הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט, לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת המדע והטכנולוגיה בהתאם לחוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגרי מידע, התש"ע-2009, כנסת 20, פרוטוקול מספר 25, 2018-10-16 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחבריי חברי הכנסת, בוקר טוב לאנשי הממלכה, והפעם זה כל הגופים שעוד מעט נלמד להכיר אותם שקשורים לנושא, בוקר טוב לגלעד שהרבה זמן לא ראינו אותו ובוקר טוב למומחים בנושא הסייבר – כל אחד לפי דרגתו וכו'.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לכולם.

ניסן סלומינסקי: למי שלא היה איתנו אתמול – חורף בריא, כך אנחנו רגילים לברך לקראת החורף ושיהיו לנו גשמים וכל מה שאנו צריכים.

ניסן סלומינסקי: החורף הוא ארוך ואנו מקווים שיהיו לנו כל האנרגיות להמשיך באותה התלהבות שבה אנו מתחילים.

ניסן סלומינסקי: בתחילת הישיבה אני רוצה לפתוח אולי במשהו אישי.

ניסן סלומינסקי: ידיד אישי ויקר שלי, ואני מניח של הרבה, נפטר בגיל צעיר יחסית, בגיל 71.

ניסן סלומינסקי: מדובר בעו"ד יעקב וינרוט.

ניסן סלומינסקי: כואב הלב כי מדובר באדם שבאמת מעבר לגאונות שלו, גם בתחום מדע המשפט וגם בתחום התורני, ירד לעומקם של דברים.

ניסן סלומינסקי: היה לו ראש מבריק ולב רחב מאוד.

ניסן סלומינסקי: הדבר המיוחד שהיה בו הוא שהוא ידע לשלב בין העולמות.

ניסן סלומינסקי: הוא הגיע מישיבת פוניבז' שהיא ישיבת הדגל של העולם החרדי והמעבר שלו לעריכת דין ולהיות בשורה הראשונה עזר מאוד בפתיחה ושילוב עולמות ולהראות שאפשר לשלב גם תורה וגם מדע.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שגם תורה וגם צבא וכל שאר הדברים.

ניסן סלומינסקי: יהי זכרו ברוך.

ניסן סלומינסקי: אני מצטער וכואב כי אנחנו כבר הרבה מאוד שנים ביחד.

ניסן סלומינסקי: נחזור לנושא שלפנינו.

ניסן סלומינסקי: כולנו יודעים שהנושא של המאגר הביומטרי הוא לא נושא קל ופשוט.

ניסן סלומינסקי: בצחוק אני אומר ש-80% מהישראלים נוסעים לחו"ל, וכמעט בכל מדינות העולם, בעיקר בארצות-הברית או באירופה, הם נותנים שם בשמחה ובששון טביעות אצבע וכו'.

ניסן סלומינסקי: אבל זו בעיה של כל אחד ואחד.

ניסן סלומינסקי: כשיש טביעת אצבע כולם כבר רגילים כי רוצים להיכנס בקלות למדינות.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול היום בלי זה.

ניסן סלומינסקי: אבל זה שיש מאגר שבו אתה מתועד וככל שיש שם יותר פרטים, זה אצל הרבה מאיתנו עורר הרבה מאוד תחושות לא נעימות.

ניסן סלומינסקי: לכן, זה לא היה קל.

ניסן סלומינסקי: כזכור לכם, היו פה ישיבות ארוכות ואפילו בהשתתפות של שרים.

ניסן סלומינסקי: עשינו דקדוקים ודרשנו דרישות כדי לוודא גם את איכות המאגר כך שהוא לא יוכל להיפרץ ושהוא יהיה בדרגה גבוהה, ומצד שני, גם שאדם יידע לקראת מה הוא הולך.

ניסן סלומינסקי: נתנו אופציות לטביעות אצבע או פנים ושאדם יידע שיש לו את האופציות האלה ושלא הוא חייב כאילו.

ניסן סלומינסקי: לכן, ביקשנו שבלשכות רשות האוכלוסין יהיו שלטים והסברים בשש שפות כדי שכל אחד יידע, וגם שיידעו להסביר, כך שאדם יבין שיש לו את האופציה.

