבל לא משנה.

איילת נחמיאס ורבין: הדיונים האלה היו דיונים כוללים.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון שאכיפה לא נמצאת בידיים שלכם.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש מספיק דברים שאתם עמדתם כחומה בצורה נגדנו.

איילת נחמיאס ורבין: ואני רוצה להגיד לכם משהו, למרות שאתם אנשי המקצוע ואנחנו רק חברי כנסת, אנחנו אנשים שיודעים לקרוא נתונים ויודעים להסיק מה המסקנה מהם.

איילת נחמיאס ורבין: בין היתר, למשל, איתן, אחד הדברים שאנחנו נצטרך להידרש להם בנושא הדו-גלגליים הוא העובדה שעדיין נמכרות במדינת ישראל חצאי קסדות.

קרן טרנר-איל: זה כבר לא בתקינה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל עדיין מותר למכור חצאי קסדות.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא בתקינה אבל עדיין מוכרים אותן, קרן.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה משנה?

איילת נחמיאס ורבין: עדיין מוכרים אותן ואנשים עדיין יכולים לקנות אותן.

איילת נחמיאס ורבין: בשורה התחתונה אני מבקשת ממשרד התחבורה במיוחד בהנהגתך, תקשיבו לנו, תקשיבו לנו, אנחנו יודעים מה אנחנו אומרים יותר מפעם אחת.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: יניב יעקב מ'אור ירוק', בבקשה.

יניב יעקב: בוקר טוב, אדוני.

יניב יעקב: אני רוצה להמשיך נקודה של חברת הכנסת ורבין.

יניב יעקב: לצערנו באופניים החשמליים מה שאנחנו יכולים לעשות זה ללמוד מהעבר.

יניב יעקב: העבר מלמד אותנו, ואני מתייחס להחלטה שעברה בממשלה, שיש הרבה החלטות בנושא הזה שלא נעשה איתן הרבה.

יניב יעקב: אני רוצה לפתוח ולדבר בנושא של הקסדות.

יניב יעקב: בשנת 2014 הודיע משרד התחבורה שהולכים לחייב את כלל הרוכבים, רוכבים - - - בקסדות.

יניב יעקב: אנחנו נמצאים תיכף בסופה של שנת 2018 ועדיין החוק הזה לא עבר, ואני מתקשה להבין איך במשך ארבע שנים לא מצליחים להעביר תקנה שמחדשת חבישת קסדה לכלל הרוכבים, ואיזה אינטרסים ואיזה גורמים השפיעו או לא השפיעו על הנושא הזה שלוקח כל כך הרבה זמן.

יניב יעקב: ודרך אגב, בקורקינט יש חובת קסדה לכל הרוכבים ככה שאין עם זה בעיה מהבחינה הזאת.

יניב יעקב: חברת הכנסת קורן דיברה קודם על הנתונים והמספרים של הנפגעים.

יניב יעקב: מכון גרטנר ציין בזמנו, ונמצאת פה ד"ר סימן-טוב, שהיחס בין הפצועים שנרשמים לבי הפצועים בפועל הוא 1 ל-10.

יניב יעקב: כלומר לא 2,200 נפגעים בשנת 2017, אלא למעלה מ-20,000 נפגעים בתאונות הללו.

עליזה לביא: למה יש כזה פער?

נורית קורן: כי רק מי שמאושפז.

נורית קורן: מי ששבר את היד ועשו לו גבס, הוא לא נספר.

עליזה לביא: מי שמגיע למיון גם לא?

עליזה לביא: רק מי שמאושפז?

עליזה לביא: למיון כן?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

יניב יעקב: לעניין הילדים – אותם נתונים של מכון גרטנר הצביעו גם על עלייה במספר הילדים מתחת לגיל 16 שנפגעים, עלייה של למעלה מ-30% במחצית הראשונה של שנת 2018.

יניב יעקב: אני בטוח שד"ר סימן-טוב תתייחס בהמשך.

יניב יעקב: השאלה שלי למנכ"לית המשרד, האם נשקל גם נושא של העלאת גיל הרוכבים מ-16 לגיל גבוה יותר?

יניב יעקב: האם זה נבחן במסגרת החלטות המשרד?

איתן כבל: יניב, אני רוצה לעצור אותך פה.

איתן כבל: תקשיבו טוב טוב.

איתן כבל: בואו לא נטעה, אנחנו לא הולכים להדיר את האופניים.

יניב יעקב: - - -

איתן כבל: לא, אני רוצה שגם אתם כ'אור ירוק' תעזרו לנו בעניין הזה.

איתן כבל: אני לא רוצה שתהיה לנו פה רגולציה.

איתן כבל: העניין פה צריך להיות אחר – שבילי אופניים, רישוי, לימוד תיאוריה, הקפדה על אי שפצור האופניים והעלאת פתיחת המצערות, אני לא איש מקצוע.

איתן כבל: גם בגיל 18 – דרך אגב, חלק מהרוכבים שרוכבים כמו משוגעים הם בני 18–20, אנשים מבוגרים.

איתן כבל: ואלה בכלל.

איתן כבל: אתה רואה אותם רוכבים על כלים שהם כמעט אופנועים לכל דבר.

איתן כבל: בואו לא נחפש את הדברים רק ברגולציה, ולתקן ולתקן ולתקן.

איתן כבל: בסוף צריך לעשות, תשתיות, חינוך, רישוי, אלה הדברים שאתה יכול להכניס אותם לתוך מסגרת.

איתן כבל: ואכיפה, ברור, תמיד.

יניב יעקב: אז אדוני, רק בשביל להתייחס למה שאמרת.

יניב יעקב: אנחנו מסכימים איתך באופן מלא.

יניב יעקב: הפתרון צריך להיות איך מקדמים את האופניים הרגילים והחשמליים ולא מדירים אותם, ואני חושב שיש על זה וצריכה להיות על זה הסכמה, וגם אור ירוק תומך בזה.

עליזה לביא: אופניים זה לא הבעיה.

עליזה לביא: זה הפתרון.

עליזה לביא: רק צריך לעבוד בזה.

יניב יעקב: נכון מאוד, חברת הכנסת לביא.

איתן כבל: צודקת.

יניב יעקב: בגלל זה אני גם רוצה להתייחס להחלטה שהתקבלה.

יניב יעקב: אם אנחנו מעיינים לעומק בהחלטת ממשלה שהתקבלה, מה אנחנו מגלים?

יניב יעקב: עוד קנסות, עוד רגולציה, ושמקימים צוות שיבדוק את זה וצוות שיבדוק את זה.

יניב יעקב: ולצערי, בלי לדבר על כן בחירות או לא בחירות, אנחנו נגלה שהרבה מאוד לא ייושם.

יניב יעקב: בגלל זה אני חושב שכדאי אולי שכמו שבוצע בשימוע, אולי הוועדה תערוך מעקב אחרי יישום ההחלטות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו נעשה את המעקב, ואתה יודע שאנחנו נעשה אותו.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אנחנו צריכים לשנות גישה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הכוונה גישה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום מדברים על שבילי אופניים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, האופניים החשמליים הם כלי תחבורה והם לא ספורט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שביל אופניים זה אם אני רוצה לעשות ספורט אז זה המקום מנקודה א' לנקודה ב', אבל זה כלי תחבורה, אני נוסע לכל מקום שאני ארצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הנושא של שבילי אופניים לא יפתור את הבעיה.

מירב בן ארי: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אם אני רוצה להגיע, אני לא אחנה את האופניים שלי במקום אחד ואני אלך ברגל או באוטובוס למקום אחר.

מירב בן ארי: שביל מיועד לאופניים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא יפתור את הבעיה כי זה כלי תחבורה.

תמר זנדברג: אתה צודק שיש רשויות שמשתמשות בשבילים בתוף פארקים למטרת ספורט - - -

מירב בן ארי: אבל יש שבילי אופניים שנוסעים - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום באופניים החשמליים אנשים רוצים להגיע לכל מקום.

מירב בן ארי: מה הבעיה עם זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן שביל אופניים לא יפתור את הבעיה כי זה יכול לפתור חלקית, זה יכול לעשות תוספת.

איתן כבל: חאג' יקירי, עוד אין עגלה, אין סוסים, אתה כבר רב איתי על השבילים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תן לי להמשיך, כבוד היושב-ראש.

איתן כבל: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה אנחנו באנו יותר מאוחר כי הכמות של האופניים החשמליים כי אנחנו עצלנים, לא רוצים את האופניים הרגילים שאנחנו נגיע איתם.

מירב בן ארי: מה זה קשור לעצלנים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: את יודעת מה, אל תפריעי לי.

איתן כבל: מירב, הוא צודק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תפריעי לי.

מירב בן ארי: מה זה קשור לעצלנים?

מירב בן ארי: כל רוכבי אופניים חשמליים הם עצלנים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תפריעי לי.

איתן כבל: מירב, מירב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא מסכים איתך ואת לא חייבת להסכים איתי.

איתן כבל: חאג', חאג', אתה צודק.

מירב בן ארי: מה זה קשור?

מירב בן ארי: הם עצלנים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, עצלנים.

מירב בן ארי: האמת שלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, עצלנים.

איתן כבל: חאג', מירב.

מירב בן ארי: כי אין תחבורה ציבורית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, עצלנים.

איתן כבל: מירב, תקשיבו לי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, עצלנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו דעתי.

מירב בן ארי: איזה קשקוש.

איתן כבל: חאג', מירב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את מקשקשת.

מירב בן ארי: קשקוש.

מירב בן ארי: רוכבי אופניים חשמליים אין להם תחבורה ציבורית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את קשקשנית.

מירב בן ארי: הם עצלנים?

איתן כבל: מירב, די.

מירב בן ארי: כשתהיה תחבורה ציבורית - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא - - -

איתן כבל: חאג', אל תדבר אליה.

איתן כבל: אלינו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז שלא תפריע לי.

איתן כבל: היא לא תפריע לך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול להסביר את עצמי די טוב.

איילת נחמיאס ורבין: תסביר לוועדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאנחנו מדברים על עצלנים הם לא הולכים לאופניים הרגילים, הולכים לאופניים חשמליים כי הם לא רוצים להתאמץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

מירב בן ארי: איזה שטויות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את מקשקשת ואת מפריעה.

מירב בן ארי: אתה רוכב על אופניים בכלל?

איתן כבל: די, מירב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה מעניין אותך?

מירב בן ארי: אתה יודע איך נראים אופניים חשמליים?

מירב בן ארי: רכבת עליהם פעם בכלל?

מירב בן ארי: מה זה קשור?

מירב בן ארי: עשית מדגם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: את יודעת מה, את חוצפנית גם.

מירב בן ארי: אני חוצפנית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

מירב בן ארי: אני חוצפנית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביקשתי שלא תפריעי לי.

איתן כבל: חאג', חאג', מירב, סליחה, מירב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש גבול גם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש גבול גם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש גבול.

איתן כבל: חאג', שנייה.

איתן כבל: אני רוצה לתקן תיקון אחד.

איתן כבל: מירב, את אורחת כאן בוועדה.

מירב בן ארי: הוא לא יקרא לי חוצפנית.

איתן כבל: אבל את - - -

מירב בן ארי: הוא לא יקרא לי חוצפנית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך את יודעת שאני לא עליתי ורכבתי ולא רכבתי?

מירב בן ארי: כי עובדה.

מירב בן ארי: אתה לא מבין כלום - - -

איתן כבל: די, די.

איתן כבל: חאג', חאג', מירב, מירב - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבין יותר טוב ממך.

מירב בן ארי: מקשקש על עצלנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבין יותר טוב ממך.

איתן כבל: חאג', זה לא מתאים לך.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר נקודה אחת בוועדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה?

מירב בן ארי: יושבים פה ומלרלרים.

איתן כבל: חאג' ומירב, אני מתנצל בפנייך, מירב, לא לעניין.

איתן כבל: יש פה זכות בסיסית בתוך הוועדה, שכל אחד שמדבר שטויות, זה על אחריותו.

מירב בן ארי: זה לא - - -

איתן כבל: רגע, רגע, רגע.

איתן כבל: אני מבקש, אני מבקש לא להטיף כאן לא לו והוא לא יעיר לך ואת לא לו.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה, לא הדברים שהוא אומר לך אבל גם לא את ההטפות שלך כלפיו.

איתן כבל: זו זכותו להגיד את מה שהוא רוצה.

איתן כבל: גם אם אינני מסכים איתו אני אלחם על זכותו לומר את הדברים האלה.

איתן כבל: אז אנא אל תפריעי לו.

מירב בן ארי: שלא - - -

איתן כבל: אני מבקש.

איתן כבל: אני לא רוצה פה להוציא.

איתן כבל: ח"כים עוד לא הוצאתי פה, אז בבקשה, אל תתני לי להתחיל עם זה.

קריאה: במושב הזה?

איתן כבל: במושב הזה.

דב חנין: לאורך כל המושב הזה.

קריאות: הארוך.

איתן כבל: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הכמות של האופניים החשמליים שנמצאים היום בארץ היא בלי התאמה, לא תשתיות, לא חוקים, לא אכיפה ואפילו לא חינוך בנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הנושא הזה צריך לשנות גישה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של השבילים לאופניים לא יפתרו את הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקצב של הקמת השבילים הוא איטי מאוד, ויש מקומות במיוחד ביישובים הערביים שכמעט ולא קיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך לתת את הדגש יותר למשל על נושא הקסדה ואכיפה בנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שזה העיקר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הרוב הם אנשים שאתה לא תגיע אליהם, הרוב הם אנשים שנמצאים במקומות שגם המשטרה לא מגיעה וגם הפקחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וכל עוד שהפקחים והרשויות המקומיות לא יקבלו חלק מהקנסות, שיהיה מוסכם שאת החלק הזה תקבל הרשות המקומית, ראשי רשויות לא ידחפו את הפקחים שלהם שיעשו את העבודה הזאת.