ניסן סלומינסקי: כוועדה נסענו אפילו ללשכה בבני ברק על מנת לראות כי באמת היה אכפת לנו.

ניסן סלומינסקי: הלכנו על זה והחוק חוקק באמת עם האופציה והאפשרות ועם קצת לחצים.

ניסן סלומינסקי: פה צריך לחדש אחרי חמש שנים ופה אפשר עשר שנים.

ניסן סלומינסקי: יש לחצים סמויים כדי ללחוץ על האיש אולי ללכת על המקסימום, אבל עדיין זה ברשותו.

ניסן סלומינסקי: יש את הממונה על היישומים שהוא האיש צריך לוודא שכל הגופים – הסייבר ורשות האוכלוסין, וכולם – עושים את מה שצריך לעשות, ועושים את זה טוב.

ניסן סלומינסקי: הנושא הוא מאוד רגיש ומאוד חשוב ואנחנו רוצים לדעת שמה שהחלטנו מתממש ולא שהחלטנו ועכשיו זה רץ ואנחנו שוכחים מזה.

ניסן סלומינסקי: לכן, אנחנו עושים את הבקרה ונעשה אותה גם בהמשך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לוודא שמה שהחלטנו אכן מתממש ואנשים מגיעים ללשכות ואין בעיה ואין תורים, מצד אחד.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, הם יודעים שיש להם את האופציה והם יכולים לבחור.

ניסן סלומינסקי: אחרי שזה כבר נעשה החלק השני הוא לוודא שהמאגר הוא אכן מאגר שנשמר ברמות הכי גבוהות והוא לא נפרץ וכל הדברים.

ניסן סלומינסקי: יש כאן דוח והיינו רוצים לשמוע את עיקרו.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאתה האיש שאחראי על הדוח ושתיתן לנו את הפירוט.

ניסן סלומינסקי: לאחר מכן נשמע מהגופים האחרים.

ניסן סלומינסקי: ישנם כאן חברי כנסת שבטח ישאלו שאלות קשות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שחלק מהם עשו בקרה אישית.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שלפחות יוליה בזמנו עשתה בקרה אישית בכמה לשכות כדי לראות.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לקוות מאוד שמאז המצב השתפר.

ניסן סלומינסקי: חשבתי שלקראת הישיבה הלכת לעוד כמה על מנת לראות.

חיים ילין: לפי פניות הציבור זה כנראה השתפר ואין יותר.

יוליה מלינובסקי: זה השתפר, אבל יש.

יוליה מלינובסקי: יש לשכות ספציפיות שהן בעייתיות.

ניסן סלומינסקי: בתחילה נרצה לשמוע תמצית של הדוח ולאחר מכן נראה לאיזה כיוונים זה יתפתח.

ניסן סלומינסקי: ניתן אז לגופים האחרים לדבר, חברי הכנסת ידברו.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שגם בקרת הגבולות נמצאת בתוך העניין הזה.

ניסן סלומינסקי: צריך לראות האם יש בכלל יעילות לטביעות אצבע או שמתברר שטביעות האצבע הן לא ממש מועילות שם, אולי משום שהיד רועדת או המתקן שעליו צריכים לשים רועד.

חיים ילין: היום עוברים גם שניים במחיר אחד.

חיים ילין: יש היום שיטות חדשות ומשונות.

ניסן סלומינסקי: בואו נתעלם מההערה הזו.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: זה לא אמיתי.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר בלי קשר, אני מדבר על אלה ששמים.

ניסן סלומינסקי: מי שלא שם, זה סיפור נפרד.

ניסן סלומינסקי: זה לא אחריות שלו, זה אחריות של מישהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על האחריות שלו כי מתברר שכנראה טביעות האצבע שם לא נותנות את מה שהן צריכות לתת.

ניסן סלומינסקי: כנראה שטביעת הפנים מועילה הרבה יותר.

ניסן סלומינסקי: נשמע את זה ממנו, אולי אני טועה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מרבה לצאת, בכלל לא יוצא.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להזכיר שכל מי שיש לו הערה או משהו ירשום אותה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה לדבר והוא מרגיש שזה דחוף, אפילו באמצע, שיבקש רשות.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יקבל - הוא יוכל לדבר.