איתן כבל: הם מקבלים.

קריאות: הם מקבלים.

איתן כבל: הם מקבלים ועושים את זה עבודה לא רעה בחלק מהמקומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בחלק מהמקומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברוב המקומות לא אוכפים בכלל.

איתן כבל: חאג', רק משפט אחד לומר לך.

איתן כבל: לא נאמר כאן בשום מקום ובשום שלב שפעולה כזאת אחת או אחרת.

איתן כבל: פתחתי ואמרתי, מדובר במכלול שלם של פעולות שמצריך את כל הפעולות.

איתן כבל: כיוון שאנחנו יודעים שלא ביום אחד יסללו, אז אנחנו רוצים להוסיף רישוי, רוצים להוסיף תיאוריה, מחייבים קסדה.

קריאה: ביטוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקסדה זה העיקר, לדעתי.

איתן כבל: לדעתך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לדעתי.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: טוב שהדגש הוא על דעתך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, ברור.

איתן כבל: גם הנושא הזה הוא חשוב.

איתן כבל: תודה לך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד נקודה אחרונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של הבדיקה הזו שאנשים מבטלים את הגבלת המהירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך למצוא את הדרך איך לדחוף את זה כי זה נעשה במקומות מסוימים.

איתן כבל: זה נעשה על ידי חבר'ה בעצמם.

איתן כבל: לא צריך אפילו ללכת למקומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, אבל צריך ממש להחמיר שם כי שם זה מאוד קשה.

איתן כבל: התייחסנו לעניין הזה בפתיח.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: הדיון הזה מתכנס אחרי לפחות שתי תאונות מאוד מאוד טראגיות בשבועות האחרונים וזה מאוד מאוד חשוב שהוועדה תתכנס אחרי כל אירוע כזה.

תמר זנדברג: אם יהיה כאן לחץ ואחרי כל הרוג בתאונה הוועדה תתכנס לדיון, זה יהיה מאוד מאוד חשוב.

תמר זנדברג: לפני יומיים, חברות וחברים, בשבת, נהרגו שני אנשים בתאונת דרכים ליד דימונה, בכביש 25.

תמר זנדברג: למעלה מ-350 נהרגו בתאונות מפגיעת רכב בשנה האחרונה, ולמעשה כל שנה בעשורים האחרונים.

תמר זנדברג: מי שהרג לא רק את ה-350 האלה אלא גם את ה-16 שנהרגו מהאופניים החשמליים זה רכב פרטי.

תמר זנדברג: ולכן הדיון שלנו צריך להיות מוקדש בכל רגע מרגעי הערות שלנו בכל זמן שאנחנו פוקחים עיניים להפחית כמה שאפשר את ההרוגים ברכב פרטי, ודרך המלך לעשות את זה היא פשוט להפחית את הרכב הפרטי עצמו כי הגורם מספר אחת לפגיעות, כולל של הולכי רגל, אלה מכוניות.

תמר זנדברג: שליש מההרוגים כל שנה בתאונות דרכים הם הולכי רגל.

תמר זנדברג: הזכירה כאן חברתי ובצדק את אילון שלו אמסלם.

תמר זנדברג: הוא נהרג לא באופניים חשמליים, בדיוק באותו מקום שבו נהרג ארי נשר, באותו כביש, והוא עמד על המדרכה.

קרן טרנר-איל: כשלידו יש שביל אופניים.

תמר זנדברג: לא היו שם אופניים מעורבים בכלל.

קרן טרנר-איל: לא, אני רק אומרת שיש שם שביל אופניים.

תמר זנדברג: אבל הוא עמד על המדרכה, איפה שהולך רגל אמור להיות.

קרן טרנר-איל: כן, כן.

קרן טרנר-איל: אני יודעת לגבי אילון.

איילת נחמיאס ורבין: על האי.

איילת נחמיאס ורבין: להיות בטוח.

תמר זנדברג: ואת ציינת בצדק שהוא עשה מה שההורים שלו אמרו לו, מה שאני מחנכת את הבת שלי כל הזמן, לא לעבור באדום, לא לרדת לכביש.

תמר זנדברג: מה עוד, ריבונו של עולם, ילד הולך רגל היה אמור לעשות על מנת לא להיפגע?

תמר זנדברג: לא מאופניים.

תמר זנדברג: מרכב.

תמר זנדברג: זה קרה בדיוק באותו מקום.

תמר זנדברג: למה אני אומרת את זה?

תמר זנדברג: כי לחלק מהדברים שנאמרים כאן אני מסכימה.

תמר זנדברג: הג'ונגל על המדרכות הוא הדבר הראשון.

תמר זנדברג: הרי בתחבורה אנחנו צריכים ללכת מהחלש לחזק.

תמר זנדברג: החלש ביותר זה הולך רגל.

איילת נחמיאס ורבין: הילד והקשיש בתוך הולכי הרגל.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: אחריו רוכב האופניים הלא-חשמליים, אחריו הכלי הממונע ואחריו הרכב הפרטי.

תמר זנדברג: ולכן על המדרכות אנחנו צריכים לשים דגש מיוחד.

תמר זנדברג: אבל חברות וחברים, אם אנחנו נשפוך את התינוק עם המים ואם אנחנו נלך פה לרישוי ולרישיון וללוחית, אז אפשר להגיד, ניתן פרס לרכב הפרטי שהוא ההורג המשמעותי.

תמר זנדברג: הרי לרכב הפרטי יש לוחית רישוי ויש רישיון נהיגה ויש רישיון רכב.

תמר זנדברג: זה גורם למישהו לנסוע במהירות המותרת ברוקח?

תמר זנדברג: מה המהירות המותרת ברוקח?

תמר זנדברג: רוקח זה כביש עירוני, 50-60 קמ"ש.

תמר זנדברג: תראו לי רכב שנוסע במהירות המותרת ברוקח או באבן גבירול לצורך העניין.

תמר זנדברג: סליחה, אני תל-אביבית.

תמר זנדברג: אלה הדוגמאות שלי.

תמר זנדברג: אם נוריד את המהירות של הרכבים למהירות המותרת בעיר נחסוך חיי אדם באופן דרמטי.

תמר זנדברג: לא 16, לא 160 ויותר.

קריאה: לכן צריך מצלמות.

איילת נחמיאס ורבין: זה משפיע על עוצמת הפגיעה.

תמר זנדברג: זה משפיע על עוצמת הפגיעה, זה משפיע על ההרוגים, רוב התאונות מתרחשות שני קילומטר מהבית.

תמר זנדברג: שני קילומטר מהבית זה דרכים עירוניות.

תמר זנדברג: שם רוב הפגיעות.

תמר זנדברג: דיברו הרבה על ההרוגים ולא דיברו כאן על הפצועים.

תמר זנדברג: אלפי פצועים שאתם מכירים ואני כבר אמרתי את זה כאן בדיונים הקודמים, כשהרופאים נעמדו: תעצרו את האופניים החשמליים, למה לא אמרו, תעצרו את המכוניות?

תמר זנדברג: זה הגורם מספר אחד.

תמר זנדברג: ולכן מה שאנחנו צריכים לעשות, זה נאמר כאן הרבה פעמים, אופניים הם חלק מהפתרון ולא חלק מהבעיה.

תמר זנדברג: יש דברים שצריך לעשות.

תמר זנדברג: חלקם כבר עשינו.

תמר זנדברג: הנושא של אכיפת המהירות, של הקסדה, של השפצורים.

תמר זנדברג: בעל חנות שמכר אופניים בשפצורים, לסגור לו את החנות סגירה מינהלית כמו מועדון שנמצאו בו סמים.

תמר זנדברג: אותו דבר.

קריאה: הוא יעשה את זה בתוך הבית.

קריאה: הוא לא צריך חנות בשביל זה.

איתן כבל: לא משנה.

תמר זנדברג: דיברו כאן קודם על המגזר הערבי שיש שלושה הרוגים.

תמר זנדברג: חברות וחברים, בתאונות דרכים 40% מההרוגים הם במגזר הערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא השנה.

איתן כבל: השנה יש ירידה מדהימה.

איתן כבל: ברוך ה'.

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: ולכן ככל שנעודד את התחבורה הציבורית כולל בשבת, ושני הנערים האלה נהרגו בליל שישי, וככל שנעודד את שבילי האופניים וככל שנקצה יותר כסף, אני יודעת שרשויות לא פונות; חלקן לא פונות ואלה שפונות פונות גם הרבה בשביל שבילים לספורט ולא לשבילים לתחבורה.

תמר זנדברג: את חוקי התנועה, את התיאוריה, צריך ללמוד כלימודי חובה בבתי הספר.

רחל טבת-ויזל: זה משהו שכבר נכנס בשנה שעברה.

תמר זנדברג: חובה?

רחל טבת-ויזל: זה נכנס?

תמר זנדברג: אני גדלתי ברמת גן, היה לנו גן חיים.

תמר זנדברג: היינו נוסעים עם האופניים ולומדים את חוקי התנועה ביסודי.

קריאה: גן זהירות.

איילת נחמיאס ורבין: כשהיינו ילדות גם היו משמרות זה"ב בכל מקום.

תמר זנדברג: היינו נוסעים שם באופניים ולומדים את חוקי התנועה בבית ספר יסודי.

תמר זנדברג: לא בתיכון.

תמר זנדברג: יש המון דברים שצריך לעשות יחד עם ישראל בשביל אופניים.

תמר זנדברג: אני רואה פה את יותם.

תמר זנדברג: אני הגשתי הצעת חוק חובת שמירת מרחק של האוטו מהאופניים, מטר וחצי בשביל בין עירוני ומטר בתוך העיר.

תמר זנדברג: יש המון מה לעשות כדי לעודד אמצעי תחבורה ציבורית, אופניים והליכה ברגל על חשבון הרכב הפרטי, ובזה צריך להשקיע.

יעל גרמן: איתן, יש לי רביזיה.

יעל גרמן: אני מבטיחה 20 שניות.

יעל גרמן: שני דברים ב-20 שניות.

יעל גרמן: 1.

יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו צריכים לחוקק חוק.

יעל גרמן: יש לי הצעת חוק אבל זה לא מספיק.

יעל גרמן: 2.

יעל גרמן: אני שמעתי קודם את איילת והיא צודקת.

יעל גרמן: אנחנו חייבים לפקח ולוודא שהפקחים העירוניים שיש להם אפשרות לפקח על כל חוקי התנועה לרבות האופניים יעשו - - -

איתן כבל: - - -

יעל גרמן: הם לא עושים זאת.

איתן כבל: אמרתי, שיעשו זאת.

יעל גרמן: שיעשו זאת.

יעל גרמן: זה הכול.

יעל גרמן: תודה לך.

יעל גרמן: עורכת הדין גלית גלעד, בבקשה.

גלית גלעד: אני באתי היום בשני כובעים.

גלית גלעד: כובע ראשון של ארגון בטרם לבטיחות ילדים - - - ולעניין הנתונים אנחנו בפרויקט ביחד עם הממשלה, אנחנו מקבלים נתונים עדכניים מכל חדרי המיון, שזה לא אשפוזים.

גלית גלעד: זה פרויקט חדש.

גלית גלעד: ולמשל, ב-2017 מתוך 18 חדרי מיון אנחנו יודעים על 459 ילדים שהגיעו בשנה אחת לחדרי המיון.

גלית גלעד: אז זה לעניין הנתונים.

גלית גלעד: אנחנו עכשיו מקבלים נתונים מ-23 חדרי מיון באופן סדיר.

גלית גלעד: אנחנו נשמח להעביר כל שנה את הנתונים האלה לוועדה.

גלית גלעד: אני באתי היום בראש אחר.

גלית גלעד: אנחנו קידמנו יחד עם הממשלה תוכנית לאומית לבטיחות ילדים.

גלית גלעד: התוכנית רצה כבר שנה שנייה, יש לה תקציבים מאוגמים גם מהממשלה וגם ממשרד האוצר.

גלית גלעד: אנחנו החלטנו לתמוך במהלך של משרד התחבורה ולהגיד להם, יותר טוב מאוחר מאשר אף פעם לא.

גלית גלעד: וככה זה ממשלה.

גלית גלעד: ואנחנו החלטנו לגבות את המהלך בקמפיין ויראלי לבני הנוער מכיוון שבני הנוער הם חלק מאוד מאוד קרדינלי באימוץ כל התהליך הזה.

גלית גלעד: ואני חושבת שצריך להתייחס אליהם כמבוגרים בשפה שלהם.

גלית גלעד: והתוכנית הלאומית הולכת להשקיע בקמפיין מידי בסכום של 750,000 שקל.

גלית גלעד: ואני קוראת פה לכל מי שרוצה להיות שותף.

גלית גלעד: אתם יודעים, קמפיינים, ביומיים אנחנו ממצים את הכסף הזה.

גלית גלעד: מי שרוצה להשתתף ולעבות ולפנות לבני הנוער ולהגיד להם בשפה שלהם, חבר'ה, החיים שלכם זה לא משחק ילדים ואופניים זה לא משחק ילדים, תצטרפו אלינו.

גלית גלעד: ושוב, אני מפרגנת למשרד התחבורה ולרשותה לאומית לבטיחות בדרכים.

גלית גלעד: אני רק מקווה שהתהליך הזה יישא פרי ולא יישאר רק על הנייר.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: יש לי הרבה דברים לומר.

מירב בן ארי: אני אנסה בקצרה.

מירב בן ארי: נראה לי שאני חברת הכנסת היחידה שרוכבת על אופניים חשמליים.

קריאה: אני לא בטוח.

קריאות: לא, לא, לא.

מירב בן ארי: אתם רוכבים על אופניים?

מירב בן ארי: זה לא חשמליים.

מירב בן ארי: אתם לא רוכבים על אופניים חשמליים.