ניסן סלומינסקי: אם לא, ניתן לאדם לסיים כי אנחנו רוצים שהדברים יישמעו ברוגע ולא בהתפרצויות ומבלי לנתק חוט מחשבה.

ניסן סלומינסקי: כפי שאתם מכירים, בסופו של דבר, כולם יקבלו את היכולת להתבטא.

ניסן סלומינסקי: רועי, בבקשה.

רועי פרידמן: בוקר טוב.

רועי פרידמן: שמי רועי פרידמן, ממונה יישומים ביומטריים.

רועי פרידמן: חוק הכללת אמצעי זיהוי קובע שראש הממשלה ימנה ממונה יישומים ביומטריים שיפקח על מימוש הוראת החקיקה, וזה מה שאנחנו עושים פה.

רועי פרידמן: בהתאם גיבשנו תוכנית פיקוח של היחידה הכוללת פרסום של דוחות פיקוח עיתיים.

רועי פרידמן: זה דוח מס' 7.

רועי פרידמן: כמו שאפשר להבין, היו גם דוחות קודמים.

רועי פרידמן: הדוח הזה הוא מיולי 2018 והוא מתמקד בהתנהלות פרויקט התיעוד הלאומי במהלך השנה הראשונה להחלת הפרויקט על כלל האוכלוסייה – דיונים שהיו פה לפני שנה.

רועי פרידמן: ביוני הפרויקט נהיה מנדטורי ועכשיו אנחנו בשנה הראשונה.

רועי פרידמן: אני אומר שפרסומים באופן כללי בפרויקט הזה, ולאחרונה בנושא הדוח, הם לא תמיד מדויקים.

רועי פרידמן: לדוגמה, בייחוס למאגר הביומטרי פערים שכלל אינם רלוונטיים שם – תהיו מודעים לזה.

רועי פרידמן: מטרת הדיווח שאתן בדקות הקרובות היא להעמיד את הדברים על דיוקם, לתת את הדיווח המדויק ביותר והמהימן ביותר שאני יודע לתת.

רועי פרידמן: שיטת העבודה של הפיקוח היא על גבי תוכנית שנתית.

רועי פרידמן: אנחנו מקיימים פגישות - - -

ניסן סלומינסקי: ברשותך, תן לנו על הגופים שקיימים והיחס ביניהם ואז יהיה לנו יותר פשוט כי יכול להיות שלא כולם זוכרים.

רועי פרידמן: אנחנו הגורם שממונה לפקח על הפרויקט, יש את רשות האוכלוסין וההגירה שאחראית גם על הנושא בלשכות וגם לביקורת הגבולות ולהנפקת התיעוד עצמו, הרשות לניהול המאגר הביומטרי שמנהלת את המאגר הביומטרי, ומשטרת ישראל שלה יש מספר שימושים בתיעוד הלאומי ופוטנציאל לשאילתות למאגר הביומטרי, ואנחנו חלק ממערך הסייבר הלאומי במשרד ראש הממשלה.

רועי פרידמן: שתי הרשויות שמניתי הן במשרד הפנים, ומשטרת ישראל.

רועי פרידמן: התחלתי לדבר על שיטת העבודה בפרויקט שהיא על גבי תוכנית שנתית.

רועי פרידמן: אנחנו מקיימים פגישות עיתיות עם הרשויות, וכשנדרש עם משטרת ישראל, קריאה ולימוד של מסמכים.

רועי פרידמן: אנחנו מקיימים סיורים, גם סיורים גלויים וגם סיורים סמויים בלשכות בביקורת הגבולות, במעברי הגבול, במאגר הביומטרי ובאתרי ההנפקה השונים.

רועי פרידמן: מפרסמים דוחות עיתיים.

רועי פרידמן: לדוח יש חלק פומבי וחלק מסווג.

רועי פרידמן: נדון היום בחלק הבלמ"סי והפומבי.

רועי פרידמן: יש גם חלק מסווג ואם תרצו אפשר לדון בו בוועדה הספציפית לנושא הזה.

רועי פרידמן: אציין עוד כי טיוטת הדוח לפני שהיא מתפרסמת מועברת לכלל הגופים הנמנים בדוח.

רועי פרידמן: מקבלים את ההערות שלהם.

רועי פרידמן: הדוח הזה מתואם עם האגף במערך הסייבר שאחראי על הנחיית הסייבר בפרויקט, אגף תמ"ק – תשתיות מדינה קריטיות, ואז אנחנו מפרסמים את הדוח.

ניסן סלומינסקי: מניסיונך, ההערות שלכם מתממשות או שכתבת דוח , כולם ממשיכים ועולם כמנהגו נוהג?

ניסן סלומינסקי: האם יש לכם עוצמה ויכולת?

רועי פרידמן: לאורך הפרויקט הדוחות מנו כמה עשרות של נושאים שדורשים טיפול.

רועי פרידמן: אנחנו עוקבים אחר הנושאים האלה.

רועי פרידמן: הרוב המוחלט שלהם טופל.

רועי פרידמן: אני חושב שלמעלה מ-90% - 95% מהנושאים שהארנו טופלו, ואנחנו ממשיכים לעקוב.

רועי פרידמן: כשמשהו נסגר אנחנו גם מציינים בדוח הבא שהפער הספציפי טופל.

רועי פרידמן: הדוח לפנינו מונה מספר נושאים שהרשויות נדרשות להשלים לצורך המשך טיוב המערכות, התהליכים ונהלי העבודה.

רועי פרידמן: בראייתי, הנושאים האלה אינם מונעים את המשך ההתקדמות בפרויקט התיעוד הלאומי החכם שכפרויקט לאומי שנוגע בכל תושב בכל הארץ מתנהל בצורה תקינה.

רועי פרידמן: אעבור עכשיו על עיקרי הממצאים שמחולקים לשלושה פרקים: כל מה שקשור ברשות האוכלוסין וההגירה, ובתוך זה ביקורת הגבולות, מה שקשור במאגר הביומטרי, ברשות לניהול המאגר הביומטרי, ומה שקשור במשטרת ישראל.

רועי פרידמן: אתחיל עם רשות האוכלוסין וההגירה.

רועי פרידמן: נושא כיול המערכות הביומטריות בביקורת הגבולות, נושא שהזכרת בדברי הפתיחה שלך – רשות האוכלוסין נדרשת להשלים בדיקות שנוגעות לביצועי המערכות הביומטריות.

רועי פרידמן: מדובר פה בשתי מערכות ביומטריות: מערכת של Automated Border Control שכך נקראת בשפה המקצועית, או בקיצור ABC, שהיא מערכת שמיועד לדרכון הביומטרי ומאפשרת מעבר ממוכן למחזיקי דרכון ביומטרי, והמערכת שמאפשרת זיהוי ביומטרי על בסיס הדרכון הלא ביומטרי.

רועי פרידמן: מה שקורה – נסרקת התמונה הפיזית מתוך הדרכון הלא ביומטרי ומושווה לתמונת הפנים של הנוסע.

רועי פרידמן: בשתי המערכות האלה יש לבצע בדיקות מסוימות בהיבטי שיעורי דחייה וקבלה שגויים.

רועי פרידמן: אומר מילה מה זה קבלה דחייה וקבלה שגויים.

רועי פרידמן: דחייה שגויה זה שאני מחזיק את הדרכון שלי ואף על פי המערכת דוחה אותי ואומרת שאני לא בעל המסמך.

רועי פרידמן: קבלה שגויה זה שאני מחזיק דרכון של חבר ואף על פי כן אני מצליח לעבור במערכת.

רועי פרידמן: לדחייה מוטעית יש משמעויות תפעוליות, משמעויות שנוגעות לחוויית הנוסע, וכיוצא בזה, ולקבלה מוטעית יש משמעויות ביטחוניות.

רועי פרידמן: צריך לבצע בדיקות בשני ההיבטים האלה.

ניסן סלומינסקי: נניח שבדקתם והמערכת עובדת.

ניסן סלומינסקי: נניח שנכנסת והיא זיהתה לפי טביעות האצבע שאתה זה אתה.