מירב בן ארי: אתה נוסע הרבה יותר מהר ממני כי יש לי אופניים של סאחיות שלא חוצות את ה-20 קמ"ש.

מירב בן ארי: אני מרכיבה גם את הבת שלי בת השנה וחצי.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, עם קסדה.

איילת נחמיאס ורבין: שתיכן עם קסדה.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה כלי תחבורה מצוין, ירוק, ואני מסכימה לחלוטין שזה לא הבעיה אלא הפתרון.

מירב בן ארי: רוב האנשים שמדברים על אופניים חשמליים לא רוכבים על אופניים, לא מכירים את הכלי הזה.

מירב בן ארי: אני גרה בעיר שבה לקחת את הבת שלי לגן אני לא יכולה לנסוע עם האוטו.

מירב בן ארי: אני גם לא רוצה לנסוע עם האוטו.

מירב בן ארי: אני הרבה פעמים שמה את האוטו ביום רביעי ומוציאה אותו רק ביום שני, כי בחמישי ובראשון אם יש לי פגישות בעיר, אני נוסעת עם אופניים כי אין לי תחבורה ציבורית טובה, אין לי - - -

קרן טרנר-איל: בתל אביב אין תחבורה ציבורית טובה?

מירב בן ארי: אני מתה עלייך.

מירב בן ארי: שכחתי לפרגן לקרן טרנר.

איתן כבל: בואו לא נערבב את הדברים.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא הדיון הזה - - -

איתן כבל: אל תפריעו למירב.

מירב בן ארי: אל תפריעו לי כי יש לי מלא דברים לומר ואני מנסה בקצרה.

מירב בן ארי: קרן טרנר היא מנכ"לית מעולה.

מירב בן ארי: יש לנו היכרות רבת שנים.

מירב בן ארי: היא יודעת שאני מעריכה אותה.

מירב בן ארי: אמרתי את זה בשבוע הראשון שהיא נכנסה לתפקיד שלה.

מירב בן ארי: ועדיין אני נוסעת גם בתחבורה ציבורית כי יש לי רב-קו.

מירב בן ארי: מי שלא יודע, לחברי כנסת יש רב-קו בחינם - - - אבל מה לעשות, לפעמים אני תקועה עם הבת שלי בתל אביב כמעט 40 דקות מחכה לאוטובוס, אז אני מעדיפה עם האופניים שיותר נוח לי.

מירב בן ארי: אני הייתי פה הראשונה שהביאה את החוק של האופניים החשמליים.

מירב בן ארי: הוא מוזג לממשלתי.

מירב בן ארי: ישבנו כאן שנתיים, היו כאן דיונים מאוד משמעותיים.

מירב בן ארי: היושב-ראש, צריך לומר לזכותו, פעל במלוא המרץ להעביר את התקנות החדשות.

מירב בן ארי: זה לא קורה.

מירב בן ארי: המציאות כיום בשטח, השוטרים עסוקים, אין להם זמן לזה.

מירב בן ארי: הפקחים לא אוכפים.

מירב בן ארי: הסיבה שהגענו לסיטואציה שהגענו אליה עכשיו היא כי בעצם התקנות היו אמורות לבוא לידי ביטוי והן לא באות לידי ביטוי.

מירב בן ארי: והעניין הזה של התשתיות אופניים, דיברתי על זה גם עם דב חנין, ישבנו גם פה, שאלנו כמה רשויות הביאו תוכניות.

מירב בן ארי: כשאמרתי לו עכשיו כמה מועמדים לבחירות המוניציפליות אמרו, יש לי תוכנית לרשת את כל העיר בשבילי אופניים?

מירב בן ארי: זה לא מעניין.

מירב בן ארי: אנחנו רוכבי האופניים לא מעניינים, לא בבחירות המוניציפליות ולא מעניינים ככלל.

מירב בן ארי: זה שבתל-אביב יש שבילי אופניים, היא דיברה על אבן גבירול, אני לא יודעת מתי היא נסעה בפעם אחרונה בשביל אופניים באבן גבירול.

מירב בן ארי: אנחנו חמישה רוכבים על שביל של מטר ואסימון.

קריאה: מירב, זה לא נכון מה שאת אומרת.

קריאה: בבחירות המוניציפליות בתל אביב הנושא הזה מאוד חם.

מירב בן ארי: מה את מדברת איתי על תל אביב?

מירב בן ארי: מה, תל אביב זה מדינת ישראל?

מירב בן ארי: אומנם יש ניסיון לחשוב כך אבל לא.

מירב בן ארי: אני בכלל לא דיברתי על תל אביב.

מירב בן ארי: אני דיברתי על ערים בארץ.

מירב בן ארי: דיברתי על מועמדים בכל הארץ.

מירב בן ארי: הוא דיבר על המגזר הערבי, מתי ראש רשות במגזר הערבי הגיש תוכנית למשרד התחבורה שהוא רוצה לעשות שביל אופניים?

קריאה: אין לו ביוב.

קריאה: מה את רוצה, שבילי אופניים?

קריאה: אין לו ביוב.

מירב בן ארי: אז ברור.

מירב בן ארי: אז בוודאי שלא יהיה.

קריאה: אין לו מדרכות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאת נוסעת עם האופניים החשמליים שלך את נוסעת רק בשבילים?

מירב בן ארי: אני נוסעת בשבילי אופניים או על הכביש.

מירב בן ארי: מה אתה רוצה?

מירב בן ארי: זה החוק.

מירב בן ארי: מה אתה רוצה?

מירב בן ארי: איפה אתה רוצה שאני אסע?

מירב בן ארי: אני צריכה לנסוע על שבילי אופניים ואם אין לי שבילים - - -

איתן כבל: מירב, יש לי שאלה.

איתן כבל: באת לפתור את כל הבעיות שלך עכשיו?

מירב בן ארי: לא.

איתן כבל: אז מה את רבה עם כולם?

איתן כבל: נשמה, דברי איתי.

מירב בן ארי: הוא שאל אותי.

איילת נחמיאס ורבין: היא טעונה, היא טעונה.

מירב בן ארי: אני אגיד משפט אחד אחרון ואני שמחה שאני מדברת אחרי תמי זנדברג.

מירב בן ארי: אם אנחנו נשית רגולציה שהאזרח ישלם כי הוא ישלם על הלוחית והוא ישלם על הרישיון והוא ישלם על הביטוח והוא ישלם על הפנסים הסיניים שירכיבו לו מאחורה ועל פנסי על מקדימה, אם הוא ישלם לא יהיו אופניים חשמליים.

איתן כבל: תודה.

מירב בן ארי: אתה הולך, אבל אני חייבת להגיד לך משהו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תגידי לאיתן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא לי.

איתן כבל: את יכולה להגיד לי.

מירב בן ארי: אני סומכת עליך באמת שאתה לא מנסה - - -

איתן כבל: זה מה שרצית להגיד לחאג'?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני - - - בהרבה דברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תשאירו לנו את האופניים, ובאמת אני אומרת לך, יש דרך לשפר, יש דרך לשנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני רק חייבת לומר, אני הראשונה שהבאתי את החוק של האופניים.

איתן כבל: נכון.

מירב בן ארי: חגית ואני היינו הראשונות.

מירב בן ארי: אני הבאתי את החוק כי אני ראיתי נערים שלי נדרסים כל הזמן.

מירב בן ארי: אבל מפה ועד להפוך את זה לאופנוע.

מירב בן ארי: בואו לא נגזים.

איילת נחמיאס ורבין: - - -

איתן כבל: לא, די.

איתן כבל: איילת, את צריכה כבר ללכת.

איילת נחמיאס ורבין: מדינת ישראל ביחס לאוכלוסיה יש בה הכי הרבה אופניים חשמליים, כמו עורכי דין.

איילת נחמיאס ורבין: גם בעורכי דין לא טיפלו כשהיה צריך לטפל.

איילת נחמיאס ורבין: גם באופניים חשמליים לא.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שקורה.

איתן כבל: יותם אביזוהר, מנכ"ל ישראל בשביל אופניים, בבקשה.

איתן כבל: תודה, מירב.

יותם אביזוהר: אדוני היושב-ראש, אני מזמין את חברי הוועדה ואת האורחים המכובדים, שכולם כמובן חובשים קסדות וכולם רק רוכבים על שבילי אופניים ועל הכביש, לצאת אולי בנוסף לדיון הבא, אולי במקום הדיון הבא לצאת מפה מהכנסת ולרכוב בירושלים או בכל עיר אחרת ולחוות את החוויה שאנחנו חווים בהינתן שאין שבילים.

יותם אביזוהר: כמות הנהגים שגונבים רמזורים אדומים, כמות האוטובוסים שמסכנים אותנו, האופנוענים, חותכים אותנו מימין ומשמאל, ואף אחד לא מגיע אלינו.

יותם אביזוהר: ברשויות אין תשתית, היה פה מהלך מוצדק מצד אחד להוריד את הרוכבים מהמדרכות אבל לא נתנו לנו תשתית.

יותם אביזוהר: בסקרים שעיריית תל אביב עושה ובודקת מה נהגים חושבים, איפה הנהגים חושבים שאנחנו רוכבי האופניים צריכים להיות, רבים מהם משוכנעים שהמקום שלנו על המדרכות.

יותם אביזוהר: אנחנו מכירים מחקרים שקושרים בין היעדר מודעות של נהגים לנוכחות שלנו על הכביש לעובדה שהם פוגשים אותנו, הם מזהים אותנו רק כשאנחנו צמודים לשמשה הקדמית שלנו.

יותם אביזוהר: נעשה מעט מאוד.

יותם אביזוהר: לא ראש עיריית בני ברק הקודם ולא ראש עיריית בני ברק הנוכחי, ולא הרבה מאוד ערים – אגב, בני ברק, העיר עם נסועת הרכבים הכי נמוכה, בעלות הרכבים הכי נמוכה, המון ילדים שרוכבים על אופניים אבל אף אחד לא חושב לתת להם פתרון.

יותם אביזוהר: שאלתי את ראש העיר, אדוני, דיני נפשות, מה אתה עושה כדי להציל את הילדים האלה מהתאונה הבאה?

יותם אביזוהר: הרי הכתובת על הקיר.

יותם אביזוהר: הוא אמר, אני לא הזמנתי אותם לרכוב פה.

יותם אביזוהר: תודה רבה.

יותם אביזוהר: איזה חוסר אחריות.

יותם אביזוהר: איזה חוסר משילות.

יותם אביזוהר: ומה המדינה עושה כדי להגן עלינו מהתאונות?

יותם אביזוהר: שום דבר.

יותם אביזוהר: אז כן, מצוין, שיגנו על הולכי הרגל.

יותם אביזוהר: אני בעד.

יותם אביזוהר: גם אני הולך רגל.

יותם אביזוהר: גם הילדים שלי הולכי רגל.

יותם אביזוהר: אבל מה עושים כדי להגן עלינו מהתאונה הבאה.

יותם אביזוהר: יש הרבה דברים שאפשר לעשות.

יותם אביזוהר: חזון אפס.

יותם אביזוהר: לא המציאו את זה בישראל.

יותם אביזוהר: לא עושים את זה בישראל.

יותם אביזוהר: חזון שהמטרה שלו היא באמת שיהיו מינימום הרוגים בתאונות דרכים הולכי רגל או רוכבי אופניים?

יותם אביזוהר: כמעט ולא נעשה.

יותם אביזוהר: אין תוכנית לאומית.

יותם אביזוהר: דיברנו על תוכנית לאומית לאכיפה, לרגולציה, להגברת בטיחות.

יותם אביזוהר: איפה התוכנית הלאומית לעידוד השימוש באופניים?

יותם אביזוהר: איזה מטרות יש?

יותם אביזוהר: איזה יעדים יש?

יותם אביזוהר: דבר לא נעשה.

יותם אביזוהר: נכנסים לתוך הכיס שלנו ויוצרים מראית עין של סימנו וי.

יותם אביזוהר: זה לא באמת פתרון.

יותם אביזוהר: לצערי אנחנו נתכנס גם כדי לדון בהרוג הבא בהינתן שלא נעשים הצעדים - - -

איתן כבל: תודה ליותם.

איתן כבל: חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה רבה.

חיים ילין: אני קודם כל רוצה ברמה האסטרטגית.

חיים ילין: הכשל של מדינת ישראל הוא כשל ניהולי.

חיים ילין: הוא לא פוליטי.

חיים ילין: זאת אומרת, ברגע שיש שני משרדים, תחבורה ופנים שאף אחד לא אחראי אבל שניהם אחראים, אף אחד לא נותן את הדעת, זה מאשים על התשתיות וזה על חוסר אכיפה.

חיים ילין: ולעולם אנחנו לא נצא מהפלונטר הזה.

חיים ילין: המשטרה, אכיפה צריכה להיות יחד עם התשתיות באותו מקום מבחינה אסטרטגית לפחות בדרכים.

חיים ילין: אין דרך אחרת לפתור את הבעיה הניהולית הזאת.

חיים ילין: אני לא מכיר.

חיים ילין: ברגע שמחלקים את הסמכויות והאחריות בין שני משרדים זה כשל ניהולי.

חיים ילין: כל מי שמנהל ארגון יגיד לכם את זה.

חיים ילין: האחריות והסמכות חייבות להיות באותו מקום.

חיים ילין: ועד שזה לא ישונה אנחנו נשב פה.

חיים ילין: זה לא יעזור כלום.

חיים ילין: לא פלא שבכלל בתאונות עם האופניים החשמליים אף שר לא קם.

חיים ילין: אף שר לא קם כי אף אחד לא רצה שידביקו לו את זה, ובצדק.

חיים ילין: אבל ברגע שיהיה שר שהוא האחראי על כל תאונה, על כל כביש, על כל תשתית ועל כל מדרכה, ועל זה הוא ייבחן והממשלה תיבחן, האמינו לי שהכול ישתנה.

חיים ילין: תהיה אותה נחישות שיש פה לצה"ל להילחם מול כל האויבים שלנו.

חיים ילין: אין לנו פה את הנחישות בממשלה להילחם נגד תאונות הדרכים.

חיים ילין: אין לנו.

חיים ילין: זה לא יעזור כלום.

חיים ילין: אז הגרף ירד ב-1% וכולם ימחאו כפיים שיש 10 קברים פחות.

חיים ילין: אבל זה לא נכון.

חיים ילין: זה תפיסה.

חיים ילין: אני אומר לכם את זה עכשיו.

חיים ילין: זה לא משנה כמה כבישים יעשו וכמה יהיה.

חיים ילין: אני בפעם הראשונה שלי נהגתי בצד השני באוסטרליה במשך 10 ימים.

חיים ילין: לא שמעתי פעם אחת צפצוף.

חיים ילין: לא ראיתי פעם אחת שמישהו עוקף אותי.

איתן כבל: תעבור לאוסטרליה.

חיים ילין: לא חתכו אותי.

חיים ילין: לא שום דבר.

חיים ילין: הגעתי לפה לחניה של המכולת, מלחמת עולם.

חיים ילין: תאמינו לי, מול עזה לא נראה ככה.

מירב בן ארי: אצלך בישוב?

מירב בן ארי: בקיבוץ?

מירב בן ארי: איזה בעיית חניה יש ביישוב שלך?

מירב בן ארי: מול מי אתה מתמודד?

חיים ילין: נו, עוד מושבניקית אחת.

מירב בן ארי: מול הטרקטור?

חיים ילין: אני מנסה להגיד שלא יעזור כלום.

חיים ילין: אנחנו יכולים לשבת עד מחר על קנסות ומה שאתם רוצים.

חיים ילין: בסופו של דבר זה תרבות.

חיים ילין: אנחנו חברה אלימה.

חיים ילין: לא יעזור כלום.

חיים ילין: האלימות הזאת היא לא רק כלפי נשים.

חיים ילין: היא גם בדרכים ומי יותר גבר.

חיים ילין: עד שלא נשנה את זה, לא חשוב מה שנעשה.

חיים ילין: נקודתית, אופניים זה כלי מדהים.

חיים ילין: אני אומר לכם את זה.

חיים ילין: אני רוכב שנים, גם כביש, גם שטח, בלי מנועים, ואני אומר לכם שבכביש אני נוסע יותר מהר מכל מנוע ולא יעזור כלום לאף אחד כי אני יכול לגמוא ב-30 קמ"ש בלי שום בעיה.

חיים ילין: אין לי שום בעיה אבל אני מפחד מהמכוניות.

חיים ילין: אני נמצא באותו שטח.

חיים ילין: זה בדיוק מה שקרה.

חיים ילין: בסורוקה כשאנחנו מגיעים שם בגלל שמישהו נפל, מה אומרים לנו?

חיים ילין: אתם תורמי כליות.

חיים ילין: ככה קוראים לנו.

חיים ילין: מי שרוכב כביש הוא תורם כליות.

חיים ילין: ברור לחלוטין שככה רופאים קוראים לנו.

חיים ילין: אני אומר לכם את הדברים האלה כי הגיל לא חשוב.

חיים ילין: הבגרות לא חשובה.

חיים ילין: יש כאלה שגם בגיל 22 לא יהיו בוגרים, ויש כאלה שבגיל 18 מתגייסים וכבר יכולים לקחת F-35 באוויר והמדינה נותנת לו 100 מיליון דולר ביד.

חיים ילין: זה שייך לבגרות.

חיים ילין: זה לא שייך לגיל.

חיים ילין: ולכן כל מי שאומר שצריך להרים את הגיל, זה לא שייך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: משפט אחרון.

חיים ילין: החלום שלי הוא שאני אגיע לתל אביב ואני ארכב באופניים בתוך תל אביב.

חיים ילין: אבל בשביל זה צריך להעיף כנראה את כל המכוניות.

חיים ילין: זה לא עובד ביחד.

חיים ילין: לא עובד ביחד.

חיים ילין: תקשיבו, יש לי פתרון הרבה יותר טוב.

חיים ילין: כמו שיש אגרה על כביש, כל מי שנכנס לרדיוס שאתה רוצה שייכנסו מכוניות, הם ישלמו 100 שקל על הכניסה הזאת.

חיים ילין: אני אומר לך, ישקלו אם לשלם את זה או לא, ואז הכביש יהיה של אופניים, לפחות במרכז איפה שיש צפיפות נוראית ואין גם חניות למכוניות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: ממש בקצרה.

איתן כבל: אני מאוד מבקש בקצרה.

דב חנין: אני אדבר במברקי מכיוון שאנחנו גם בדיון בוועדת החינוך.

דב חנין: גבירותיי ורבותיי, צריך לחזור ולהגיד את הדבר הזה בדיון הזה.

דב חנין: האופניים הם לא הבעיה.

דב חנין: הבעיה שלנו בתאונות דרכים אלה הן המכוניות, ממכוניות נהרגים.

דב חנין: אופניים בהחלט יכולים להיות חלק מהפתרון.

דב חנין: אבל במציאות שאנחנו חיים בה אופניים הם לא חלק מהפתרון.

דב חנין: למה הם לא חלק מהפתרון?

דב חנין: קודם כל כי אנחנו שולחים את רוכבי האופניים לג'ונגל הזה שנקרא הכביש הישראלי ובג'ונגל הזה כמו שאמר חיים ילין לפניי, רוכבי אופניים נהרגים, הביטחון שלהם הוא אפס.

דב חנין: מציאות בלתי אפשרית.

דב חנין: אופציה שנייה, אנחנו שולחים אותם לריב עם הולכי הרגל על המדרכות הצרות.

דב חנין: זה קטסטרופה בפני עצמה.

דב חנין: הולכי רגל כבר לא יכולים ללכת בביטחון מכיוון שרוכבי האופניים והולכי הרגל מתחרים על מדרכה שהרוחב שלה הוא 70 ס"מ או 80 ס"מ בעיר כמו תל אביב.

דב חנין: בטח גם במקומות אחרים.

דב חנין: מה צריך לעשות בשלושה דגשים – 1.

דב חנין: תשתיות, שבילי אופניים, שבילי אופניים, שבילי אופניים.

דב חנין: 2.

דב חנין: הכשרה – גם של רוכבי האופניים אבל גם של נהגי המכוניות.

דב חנין: נהגי המכוניות צריכים לקבל הכשרה איך להתנהל במציאות שבה יש אנשים שנוסעים על כלי מאוד מאוד שביר אבל גם מאוד מאוד איטי יחסית למכוניות שנקראת אופניים.

דב חנין: 3.

דב חנין: אכיפה.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם שההוראות שקיימות היום, אם הן היו נאכפות, אם הן כבר היו נאכפות, היינו בעולם אחר.

דב חנין: חלק גדול מאוד מההוראות שקיימות בתחום האופניים ובטח בתחום האופניים החשמליים נמצאות רק על הנייר.

דב חנין: את זה חייבים לשנות.

דב חנין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הפתעת אותי לטובה, יקירי.

איתן כבל: ישראל גרטי, בבקשה.

ישראל גרטי: שלום לכולם.

ישראל גרטי: שמי ישראל גרטי, יושב-ראש הוועדה האלמנטרית.

ישראל גרטי: אני מברך על הדיון הזה.

ישראל גרטי: כרוכב אופניים בתל אביב יש לי רק הערה אחת לכל הדיון הזה.

ישראל גרטי: אתם הורדתם את כל הרוכבים לכביש, ובתל אביב מי שלא יודע, הנתיב הימני הוא בדרך כלל של אוטובוסים.

ישראל גרטי: פחד אלוהים.

ישראל גרטי: אני הייתי רוכב אופניים כל חיי עד לפני 10 שנים על אופנוע כבד.

ישראל גרטי: אני שוקל בצורה מאוד רצינית לרדת כי אני נוסע על נתיב של האוטובוסים.

ישראל גרטי: הם נצמדים אליך ואתה פשוט בסכנת מוות.

ישראל גרטי: אין דרך אחרת.

ישראל גרטי: ובקטע הזה אני חושב שאחת הדרכים אולי המידיות זה פשוט לקחת שביל על הכביש, 20 ס"מ, 40 ס"מ שיהיה רק לרוכבי אופניים כרגע עד שיימצא פתרון - - -

קרן טרנר-איל: רק תסתכל על הרשויות המקומיות ולא עלינו - - -

ישראל גרטי: אני לא רוצה לחשוב על חבר'ה יותר צעירים בגיל 16-17 שאין להם בכלל - - -

איתן כבל: העניין ברור, ישראל.

ישראל גרטי: ודבר אחרון, אני חושב שבכל ההסדרה הזאת צריך לחשוב גם על נושא של ביטוח בצורה כזאת או אחרת כדי שאותם מקרים שאנשים נפגעים בלי - - -

איתן כבל: ישראל, יש לי הצעה.

איתן כבל: זה ברור לנו.

איתן כבל: העניין הוא, כמו שאומרת מירב ואומרים אחרים, זו דרך להרוג את הכלי.

איתן כבל: דרך אגב, היו כאן נציגי רשות הביטוח וקיימנו דיון, ולא היתה פינה שרצינו לחדור דרכה שהם לא סגרו אותה.

איתן כבל: אל תטעו, אין נושא שאנחנו עוסקים בו היום שלא דנו בו.

איתן כבל: אין, אין.

איתן כבל: אף אחד עד לרגע זה לא המציא ולו עניין אחד.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: הפרוטוקולים מונחים.

איתן כבל: הכול דנו.

איתן כבל: אני מבקש, אנא, תגישו לנו הצעה שהיא הצעה שאפשר לאכול את העוגה במקרה הזה ולהשאיר אותה שלמה.

איתן כבל: קרי, שגם יהיה ביטוח סביר וגם שהוא יהרוג את הכלי.

איתן כבל: הרי יתקיים עוד דיון סביב העניין הזה.

איתן כבל: תבואו אלינו עם הצעה.

איתן כבל: אני מציע לכם גם לבוא בדברים עם רשות ההון, תביאו לנו איזו הצעה.

איתן כבל: זה שאנחנו חושבים שצריך, כמעט ולא תמצא כאן מישהו – את היודע מה, גם מירב תגיד, אם זה משהו שיודע לעשות שכל ואפשר להכיל אותו, סבבה.

איתן כבל: זה מה שאני מבקש.

איתן כבל: תודה.

ישראל גרטי: תודה.

איתן כבל: יעל, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: קודם כל אני כמובן מברכת על הדיון, דיון מאוד חשוב.

יעל כהן-פארן: אני לא אחזור על הדברים, אז אדבר בקצרה.

יעל כהן-פארן: קודם כל, כמובן לא לשפוך את התינוק עם המים.

יעל כהן-פארן: אופניים ככלי רכב הוא צריך להיות הכלי המועדף, בטח בעיר, חשמליים או לא חשמליים.

יעל כהן-פארן: נותנים לו עדיפות.

יעל כהן-פארן: ציינה כאן קודם חברתי תמר זנדברג את המדרג של החלשים ביותר, זה בדיוק אותו מדרג, צריך לתת עדיפות להליכה ברגל, לרכיבה באופניים ורק בסוף לכלי הרכב הפרטי, וכמובן לתחבורה ציבורית.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר אם נשית על האופניים עוד ועוד ועוד רגולציות, אז או שלא יהיו אופניים, או שכולם יהיו פושעים.

יעל כהן-פארן: ואני חושבת שגם הרבה ילכו לשם, פשוט לא ישימו על החוק, פשוט ירכבו ויגידו, יופי, מצפצפים על החוק וילמדו ככה אגב גם בכלל לזלזל בשלטון החוק שזה הכי נורא ואיום.

יעל כהן-פארן: שמעתי אותך, המנכ"לית, אומרת, אל תסתכלו עליי, תסתכלו על הרשויות המקומיות.

יעל כהן-פארן: תשמעי, אני חושבת שזה צריך להיות בסדר עדיפות ברמה הלאומית הכי גבוהה, לרשת את המטרופולינים הגדולים בשבילי אופניים וצריך לראות איך מעל הראש של הרשויות עושים את זה.

יעל כהן-פארן: אם זה בלאיים עליהם בתקציבי פיתוח לדברים שהם רוצים, יש לכם את הדרכים שלכם.

יעל כהן-פארן: זה צריך להיות צורך לאומי.

יעל כהן-פארן: הורדנו את האופניים לכביש ועכשיו הם הכי לא בטוחים שאפשר.

קרן טרנר-איל: איזה כלים את חושבת שיש?

קרן טרנר-איל: - - -

יעל כהן-פארן: - - - זה לא רק משרד התחבורה.

יעל כהן-פארן: זה צריך להיות - - - ממשלתי.

יעל כהן-פארן: הממשלה יכולה לכפות את זה על רשויות מקומיות - - -

קרן טרנר-איל: רשות מקומית שלא רוצה שתבצעי שביל אופניים תתקע אותך בביוב, בהיתר סלילה, בהכול.

יעל כהן-פארן: לא כל הרשויות, אבל רשויות טובות מקבלות תקציבים מהמדינה ממשרד הפנים.

איתן כבל: יעל, שתיכן צודקות.

יעל כהן-פארן: יפה.

יעל כהן-פארן: צריך למצוא את הדרך בצורה חכמה.

יעל כהן-פארן: כשהממשלה רוצה משהו היא מצליחה להניע אותו.

יעל כהן-פארן: אני רוצה שהממשלה תרצה מספיק להניע את שבילי האופניים בכל מטרופולין גדול כדי שזה ינוע.

יעל כהן-פארן: קרן, את יודעת כמה זה כל כך יותר זול ומהיר ליישם מערכת שבילי אופניים סבירה בכל מטרופולין?