ניסן סלומינסקי: אם יש שם טביעת אצבע ואם יש שם זיהוי פנים, איך היא ידעה לזהות גם בזה וגם בזה או שלא ידעה לזהות?

רועי פרידמן: זה מעט מורכב, אבל אסביר.

רועי פרידמן: בהקשר הזה יש שתי מערכות: ה-ABC והמערכת לדרכון לא ביומטרי.

רועי פרידמן: במערכת ה-ABC בוצעה לפני מספר שנים בדיקה של שיעורי השגיאה, שני סוגי השגיאה: לפנים ולאצבע.

רועי פרידמן: לגבי פנים – הנושא נמצא תקין.

רועי פרידמן: לגבי האצבע – שיעורי השגיאה גבוהים משיעורי השגיאה שהיינו מצפים להם.

נעמה מנחמי: מה זה אומר "גבוהים"?

רועי פרידמן: לא אפרט בחדר הזה את המספר המדויק.

ניסן סלומינסקי: אמרת שזה היה לפני כמה שנים.

ניסן סלומינסקי: האם כך זה נשאר?

רועי פרידמן: לא.

רועי פרידמן: בוצעו הבדיקות והיתה בעיה חוקית מסוימת בעריכת בדיקה נוספת.

רועי פרידמן: בתהליך תיקוני החקיקה שבוצע כלפני שנה פלוס הנושא החוקי הזה קיבל מענה.

רועי פרידמן: לכן, חשבנו בדוח הזה שעם שינוי החקיקה הגיעה העת לבצע את הבדיקה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שמזה כמה שנים שגיליתם שזה לא מתפקד טוב כל כך לא נעשתה שום בדיקה.

ניסן סלומינסקי: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: האם המשיכו לעבוד עם זה?

ניסן סלומינסקי: איך זה הלך?

רועי פרידמן: כן, המערכת עובדת.

יוליה מלינובסקי: הדבר היותר חשוב הוא שכשאנחנו חוקקנו פה חוק והם עמדו על הרגליים האחוריות שיהיו טביעות אצבע כי זה הכי טוב, את זה לא שמענו.

רועי פרידמן: המערכת הראשונה, מערכת ה-ABC, הבדיקה הראשונה שמתבצעת בה היא זיהוי באמצעות תמונת הפנים.

רועי פרידמן: הנושא הזה נבדק לפני מספר שנים ונמצא תקין.

רועי פרידמן: כדי לבצע את הבדיקות על טביעות האצבע נדרש שינוי חקיקה.

רועי פרידמן: שינוי החקיקה בוצע ואנחנו סבורים שיש לבצע בדיקה דומה גם לגבי טביעות האצבע.

ניסן סלומינסקי: רועי, הרי אתה אומר בעצמך שלפני כמה שנים גם בדיקה על טביעות האצבע וזה לא נמצא תקין כל כך והיו הרבה פספוסים או שזה לא נתן את מה שציפו.

רועי פרידמן: נכון.

ניסן סלומינסקי: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: האם מערכת כזו המשיכה לעבוד או לא המשיכה לעבוד?

ניסן סלומינסקי: האם לאנשים היתה עוגמת נפש או לא?

ניסן סלומינסקי: האם אנשים נכנסו בלי להתייחס לזה?

רועי פרידמן: אדייק.

רועי פרידמן: את הבדיקה לא אנחנו ביצענו, ביצעה רשות האוכלוסין וההגירה.

רועי פרידמן: היא זו שמנהלת את המערכת, אנחנו כפיקוח.

רועי פרידמן: המערכת המשיכה לעבוד כפי שהיא היתה כשהבדיקה הראשונה שמתבצעת היא בדיקת הפנים ושם הנתונים של הבדיקה שבוצעו לפני כמה שנים - - -

ניסן סלומינסקי: אז בשביל מה היינו צריכים לחוקק את החוק הביומטרי?

ניסן סלומינסקי: היינו הולכים על הפנים ונגמר הסיפור, אם זה הנקודה.

יעל כהן-פארן: זה מה שאמרנו כל הזמן.

יוליה מלינובסקי: יפה מאוד.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, זה לא מסקנה.