יעל כהן-פארן: תוך שנה היא יכולה להיות בכל מטרופולין בישראל.

יעל כהן-פארן: תודה.

איתן כבל: תודה, חברתי יעל.

איתן כבל: מיטל להבי, בקצרה.

מיטל להבי: קודם כל, אני שמחה להיות פה.

מיטל להבי: הייתי בכל הדיונים הקודמים ואני חושבת שקרה משהו עם החלטת השר.

מיטל להבי: אני הייתי אתמול בחוג בית, היו כ-50 בני נוער, דיברו איתי על אופניים חשמליים ומסתבר שענישה כלפי בני נוער שתשלול מהם את הרישיון לשנה, היא אפקטיבית לפחות בתודעה שלהם.

מיטל להבי: אמרו שם במפורש שיש בני נוער שהחליטו לרדת מהאופניים כדי לא להסתכן באובדן הרישיון – הרישיון כבר קרוב לי, אני לא רוצה להסתכן.

מיטל להבי: זה דבר חשוב.

מיטל להבי: דבר שני, אני רכבתי על 50 סמ"ק.

מיטל להבי: אני לא רואה הבדל גדול בין אופניים ל-50 סמ"ק של פעם.

מיטל להבי: אני רוכבת על חשמליים, בהיעדר מראות צד כל פניה ימינה ושמאלה זה סכנת חיים.

מיטל להבי: בגלל זה הנושא של רישוי והנושא של מיומנות רוכב הם מאוד מאוד חיוניים.

מיטל להבי: ולגבי מה משרד התחבורה יכול לעשות – כולם מדבירם על תל אביב, תל אביב הכי מרושתת בארץ, תל אביב גם ממציאה סימנים של 30 קמ"ש על הכביש - - - תנועה.

מיטל להבי: ארבע שנים אנחנו מבקשים ממשרד התחבורה הנחיות וסימונים לרוכבי אופניים.

מיטל להבי: רק לאחרונה זכינו שיאשרו לנו את הסימון של 30 קמ"ש על הכביש.

מיטל להבי: עד עכשיו זה לא היה חוקי, זה היה המצאה.

מיטל להבי: קראנו להמצאה - - - אני מחכה למשרד התחבורה שייתן לי את מה שנותנים בדנמרק ובאמסטרדם.

מיטל להבי: מסתכלים עליי פה החבר'ה, כל הזמן אומרים לי - - -.

מיטל להבי: יש בייבוקס, למה אתם מאשרים לי פיילוט אחד של בייבוקרס אחרי ארבע שנים?

קרן טרנר-איל: אנחנו עוד מחכים לנת"צים שלכם שאתם מעכבים.

מיטל להבי: למה לא נותנים לנו?

מיטל להבי: - - -

קרן טרנר-איל: - - - שינויי התדירים שלכם.

קרן טרנר-איל: גם אתם לא כל כך סגורים עם אלף הפקידים שיש לכם שמטפלים בנושא - - -

מיטל להבי: אנחנו מאוד סגורים.

מיטל להבי: אנחנו מאוד סגורים, קרן.

מיטל להבי: אני כבר ארבע שנים מול עירית שפרבר, מבקשים הנחיות לחציית צמתים ולא נותנים לנו.

מיטל להבי: אני חושדת שכשקורית תאונה על הכביש זה על חשבון המדינה ואבנר, וכשקורית תאונה במדרכה ישברו את הראש הנפגע והתובע, ואין קשר למדינה.

מיטל להבי: תיקחו אחריות.

איתן כבל: תודה, יקירה.

איתן כבל: איתן אטיה, בבקשה.

איתן אטיה: למה אתה רוצה שאני אתייחס?

איתן אטיה: - - -

איתן כבל: אתה לא חייב.

איתן אטיה: למשרד התחבורה או? - - -

יעל כהן-פארן: לרשויות המקומיות.

איתן כבל: איתן אטיה, אתה תתייחס למה שרצית לומר.

איתן אטיה: קודם כל מי שחושב שניתן פה למצוא אשם אחד או נקודה אחת, נקודה ארכימדית אחת שאם אותה נעשה כל הבעיות ייפתרו בתחום הזה, אז אני חושב שזו פשוט טעות.

איתן אטיה: יש פה מהפכה תחבורתית די דרמטית, מהפכה תחבורתית של ממש די דרמטית שקרתה פה בעשור האחרון.

איתן אטיה: ואני חושב שכולנו, כולנו, זה הרשויות המקומיות, זה הממשלה, זה המשטרה, זה אתם הכנסת עם כל הכבוד, אני חושב שכולנו לא באמת יודעים או מבינים עד הסוף איך להכיל את המהפכה הזאת.

איתן אטיה: וצריך לומר את האמת, אין לנו שום תקדים שדומה לזה אפילו.

איתן כבל: עד עכשיו הבנו שאנחנו הבעיה, איתן.

איתן כבל: תגיד לנו מה - - -

איתן אטיה: לא, לא.

איתן אטיה: גם אנחנו הבעיה.

איתן אטיה: יש מהפכה שאנחנו לא יודעים לאכול אותה.

איתן אטיה: אגב, יש מדינות - - -

איתן כבל: איתן, אתה חכם מדי כי גם השם שלך איתן.

איתן כבל: אני מנסה להגיד משהו אחר.

איתן כבל: להגיד כולנו זה בסדר.

איתן כבל: תן לי תובנה, תוציא אותי מפה עם תובנה.

איתן כבל: את הבעיות אני יודע.

איתן אטיה: אני אתן כמה תובנות ברשותך.

איתן כבל: ממש בקצרה.

איתן אטיה: יש פה טיפול מערכתי רחב שצריך להיעשות.

איתן אטיה: זה לא רק אכיפה.

איתן אטיה: הכי קל להגיד אכיפה ואכיפה.

איתן אטיה: אגב, טכנית נזרקו פה כל מיני סיסמאות ומספרים.

איתן אטיה: סך הכול, רק כדי לסבר את האוזן, הרי הנושאים האלה לא רלוונטיים לכל הרשויות המקומיות בישראל באותה עצימות.

איתן אטיה: יש כ-50 רשויות מקומיות שהכשירו פקחים בשנה האחרונה מאמצע השנה שעברה, שיש קורסים שאפשר להכשיר, כ-50 רשויות מקומיות עברו הכשרות.

איתן אטיה: עיריית תל אביב ועיריית רמת גן היו הראשונות שהתחילו לאכוף.

איתן אטיה: אם תרצה לשמוע, עיריית תל אביב נתנה עד היום קרוב ל-20,000 דוחות.

חגית אוריין: שזה לא מבטא כלום.

איתן אטיה: ועוד הרבה מאוד התראות.

איתן אטיה: וזה נכון עובדתית שבערים האחרות זה פחות.

איתן אטיה: מדובר במאות עד אלפים, ולא בסדרי הגודל של האכיפה.

איתן אטיה: אבל חשוב לזכור שפקח עירוני, שימו לב למספר, אחראי על אכיפה של מעל ל-300 דברי חקיקה.

איתן אטיה: ולכן בתוך רשות מקומית יש גם עוד משימות שהם צריכים לעשות, חלקן דברים שקשורים לבריונות, עבירות רחוב אחרות, חומרים מסוכנים, ועוד דברים שיש עליהם חוקים שמחייבים אכיפה.

איתן אטיה: לכן הפיקוח העירוני לא יכול להתעסק כל היום כולו רק בזה.

איתן כבל: תודה, איתן.

איתן כבל: חגית, בקצרה בבקשה.

חגית אוריין: אני חגית אוריין, מ'מחזירים את הבטיחות להולכי הרגל'.

חגית אוריין: אני בדיונים עוד מ-2014.

חגית אוריין: אני רוצה להעיר לגבי הנתונים דבר נוסף.

חגית אוריין: יש הרבה גמלאים שחוזרים הביתה ונפטרים לאחר מכן מהסיבוכים.

חגית אוריין: הם כבר לא מוכרים בכלל כתאונת דרכים, הם לא מוכרים בין הנפגעים שאנחנו מדברים עליהם.

חגית אוריין: מרבית הנפגעים בכלל הם גמלאים, וקחו את זה בחשבון.

חגית אוריין: דבר נוסף, אמרו פה שטויות, לוחית זיהוי זה תוספת.

חגית אוריין: אל תשכחו שאנחנו כל הזמן מדברים שאין אכיפה.

חגית אוריין: לוחית זיהוי זה אמצעי אכיפה מעולה.

חגית אוריין: לוחית זיהוי, לא רק זה שהיא מרתיעה מלכתחילה לבצע את העבירות, ואז היא מצמצמת את הצורך באכיפה, אלא לוחית זיהוי מאפשרת לי כנפגעת ששוכבת על הרצפה או הסובבים אותי, לראות מי פגע מי שאחרי זה גם ברח, 90% בורחים אחרי שפוגעים בנו, ואז אני יכולה לתבוע ממנו פיצויים כי המדינה לא השכילה לספק לי דרך קרנית כיסוי.

חגית אוריין: אז לפחות את לוחית הרישוי הזאת תתנו.

חגית אוריין: מעבר לזה שאפשר גם להציב מצלמות ויוכלו לאתר את הפוגעים, וזה מאוד יקל על הפקחים כי פקח לא יכול לרדוף אחרי עשרה רוכבי אופניים שבורחים לו.

חגית אוריין: הרבה יותר קל לו לאכוף כשיש לוחית זיהוי.

חגית אוריין: דיברו על מיתון תנועה בתל אביב.

חגית אוריין: עם כל הכבוד לעיריית תל אביב, מיתון התנועה שנעשה הוא ברחובות צדדיים שמלכתחילה היה בהם מיתון תנועה.

חגית אוריין: הסימונים שם לא משנים כלום.

חגית אוריין: הולכי הרגל ורוכבי האופניים בתל אביב מבקשים מיתון תנועה ברחובות הראשיים, לא ברחובות הצדדיים.

חגית אוריין: אנחנו רוצים מיתון תנועה כמו בעיר מודרנית, במרכז תל אביב, כמו שהבטיחו לנו ב-2014, שמכוניות ייסעו בדיזנגוף ובאבן גבירול ובבן יהודה ב-30 קמ"ש.

חגית אוריין: זה יאפשר לרוכבי האופניים לא לפחד ולרכוב גם על הכביש.

חגית אוריין: כי המהירויות שהם טסים שם לא רק במרכז תל אביב.

חגית אוריין: אני יכולה לספר לכם שבעוד שכונות בתל אביב הרחובות העירוניים הפכו לאוטוסטראדות.

חגית אוריין: דבר נוסף אחרון, בתור הולכת רגל שרכבה 40 שנה על אופניים ומכירה את כל הבעיות שלהם, אני יכולה להבין את הבעיות של רוכבי האופניים בלי לרכוב עליהם, כולל חשמליים.

חגית אוריין: חייבים קמפיין לנהגים וזה גם נאמר פה על ידי יותם.

חגית אוריין: אני רואה, אני הולכת ברחובות, ואני רואה מכוניות מצפצפות לרוכבים.

חגית אוריין: חייבים להסביר למכוניות שלא להעיף אותם בחזרה למדרכות.

איתן כבל: תודה, חגית.

איתן כבל: ד"ר משה בקר, בקצרה בבקשה.

משה בקר: אני מלווה את ועדת הכלכלה 40 שנה, ואני יכול לומר שלא חזיתי בסיטואציה כפי שנושא האופניים יצר כאן לפנינו כי זה כמו אש בשדה קוצים.

משה בקר: תוך מספר חודשים לא גדול, אני חושב שזה שנתיים-שלוש, אנחנו רואים רבע מיליון כלי רכב שנוספו סופר פוזיציה על המערכת שישנה.

משה בקר: אני רוצה לומר שרמת הצפיפות של כלי רכב לק"מ כביש במדינת ישראל בלי האופניים היא מהגבוהות בעולם, והכנסת האופניים החשמליים זה כמו להכניס את כל הציבור הזה לתוך מטחנת בשר.

משה בקר: כל הדברים שעלו כאן הם דברים נכונים.

משה בקר: אני רוצה רק להוריד את הציפיות, כי דובר הרבה מאוד על הסדרת תשתית לאופניים חשמליים וכך הלאה.

משה בקר: היה לנו את הבעיות של המדרכה, ירידה לכביש וכך הלאה.

משה בקר: הבעיה היא שהסטנדרטים שמשרד התחבורה לאורך שנים הכין לצורך תכנון אורבני שמתחשב בנושא הזה של צורך פיתוח רחובות, דרכים ראשיות וכך הלאה, לא הביא בחשבון, לא כמו בדנמרק ובקופנהגן, אלא במדינת ישראל, שיום אחד ייכנסו אופניים ואופניים חשמליים כחלק מהתנועה שלנו.

משה בקר: ולכן אם מישהו אומר הר כגיגית היום, בואו נלביש תוכנית על כל התחום האורבני ולא רק תל אביב, את העניין של איך אנחנו מסדירים שבילי אופניים בטוחים, הדבר הזה לא יתאפשר מפני שאתה שואל את עצמך מאיפה תיקח את המרחב - - -

איתן כבל: זה לא הדיון עכשיו פה.

משה בקר: אני אומר שאם משרד התחבורה לא יכין את הסטנדרטים כדי לדחוק פנימה את רשת הכבישים אנחנו לא נצא מהעניין הזה.

משה בקר: משפט אחרון בנושא התקשורת.

משה בקר: לדעתי זה סוג של - - - שצריך לפנות את כל הציבור, בעיקר לדור הצעיר, עם תוכניות שמראות מה הן הבעיות שנוצרות ואיך להתמודד איתן בטלוויזיה יום יום בזמן שאתה קונה אותו ואתה חושף אותו לציבור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יותם סלינגרה מחברת גרין בייק, ממש בקצרה בבקשה.

יותם סלינגרה: אנחנו מאיגוד היבואנים שמעוניינים בהסדרה הזאת יותר ממה שאנשים חושבים.

יותם סלינגרה: גם אנשים בתחום שלנו מעוניינים בהסדרה.

יותם סלינגרה: דיברו פה הרבה דברי טעם והם מאוד נכונים, אבל יש פה משהו שמפספסים.

יותם סלינגרה: אני חושב שאנחנו מחפשים את המטבע מתחת לפנס בעניין המהירות.

יותם סלינגרה: כיוון שיש 300,000 רוכבי אופניים בישראל, אולי 1% מהם נוסע במהירות הנכונה של עד 25 קמ"ש.

יותם סלינגרה: כולם כמעט עבריינים.

יותם סלינגרה: זה המצב לאשורו לצערנו.

יותם סלינגרה: מדינת ישראל אימצה את החוק של - - - התקן האירופי, היא החליטה לאמץ את התקן האירופי המסוים שזה אחד מתוך שלושה תקנים שקיימים באירופה.

יותם סלינגרה: היא החליטה לא לאמץ את התקן האמריקאי שהוא הרבה יותר מתאים לישראל.

יותם סלינגרה: אוקיי, אבל רוב הרוכבים במדינת ישראל רוכבים בתקן אחר לגמרי שנקרא - - - שזה עד 45 קמ"ש, דרוש רישיון, דרוש ביטוח, דרושה קסדה וכולי.

יותם סלינגרה: אני חושב שצריכים לתת למכון התקנים לקומם את התקן הזה - - -

קרן טרנר-איל: הם פשוט קוראים לזה אופנוע.

יותם סלינגרה: ומי שרוצה לנסוע כמו שנוסעים היום, שיעמוד בכל שורת הדרישות שהתקן הזה גורר.

איתן כבל: תודה, יותם.

איתן כבל: עורכת-דין קרן צחי, בבקשה.

קרן צחי חיים: אני חושבת שלי יש פתרון שאפשר ליישם אותו כבר מחר בבוקר.

קרן צחי חיים: אני מטעם היבואנים, אבל אני מדברת כתובעת משטרתית לשעבר, 15 שנה במשטרת ישראל, היום עורכת דין עצמאית, גרה בתל אביב, אימא לילדים קטנים שלא יכולה לצאת לרחוב, ואני ובן זוגי לקחנו כיוזמה ללמד את הילדים הישרדות אורבנית בתיכונים.

קרן צחי חיים: פנינו למנהלות בתי ספר, כי הרי זה שאנחנו לומדים תיאוריה זה לא הופך אותנו לנהגים טובים.

קרן צחי חיים: אנחנו לומדים תיאוריה, לומדים את החוקים, אבל מה טוב בזה, הרי ברגע שסיימנו, עשינו טסט אפילו - - -

איתן כבל: מה את מציעה, יקירה?

איתן כבל: בלי פירוטכניקה.

איתן כבל: תגעי בעניינים.

קרן צחי חיים: לי יש מערך של הרצאה שמספרת לילדים על ההרוגים, על המשפחות של ההרוגים - - -

איתן כבל: עצרי, הבנתי.

איתן כבל: אני מבקש, יש כאן את רחלי טבת, אנא תעבירי לה, שבו איתה.

רחל טבת-ויזל: יש לנו מערך של שנה - - -

איתן כבל: רחלי, למה את חייבת עכשיו לענות?

איתן כבל: שימשיך דיון?

איתן כבל: אני מבקש, אנא אם תמצאו לנכון שהיא מוסיפה או לא מוסיפה בשנה, יש לכם את החומר, שלום עלייך נפשי.

איתן כבל: היא מציעה פה הצעה, ראוי לבחון אותה.

איתן כבל: זה הכול.

קרן צחי חיים: אני רוצה להגיד שני משפטים קצרים.

קרן צחי חיים: כשאני באה ומספרת לילדים ולהורים שלהם גם על המשפחות של הפוגעים, גם המשפחות של הפוגעים הן משפחות הרוסות, ומספרת להם על כל התאונות שאני ראיתי, על איך נוהגים בדרך ומה כדאי - - -

איתן כבל: תודה.

קרן צחי חיים: רק משפט אחרון.

קרן צחי חיים: גם התאונה של אילון שלו היתה תאונה מיותרת לא רק בגלל השכרות, כי אם הוא היה יודע שלא כדאי להסתכל בטלפון בזמן שאתה עומד על המדרכה כי אנחנו צריכים פשוט לשרוד בדרך.

איתן כבל: תודה לך, גברתי.

איתן כבל: עורך דין חאלד דגש מלשכת עורכי הדין.

חאלד דגש: עורכי דין מתמודדים יום יום בנושא הדיון כאן בבתי משפט.

חאלד דגש: יש פסק דין שניתן לא מזמן בבית משפט השלום בכפר סבא שקבע שאופניים חשמליים הם רכב מנועי.

חאלד דגש: יש לזה השלכות מאוד רחבות בנושא הביטוח והזכות לפיצויים.

חאלד דגש: אנחנו חושבים שפורום נזיקין בלשכת עורכי הדין יכול לתרום רבות.

חאלד דגש: יש לו הצעה גם לתיקון חקיקה בנושא הזה כדי שלא יהיה כשל שוק - - -

איתן כבל: יש לכם קשר עם הרלב"ד, תרימו טלפון לרלב"ד - - -

קרן טרנר-איל: שוק ההון - - -

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: הם אמורים לתכלל את כל הדברים האלה.

איתן כבל: תציגו בפניהם, תחליטו שצריך להביא בפנינו הצעה, נשמח.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מיכל, בבקשה.

מיכל רעות גלברט: קודם כל, התוכנית של משרד התחבורה היא כן בכיוון הנכון והחיובי גם בתחום של האכיפה, של הקנסות, של החינוך, הכול נכון.

מיכל רעות גלברט: אבל זה באמת לא מספיק.

מיכל רעות גלברט: צריך שמשרד התחבורה יוביל תוכנית לאומית להגברת השימוש הזה.

מיכל רעות גלברט: אם הרשויות המקומיות, שזה בעצם הבסיס, לא יקצו את הנתיבים, שום בעיה פה לא תיפתר, לא אכיפה ולא הכול.

מיכל רעות גלברט: התאונות רק ימשיכו ואנחנו לא נוכל לעצור את זה.

מיכל רעות גלברט: אז לא מספיק פה מאצ'ינג של 70% או 80%.

מיכל רעות גלברט: צריך לתת תמריצים לעיריות – אתם עושים את הדברים האלו, אתם תקבלו גם אחת, שתיים, שלוש, רמזורים חכמים, דברים מתחום התחבורה החכמה, דברים שעיריות רוצות.

מיכל רעות גלברט: אז צריך לצאת בתוכנית לאומית, לקבוע מה היעדים שרוצים להגביר את השימוש ובסופו של דבר לזכור שהכלים האלה צריכים להחליף את הרכב הפרטי.

מיכל רעות גלברט: לכן זה לא להקצות פחות מקום במדרכה.

מיכל רעות גלברט: אם תל אביב, שזו העיר שהמצב שלה הכי טוב – אני כנוסעת בתל אביב, סכנת נפשות על הכביש.

מיכל רעות גלברט: מה קורה ברמת גן או בגבעתיים וכולי?

מיכל רעות גלברט: אם לא תהיה תוכנית ממשלתית שמתמרצת את העיריות האלו, לא ישתנה דבר.

איתן כבל: תודה, יקירה.

איתן כבל: לירון אשל מהמועצה לשלום הילד, בבקשה.

לירון אשל: תודה, אדוני.

לירון אשל: אנחנו לוקחים חלק בדיונים השונים והיינו פה במשך שנתיים בדיונים חוזרים ונשנים.

לירון אשל: הבעיה המרכזית מבחינתנו היא המסר המועבר מבחינת המדינה.

לירון אשל: המדינה עד היום למעשה לא החליטה אם האופניים הם כלי צעצוע או כלי רכב, ויש פער עצום בין ההצהרה מעל פני שולחנות הכנסת לבין מה שקורה בשטח, כי המסר הוא מסר כפול וזה מה שעובר בסופו של דבר לאוכלוסיה.

לירון אשל: יש תקנות, הן לא נאכפות - - -

איתן כבל: אני רוצה לתקן את גברתי שתבין, כך לימדו אותנו בשיעורי אזרחות.

איתן כבל: מי שאמור לעשות את כל הדברים זו הממשלה, לכן בשולחנות הממשלה, לא פה.

איתן כבל: אנחנו כאן מקבלים את החוקים ועושים אותם.

איתן כבל: מישהו צריך לבצע, זה לא אנחנו.

לירון אשל: בוודאי, אדוני.

לירון אשל: אני חושבת שזה המסר שבסופו של דבר מועבר הלאה לשטח.

לירון אשל: ועוד דבר, אדוני אמר שאנחנו לא דנים בשום נושא שהוא חדש והכול כבר גלוי וידוע, וזה נכון כי אני רואה גם את המלצות הרלב"ד וגם המלצות שאנחנו היינו חלק מהן, ובנוגע לחקיקה ורישוי, וחינוך והכול בעצם כבר נאמר דיון אחר דיון.

לירון אשל: אנחנו צריכים לזכור שבמקרים האלה הזמן הוא שעון חול ואנחנו נתכנס פה לצערי, אני מקווה שאנחנו לא נתכנס פה אחרי האירוע הבא.

לירון אשל: ודבר אחרון, אדוני, בנוגע לשיח.

לירון אשל: הרבה טועים לחשוב ונאמר פה הרבה בנוגע לקטינים.

לירון אשל: הקטינים הם אומנם אוכלוסיה שנוסעת על אופניים חשמליים, אבל הם לא מרכז האוכלוסיה, הם לא החלק הארי.

לירון אשל: לפי נתוני הרלב"ד הם רק שליש מהרוכבים.

קריאה: זה המון.

קריאה: לרובם אסור לרכב.

לירון אשל: חד משמעית, וצריכים לתת את הדעת גם על זה ויש תוכניות, אבל צריכים להתחיל בחינוך גם באוכלוסיה הבוגרת שיהיו דוגמה ומופת.

איתן כבל: ד"ר יעקב אדלר, בבקשה.

איתן כבל: ממש בקצרה.

יעקב אדלר: בנושא הקסדות, הנושא הזה נידון פה לפני שנים רבות מאוד והיתה החלטה שכל רוכב אופניים יחבוש קסדה.

יעקב אדלר: היתה פה חברת כנסת שהפילה את ההצעה הזאת וצמצמה את זה לשטח בין-עירוני, ובעירוני מגיל מסוים ולא מעל לגיל 18, וזה פשוט נזק להמשך.

יעקב אדלר: חייבים להכניס את זה.

יעקב אדלר: נזקי המוח הם הקשים ביותר מכל הפגיעות האלה.

יעקב אדלר: גם ההרוגים רובם מפגיעות ראש, אבל אותם נכים שנשארים נכים כל החיים מכבידים על המשפחות שלהם ועל זה כמעט שלא מדברים.

יעקב אדלר: האדם הוא הבעיה.

יעקב אדלר: לא כלי הרכב.

יעקב אדלר: זה כמו שאומרים בארה"ב, האדם שיורה באקדח בביה"ס הוא הבעיה, לא האקדח.

איתן כבל: יש על זה אפילו כבר בגמרא.

יעקב אדלר: וכאן לא הודגש נושא החינוך מספיק.

יעקב אדלר: החינוך זה לא רק בבית ובבית הספר, אלא גם המדיה הציבורית מתעלמים מהחינוך של המבוגרים.

יעקב אדלר: המבוגרים צריכים את החינוך כדי לחנך את הילדים שלהם.

יעקב אדלר: כל זה לא קיים.

יעקב אדלר: לגבי הכבישים והנת"צים – צריך לעשות נת"צים לאופניים - - -

איתן כבל: זה דיון בנפרד, אנחנו עוד נעסוק בו.

איתן כבל: זה לא עכשיו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אייל, בבקשה.

אייל הרשטיק: אני אייל הרשטיק מאיגוד האופניים.

אייל הרשטיק: אני רוצה להגיד שבניגוד למה שחושבים, תשתיות שבילי אופניים אפשר לעשות יחסית במהרה.

אייל הרשטיק: לא להפוך מדרכות.

אייל הרשטיק: הפתרון צריך להיות לקחת נתיבים של מכוניות או חניות ולהחליט שהם שבילי אופניים, לסמן קו וזהו.

אייל הרשטיק: בפיטסבורג כשהייתי נכנס ראש עיר ותוך ארבעה חודשים עשה 40 ק"מ של שבילים בהחלטה שלו, הלך וסימן רחוב רחוב ועשה - - -

יעקב אדלר: מה הרוחב הבסיסי של הכבישים שם?

אייל הרשטיק: לא משנה.

אייל הרשטיק: הוא לקח נתיב מהמכוניות.

איתן כבל: זה הסיפור.

אייל הרשטיק: זה הסיפור.

אייל הרשטיק: יש באבן גבירול שבעה או שמונה נתיבים, דוחפים ב-10% את הולכי הרגל - - -

קריאה: באבן גבירול יש ארבעה.

איתן כבל: לא חשוב.

אייל הרשטיק: לא, יש מקומות של שלושה - - -

איתן כבל: חברים יקרים, מה אתם ועדת תכנון ובנייה?

איתן כבל: כל אחד אומר את העניין שלו ונתקדם.

אייל הרשטיק: איתן, 90% מרוחב הרחוב נותנים אותו למכוניות ו-10% משאירים להולכי רגל.

איתן כבל: תודה, העניין ברור.

איתן כבל: אני אתייחס לזה.

איתן כבל: רחלי טבת-ויזל, בבקשה.

איתן כבל: עדיף שהקשבת לכולם.

רחל טבת-ויזל: הקשבתי ואם יש רעיונות טובים אני רושמת, ושיפנו אלינו.

רחל טבת-ויזל: אדוני הזכיר בתחילת הישיבה את הירידה הניכרת והשבח לאל, שרק ימשיך ככה, במספר ההרוגים, ו-75 הרוגים פחות מאשר אותה תקופה בשנה שעברה.

רחל טבת-ויזל: זה לא מקרי וזה לא טעות סטטיסטית.

רחל טבת-ויזל: זה ממש לא מקרי.

רחל טבת-ויזל: מעיון בדוח הזה ואדוני מכיר אותו, כל בוקר הוא מקבל אותו, כולם כמעט פה מקבלים אותו, כשיש תוכנית ממוקדת על קבוצה מסוימת, שם זה יורד.

רחל טבת-ויזל: כשיש תוכנית לחברה הערבית, כשיש תוכנית לקשישים, כשיש תוכנית להולכי רגל, שם זה יורד.

יעקב אדלר: יש אכיפה יותר גדולה בבין-עירוני.

רחל טבת-ויזל: נכון.

רחל טבת-ויזל: אכיפה בבין-עירוני לעומת העירוני.

רחל טבת-ויזל: כשיש תוכנית ממוקדת שם זה יורד.

רחל טבת-ויזל: זה דבר ראשון.

רחל טבת-ויזל: דבר שני, יש פה שילוב של כל המערכות.

רחל טבת-ויזל: יש תשתיות, יש אכיפה, יש חינוך, יש הסברה, ויש את השלטון המקומי בתווך העירוני, שם גם אפשר להוריד.

רחל טבת-ויזל: צריך לקחת את כל זה ולשים על האופניים החשמליים.

רחל טבת-ויזל: אנחנו כמובן גם בגישה שתומכת באופניים חשמליים.

רחל טבת-ויזל: זה כלי תחבורה ירוק ומצוין רק שלא צריך להכביד עליו יותר מדי.

רחל טבת-ויזל: יש כמה דברים מאוד פרקטיים שהצענו.

רחל טבת-ויזל: אנחנו לא מציעים את זה בפעם הראשונה.

רחל טבת-ויזל: חלקם כמובן נמצאים בתוכנית של משרד התחבורה.

רחל טבת-ויזל: דבר ראשון, ועל זה תדבר מנכ"לית משרד התחבורה, שבילי אופניים זה הפתרון.

רחל טבת-ויזל: זה הסיפור, בהתחלה, באמצע ובסוף זה הסיפור.

רחל טבת-ויזל: דבר שני, הנושא של החינוך.

רחל טבת-ויזל: אני מסכימה עם כל מי שדיבר פה על חינוך, חינוך של כולם, של חברה, של הורים ושל ילדים.

רחל טבת-ויזל: אני לפחות יכולה להגיד שבשנה שעברה זה היה סביב השולחנות האלה בדחיפה מאוד גדולה של הוועדה ושל ועדת המשנה, ושותפות עם משרד התחבורה ומשרד החינוך, התחלנו סוף סוף בשנה שעברה חינוך תעבורתי כשבמסגרתו נכנסו שיעורים על אופניים חשמליים כבר בשנה שעברה.

רחל טבת-ויזל: מה שעוד קרה, 500 כיתות סוף סוף נכנסו לפיילוט של התיאוריה.

רחל טבת-ויזל: עם משרד התחבורה בשנה הבאה זה יגדל.

רחל טבת-ויזל: בתיאוריה עולה גם נושא האופניים החשמליים.

רחל טבת-ויזל: אני אשמח לראות את השיעור שלך, אבל לא מספיק שיעור אחד.

רחל טבת-ויזל: צריך שנה שנדבר על התמודדות בכביש והתמודדות עם לחץ חברתי - - -

איתן כבל: זה תעני לה.

רחל טבת-ויזל: אני עונה.

איתן כבל: לא, לא עכשיו.

רחל טבת-ויזל: אחר כך אני אענה.

רחל טבת-ויזל: זה היה בשנה שעברה.

רחל טבת-ויזל: אני חושבת שהבשורה ברעיון שכן הגיע משרד התחבורה ומהשר, אני חושבת שזה נכון, זה לקחת את הנושא של האופניים החשמליים בחינוך התעבורתי לתחילת כיתה י'.

רחל טבת-ויזל: וזה מה שאנחנו עושים תוכנית עכשיו עם משרד החינוך ומשרד התחבורה, איך אנחנו לוקחים את החינוך התעבורתי שממילא אנחנו שם וכל המערכים של אופניים חשמליים שממילא אנחנו נכנסים, להכניס אותם לתחילת השנה כך שבגיל הרלוונטי הילדים ידעו על מה הם רוכבים.

קריאה: ילדים מתחילים לרכוב על אופניים בכיתה א'-ב'.

קריאה: למה לחכות לכיתה י'?

קריאה: תלמדו אותם בכיתות הקטנות.

איתן כבל: ברור.

רחל טבת-ויזל: נושא נוסף – דיברו פה על רישוי רישום זיהוי.

רחל טבת-ויזל: אני רוצה להגיד את עמדתנו והיא לא חדשה.

רחל טבת-ויזל: אנחנו חושבים שמה שהכי חשוב זה זיהוי של האופניים.

רחל טבת-ויזל: שידעו שכלי הרכב לא יברח ושתהיה הרתעה.

רחל טבת-ויזל: אנחנו לא רוצים לסרבל יותר מדי.

רחל טבת-ויזל: זיהוי של כלי האופניים, אנחנו תמכנו ואנחנו עדיין תומכים.

יעקב אדלר: כשאת אומרת אנחנו למה את מתכוונת?

רחל טבת-ויזל: הרלב"ד תומכים.

יעקב אדלר: השאלה היא אם משרד התחבורה.

רחל טבת-ויזל: משרד התחבורה מדבר גם על זיהוי.

רחל טבת-ויזל: דבר נוסף, ביקשתם חידושים ויש פה חידוש שהוא משמעותי במסגרת התוכנית הלאומית.

רחל טבת-ויזל: אם דיברנו על זה שאנחנו נכנסים לחינוך התעבורתי יחד עם משרד התחבורה אנחנו מדברים על היתר.

רחל טבת-ויזל: ילד שלא עבר את החינוך התעבורתי שעוסק באופניים החשמליים לא יוכל לרכוב.

איתן כבל: הבעיה היא שיש 250,000 כבר על הכבישים.

איתן כבל: את לא עושה עכשיו משרד כדורגל.

קריאה: - - -

איתן כבל: נשמה שלי, עשה לי טובה.

איתן כבל: אני איתכם.

איתן כבל: אני רוצה.

איתן כבל: אבל זה לסיכום.

איתן כבל: אני גם צריך לא לגזור גזירות שאחר כך אי אפשר לעמוד בהן.

איתן כבל: צריך למצוא את הדרך.

איתן כבל: אני לא נגד.

איתן כבל: אבל זה 300,000 כלים שכבר בכביש.

רחל טבת-ויזל: כן, אבל כשמסתכלים גם על הפצועים וגם על ההרוגים, אתה רואה ששליש זה נוער.

רחל טבת-ויזל: זאת אומרת שקודם אתה מגיע לחינוך התעבורתי, יש קבוצה מאוד גדולה שאתה תופס אותה, יש קבוצה גדולה של אנשים שיש להם רישיונות נהיגה.

רחל טבת-ויזל: הבעיה זה הדלתא ולה אנחנו צריכים למצוא פתרון ואנחנו נמצא לה פתרון, מגרשי - - - או משהו.

רחל טבת-ויזל: נמצא פתרון.

רחל טבת-ויזל: והדבר האחרון, אני ממש מצרה על זה שסביב השולחן הזה לא מגיע משרד החינוך.

רחל טבת-ויזל: הם חלק מהאירוע.

רחל טבת-ויזל: אי אפשר.

רחל טבת-ויזל: גם אחריות הורית, גם ילדים, הם צריכים להרגיש שהם חלק מהאירוע.

יעקב אדלר: דווקא בישיבות הם מגיעים - - -

איתן כבל: אני מציע לך את הדבר הבא ואנחנו גם נוציא פנייה - - -

לאה ורון: אולי הגברת דוידוביץ פה.

לאה ורון: אנחנו הזמנו אותם - - -

עפרה דוידוביץ: אנחנו פה.

איתן כבל: הנה, היא פה.

לאה ורון: הנה, יופי.

לאה ורון: אז משרד החינוך מגיע לישיבות.

איתן כבל: משרד החינוך הקשיב לכל מה שנאמר.

איתן כבל: תודה.

רחל טבת-ויזל: אגב, תקפה אותי פה חברת הכנסת על דוח מבקר מ-2014.

רחל טבת-ויזל: הם היו אצלנו לפני שנה וחצי.

רחל טבת-ויזל: הצגנו תוכנית מסודרת - - -

איתן כבל: אמרתי, עזבי.

רחל טבת-ויזל: אנחנו לא שם כבר מזמן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני חושב שאמרת את הדברים בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: גברתי, אני רוצה ממך רק נקודה אחת.

קרן טרנר-איל: מה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: רק נקודה אחת.

איתן כבל: את המלל אני יודע לעשות.

איתן כבל: רק התחייבות אחת ואיתה אנחנו צריכים ללכת יד ביד.

איתן כבל: אתם והוועדה יחד עם כל הגורמים זה סביב נושא שבילי אופניים.

איתן כבל: זה הסיפור.

איתן כבל: פה אנחנו רוצים לראות תוכנית כמו שאנחנו נדון בתוכנית במעקב סביב נתיבי תחבורה ציבורית, כן או לא.

איתן כבל: אתם עומדים במה שקראנו תוכנית ישראל נת"צ, כן או לא עומדים, זה לא מילים אותו דבר כאן.

איתן כבל: כל שאר הדברים והמילים הגדולים יותר והפחות גדולים, נתמודד איתם, אבל זה הסיפור.

איתן כבל: זה חלק מהסוויץ' בראש.

איתן כבל: אני נוסע בפתח תקווה ורוכב על אופניים, אני אסע לתל אביב כדי שיהיה לי שביל אופניים?

איתן כבל: אני רוצה את ההתחייבות שלכם בעניין הזה.

איתן כבל: כמו שעשיתי לכם ושיגעתי אתכם ב נושא הקטל בדרכים, אני הולך לשגע אתכם גם בעניין הזה.

איתן כבל: אני רוצה שיהיה ברור.

איתן כבל: בבקשה.

קרן טרנר-איל: כמובן, זה כלי ירוק, אנחנו מאוד תומכים בכלי הזה ואנחנו מנסים לעשות את האיזון בין עודף רגולציה לבין הבטיחות.

קרן טרנר-איל: זה לא שלא עשינו שום דבר בשנים האחרונות, אלא אימצנו את התקינה האירופאית ועכשיו כשאנחנו רואים שתרבות הנהיגה במדינת ישראל היא נוראית, עם זלזול מוחלט בחוקי התנועה, אנחנו רואים שאנחנו צריכים לתת לאוכפים וגם להורים מול הילדים עוד כלים של הרתעה ואכיפה.

קרן טרנר-איל: וזו שורה של הצעות, חלקן בתקנות משנה וחקיקת משנה.

קרן טרנר-איל: אנחנו מקווים שזה יהיה בפרק זמן מאוד קצר.

קרן טרנר-איל: אנחנו מדברים גם על כשירות הנהג ומדברים גם על רישום, ולא רצית שאני אתייחס לזה.

קרן טרנר-איל: לגבי שבילי אופניים – כבר כמה שנים העלינו באופן משמעותי את ההיקפים של שבילי אופניים.

קרן טרנר-איל: אם בעבר הקריטריון שלנו לשבילי אופניים היה - - - אבל קילומטרים ספורים, מהרגע שנכנסו אופניים חשמליים ברור לנו שהמרחקים ארוכים יותר.

קרן טרנר-איל: אנחנו יזמנו את תוכנית האופנידן שזה רישות גוש דן באוטוסטראדות של שבילי אופניים, שזה חוצה רשויות שונות, חוצה רשויות דרך שונות, זה פרויקט מאוד מורכב.

קרן טרנר-איל: אבל השנה התחיל ביצוע בכל השבילים ובמקטעים של השבילים האלה כבר יוכלו ליהנות מהם ולרכוב בבטחה.

קרן טרנר-איל: אני חושבת ששבילי אופניים יעשו את השינוי.

קרן טרנר-איל: כשאני מסתכלת מה קורה בחו"ל ומה קורה אצלנו, אז זה עניין של שבילי אופניים וזה עניין של תרבות הנהיגה.

קרן טרנר-איל: אנחנו באמת חברה אלימה עם איך שאנחנו נוהגים.

קרן טרנר-איל: הייתי רוצה שאם הורים מחליטים לתת אופניים חשמליים לילדים, והם לא חייבים.

קרן טרנר-איל: יש מדינות שרק הזקנים רוכבים.

קרן טרנר-איל: אבל החליטו לתת אופניים חשמליים לילד כי נכנעו, כי זה באמת לא קל, אז לפחות שיעברו איתו על המסלול לבית הספר ויראו שיש שבילי אופניים.

קרן טרנר-איל: וכן, אפשר לעשות עיקוף כדי לנסוע בשבילי אופניים.

קרן טרנר-איל: זה ברור שאם יש רשות מקומית שאין בה בכלל שבילי אופניים זה לא רלוונטי.

קרן טרנר-איל: אבל אין שום סיבה בתל אביב שכל הורה יעבור עם הילד שלו על בדיוק איך הוא הולך לנסוע לבית ספר רק על שבילי אופניים.

איתן כבל: יותר חשוב לי שלמרות הכול עדיין תתמקדי בשבילי האופניים.

קרן טרנר-איל: אני מדברת על שבילי האופניים.

יעקב אדלר: את רוצה את זה כתקנה או כחוק, את - - - להורים?

קרן טרנר-איל: החקיקה דיברה על זה שרוכבי אופניים - - -

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אני מכבד ומעריך, אבל זה פחות מעניין אותי לדבר על החינוך של הילדים.

איתן כבל: אותי מעניין שתהיה סלילה על ידי לא חשוב מה, ואם צריך באכיפה של תקנות, חקיקה או דברים מן הסוג הזה, לתת כלים כי ראשי ערים לא יעשו את זה.

איתן כבל: אם הם צריכים להתמודד עם האזרחים שנוהגים ועם החניות, אנחנו מכירים את זה.

קרן טרנר-איל: אנחנו העלינו בצורה משמעותית את ההיקפים של השתתפות ברשויות המקומיות בשבילי אופניים.

קרן טרנר-איל: אנחנו כבר מדברים על משהו בין 100 ל-200 מיליון שקל בשנה על שבילי אופניים.

קרן טרנר-איל: בעבר זה היה עשרות מיליונים בודדים.

קרן טרנר-איל: עדיין צריך להגיד, במדינת ישראל שיטת הממשל אצלנו, יש לנו יחסי שלטון מקומי ושלטון מרכזי, הממשלה כמעט לא יכולה לעשות שום דבר בניגוד לדעתו של ראש רשות, כך זה גם הובן בדיור.

קרן טרנר-איל: הבינו שכדי לעשות דירות צריך הסכמי גג עם הרשויות.

קרן טרנר-איל: כי על הראש של רשות מקומית כמעט ואי אפשר לעשות כלום, ואני סתם אומרת כמעט, אי אפשר לעשות כלום.

קרן טרנר-איל: אז אנחנו צריכים שגם התושבים ידרשו את זה, גם את הנת"צים וגם את שבילי האופניים.

קרן טרנר-איל: גם לי זה נראה מאוד פשוט לוותר על חניות או לוותר על נתיב של רכב פרטי ולסלול שביל אופניים.

קרן טרנר-איל: אנחנו מאוד נכונים לעניין הזה.

קרן טרנר-איל: הרבה מהרשויות מצמצמות את רוחב הנתיבים של הרכב הפרטי ומכניסות שביל אופניים.

קרן טרנר-איל: אנחנו מברכים על זה, אנחנו מתקצבים את זה.

קרן טרנר-איל: צריך לומר, כמו עם הנת"צים, רשות שלא רוצה לסלול שביל אופניים יהיה מאוד קשה לסלול ברשות שביל אופניים כי יש לה כל כך הרבה כוח לעצור אותנו עם היתר סלילה והיתר ביוב - - -

קריאה: תפרסמו את זה, תפרסמו את הרשויות - - -

קרן טרנר-איל: אני חושבת שתושבים רואים איפה יש שביל אופניים ואיפה לא.

איתן כבל: לא, יש הבדל.

איתן כבל: אני אתייחס לזה.

קרן טרנר-איל: תושב שאין לו שביל אופניים, שיידע שזו לא גזירה משמיים.

קרן טרנר-איל: תושב שאין לו שביל אופניים זה כי ראש העיר לא רצה שם שביל אופניים.

קרן טרנר-איל: אפשר לסלול שבילי אופניים בכל מקום, זה לא כזה סיפור.

קרן טרנר-איל: זה באמת לפעמים פח צבע.

קרן טרנר-איל: אבל הרשות צריכה לרצות שבילי אופניים.

קרן טרנר-איל: אני חושבת ששבילי אופניים באמת ישנו את שם המשחק, ואנחנו מתקצבים גם את האופנודן וגם את הרשויות המקומיות בהיקפים מאוד רחבים.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני רוצה להיות חד וברור.

איתן כבל: אני לא אוהב את הדיון שכל אחד מגיע וחושב שהדרך שלו היא הדרך היחידה לפתור את הבעיה.

איתן כבל: ורק אם נעשה, אם זה שבילי אופניים שאני אמרתי אכיפה או חינוך אורבני, הכול בסדר.

איתן כבל: זה לא עובד כך.

איתן כבל: אני כמי שמלווה את העניינים של הקטל בדרכים, זה שילוב של דברים.

איתן כבל: וקל וחומר כשאנחנו עוסקים באופניים חשמליים שזה אירוע חדש שהמערכות בהתחלה כשהעלינו את זה בכלל לא התייחסו לזה.

איתן כבל: יש כאן שילוב של דברים שצריך לקחת את הכול ביחד.

איתן כבל: ואני שומע בכלי התקשורת, באים כל מיני מומחים, תורידו, תעשו, תחוקקו, תביאו, תלכו.

איתן כבל: כל אחד נהיה המומחה, ואני אומר, וואלה, איך לא הקשבתי קודם לזה ולחכם הזה ולחכם הזה.

איתן כבל: אני רוצה שתבינו איך זה צריך שיהיה בראייה של הדברים שאני אומר.

איתן כבל: כבר בכלים שעומדים לרשותנו היום, עם כל המגבלות של חוסר בשבילי אופניים, אפשר היה וצריך להוריד את הקטל כתוצאה מרכיבה על אופניים באופן משמעותי.

איתן כבל: הקפדה על גיל הרוכב, חבישת קסדות, עמידה בכללים של אי הרכבת ילד על האופניים כשזה אסור.

איתן כבל: זאת אומרת, כבר היום יש בעצם את הכלים שרוב התאונות שנגרמו יכלו שלא להיות.

איתן כבל: מבלי ללמוד את מה שאת מציעה, מבלי חס וחלילה להמעיט.

איתן כבל: פשוט מאוד.

איתן כבל: חלק ניכר ממה שאתם רואים ששולחים היום באופן ויראלי על תאונות שאור ירוק שולחת מעת לעת.

איתן כבל: אין לזה דבר וחצי דבר עם כמעט שום דבר שאנחנו מדברים כאן.

איתן כבל: כדי לרכוב עם קסדה לא צריך עניין מיוחד.

איתן כבל: צריך להגיד לילד כשהוא יוצא מהבית, אם לא תרכב עם קסדה אין אופניים.

איתן כבל: הדברים צריכים להיות ברורים.

איתן כבל: ההורים לא יכולים להוריד את האחריות מעצמם.

איתן כבל: מבלי להמעיט כהוא זה מהאופן שבו נהגים נוהגים, ואני האחרון שנותן לזה את הגיבוי.

קרן טרנר-איל: והנהיגה של רוכבי האופניים יותר גרועה מהנהיגה של - - -

איתן כבל: אחרי 16 הרוגים אתה יוצא לרחוב כל יום וזה נמשך כאילו דבר לא קרה.

איתן כבל: העניין שלי זה לא יקרה אתה רואה אותו בכל מקום בארץ.

קריאה: נכון.

קריאה: יהיה בסדר.

איתן כבל: זה הרבה מעבר ליהיה בסדר.

איתן כבל: זה לי לא יקרה.

איתן כבל: לי זה לא יקרה.

איתן כבל: גברתי מנכ"לית משרד התחבורה, התביעה שלנו היא ואם צריך לעשות את זה כחובת חקיקה, נעשה את זה כחובת חקיקה, שכל רשות תהיה חייבת בדין להקצות שבילי אופניים.

איתן כבל: יעקב אשר, אם צריך - - -

יעקב אדלר: השאלה היא איך אתה עושה חקיקה על זה.

איתן כבל: יעקב אשר, אני יודע שאתה בא מהרשות המקומית, אבל אני יודע שיש הבדל גדול אם אני מתחיל לנהל דיון עם עצמי זה לא יקרה.

יעקב אדלר: בוא ננהל מולם.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אם אני מכין הצעת חוק ומניח אותה ומתווכח איתכם סביב ההצעה - - -

איתן אטיה: אני חושב שיש, יש הצעת חוק של דב חנין.

קריאה: יש הצעה של דב חנין שהממשלה דחתה.

איתן כבל: אלה שני דברים שונים.

איתן כבל: אני מדבר על חובה, חובה להקצות.

איתן כבל: נכון, לא כל הרשויות בישראל יש בהן נסועה - - -

איתן אטיה: יש מקומות בעולם שזה חובה כנגד היטל סלילת שבילי אופניים.

איתן אטיה: באנגליה, למשל.

איתן אטיה: אבל יש מקור תקציבי שאמור לממן את זה.

איתן כבל: נכון.

קרן טרנר-איל: הבעיה היא לא הכסף.

קרן טרנר-איל: הבעיה היא הנכונות - - -

איתן כבל: חברים, אני יודע את זה.

איתן כבל: הרי למה אף ראש רשות לא מוכן לדבר על נת"צים לפני הבחירות לרשויות?

קרן טרנר-איל: ותל אביב מעכבת שלושה נת"צים.

איתן אטיה: אתה יודע, צריך לתאם כנגד זה את נושא תקני החניה.

איתן אטיה: צריך לתאם הרבה דברים עם זה.

איתן כבל: נכון, נכון.

איתן כבל: הרי איך זה עובד?

איתן כבל: כולם רוצים שהבעיה של האופניים החשמליים תיפתר, אבל כולם לא רוצים שיהיו פקקים, והכול בסדר גמור.

איתן אטיה: הבעיה של האופניים החשמליים לא תיפתר רק בשבילי אופניים.

איתן כבל: איתן, זכות הדיבור ניתנה לך כבר לפני רבע שעה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני אומר לך כך כדי לסכם.

איתן כבל: אנחנו רוצים תוכנית מכם.

איתן כבל: אני מבקש תוך חודש ימים לראות תוכנית.

איתן כבל: אחר כך תגידי לי, הרשויות המקומיות לא עושות וזה לא עושה.

איתן כבל: אני קודם כל רוצה לראות מכם, בוודאי ובוודאי בכל אותם מוקדים שהם מוקדי סיכון ברורים.

איתן כבל: בלי זה הכול כלאם פאדי.

איתן כבל: אל תטעי.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מי הם אלה שבעטיים או בגינם או בגללם אין אפשרות לסלול מסלולים לאופניים חשמליים.

איתן כבל: זה יכול להיות תקציב, זה יכול להיות רשויות התכנון.

איתן כבל: אנחנו חייבים לשים את זה, כמו שידעתי להגיד פה בדיונים כל דיון סביב מי צריך לעשות את העניין ולא עושה, אנחנו נעשה את זה פה בכל דיון, ואני מקווה שגם אלה שיבואו אחרינו ידעו לעשות את הדברים באדיקות הזאת.

קריאה: מה עם מחיר הקסדות, היושב-ראש?

קרן טרנר-איל: - - - הם לא נסעו על שבילי אופניים שיש ליד.

קריאה: מחיר הקסדות מאוד יקר בארץ ישראל, מאוד יקר.

איתן כבל: יקירי, עשה לי טובה.

קריאה: שטויות.

קרן טרנר-איל: זו לא הבעיה.

איתן כבל: זו לא הבעיה.

איתן כבל: אני אומר לכם שוב.

איתן כבל: אכיפה, משטרה חייבת להיכנס לעניין, רשויות מקומיות חייבות להיכנס לעניין, כבר בכלים שעומדים לרשותם.

איתן כבל: רשויות מקומיות דרך הפקחים חייבים לעמוד בתוך התהליכים האלה.

איתן כבל: חובת חבישת קסדה, תביאו את זה מיד אחרי, נעביר את זה לאלתר.

איתן כבל: חובת רישוי – יש כאן הצעות.

איתן כבל: אני מציע לכם למרות הכול לבחון שוב את סיפור חובת הרישוי.

איתן כבל: ואני מקווה, כמו שאתם אמרתם, הוועדה תבחן לעומק את התקנות ואת החקיקה שאתם מתכוונים להביא.

איתן כבל: אנחנו רוצים לראות אותם מיד.

איתן כבל: אנחנו ניתן לזה סדר עדיפות הכי גבוה גם אם נצטרך להעביר את זה בשבוע או שבועיים של מרתון.

קריאה: מעולה.

איתן כבל: זה מה שאנחנו נעשה.

איתן כבל: לא יהיה מצב שמישהו יחשוב שהכנסת היא המכשול בפני הפתרונות לדברים האלה.

איתן כבל: אנחנו תמיד נהיה הראשונים, תמיד נהיה אלה שיעשו את כל אשר נדרש כדי לשנות את המצב.

איתן כבל: אבל אני שוב מנצל את ההזדמנות ופונה להורים.

איתן כבל: המשימה מונחת גם על הכתפיים שלכם.

איתן כבל: אתם לא יכולים לא להיות חלק מהעניין.

איתן כבל: זה לא להגיד, אם ילמדו בבתי הספר, אז.

איתן כבל: יש גבול כמה אפשר להעמיס כל דבר על מערכת החינוך.

איתן כבל: כל דבר מערכת החינוך.

איתן כבל: כל דבר מערכת החינוך.

איתן כבל: מה עם ההורים?

איתן כבל: מה אתנו?

איתן כבל: זה לא שר החינוך קונה את האופניים לילד בן 14.

איתן כבל: זה ההורה שלו.

איתן כבל: וזה לא שר החינוך אומר לילד שלו, כן, אתה יכול לרכוב גם בלי קסדה.

איתן כבל: יש דברים שהם אל"ף-בי"ת.

איתן כבל: זה לא קשור למורֶה או מורָה בבית הספר.

איתן כבל: מה אנחנו מסירים מעצמנו את האחריות?

איתן כבל: אלה הילדים שלנו.

איתן כבל: לכן אני אומר, יש כאן מהלך משולב וכל עוד אני יושב-ראש ועדת הכלכלה לא אנוח ולא אשקוט.

איתן כבל: כשאני מסתכל נכון לרגע זה ש-75 איש פחות הרוגים מבשנה שעברה, אני אומר לעצמי בהתרגשות, הצלנו 75 אנשים במדינת ישראל, משפחות.

איתן כבל: אל יקל הדבר בעיניכם.

איתן כבל: בשביל זה אני אעשה את הכול גם בעניין הזה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.