ניסן סלומינסקי: זה שאלה להרים לו ואולי מישהו ייתן תשובה.

ניסן סלומינסקי: כי הרי כולנו מבינים שבאמת - - -

חיים ילין: אבל זה שאתה כבר שואל את השאלה זה סימן שהמוח שלך כבר חושב במושגים שאנחנו חשבנו לפני שנתיים וצעקו עלינו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חשבנו כל הזמן.

חיים ילין: ובסוף העברת.

ניסן סלומינסקי: נכון, כי בטוח שיתקנו את זה, הבדיקה תהיה מצוינת ותהיה אולי הרבה יותר אמינה של האצבעות.

יעל כהן-פארן: המשטרה לא מצליחה לתקן את זה וכתוב בדוח שהיא לא חוזרת עם תשובות של בדיקות.

ניסן סלומינסקי: לא, זה שני דברים.

ניסן סלומינסקי: כשלוקחים בניידת זה טיפול נפרד.

ניסן סלומינסקי: אבל בואו נראה קודם כל מה עשו שם.

יעל כהן-פארן: אבל הכול קשור למערכת זיהוי ביומטרית.

רועי פרידמן: על רשות האוכלוסין לבצע את הבדיקות האלה בשתי המערכות:

רועי פרידמן: גם במערכת ה-ABC וגם במערכת של ההשוואה הביומטרית אל מול הדרכון הלא ביומטרי כדי לוודא ששיעורי השגיאות תואמים את הצרכים.

רועי פרידמן: בהיבט הזה גם קיימים best practices בין-לאומיים.

רועי פרידמן: בין היתר, של - - -

חיים ילין: אבל אני חייב להגיד לך שאתה צריך לתת לנו את הנתונים, ואסביר לך למה.

חיים ילין: כי פה על הלוח הציגו לפני החקיקה את האחוזים ועכשיו אני רוצה לראות.

חיים ילין: כמחוקק בצילום הזיכרון שלי דיבר על 80% ומשהו שהיה ועל 90% ומשהו בפנים.

חיים ילין: אני רוצה להבין מול מה שהציגו לנו, מה הסטייה שאתה ראית.

ניסן סלומינסקי: אבל הבעיה היא שאין לו.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: יש לו, הוא לא רוצה להראות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אתם עשיתם בדיקה לאחרונה?

ניסן סלומינסקי: כי אתה אמרת: לפני כמה שנים.

חיים ילין: הוא אמר לך.

חיים ילין: תקשיב למה שהוא אמר.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי שאני מקשיב.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר: לפני כמה שנים.

רועי פרידמן: אם אני מבין נכון את מה שחבר הכנסת מדבר עליו, מדובר על בדיקות שבוצעו במאגר הביומטרי.

חיים ילין: גם פנים וגם אצבע.

רועי פרידמן: נכון, אבל זה המאגר הביומטרי.

רועי פרידמן: פה אנחנו מדברים על השוואות אל מול התיעוד וזה שני דברים שונים.

רועי פרידמן: שנית, לא בוצעו בדיקות נוספות.

ניסן סלומינסקי: לא בוצעו, אני יודע מה שמעתי.

ניסן סלומינסקי: זה מה שיותר מדאיג.

ניסן סלומינסקי: אתה מוצא משהו שהוא לא תואם וזה נשאר כך.

יוליה מלינובסקי: אמרתם שטביעת אצבע זה הדבר האולטימטיבי כדי לזהות את האדם ואחוז הטעויות הוא מינורי.

יוליה מלינובסקי: פתאום עכשיו אתה אומר הפוך.

רועי פרידמן: הספרות בעולם והניסיון של רשות האוכלוסין והרשות לניהול המאגר מלמדים על אחוזי דיוק גבוהים מאוד בזיהוי טביעת אצבע.

רועי פרידמן: במערכת הספציפית הזו יש כנראה גורמים נוספים שלא קשורים בטביעת האצבע עצמה שבגינם שיעורי השגיאות גבוהים יותר, ואת זה רשות האוכלוסין וההגירה נדרשת לבדוק.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש "נדרשת"?

ניסן סלומינסקי: מאז שבדקתם תיקנו את זה?

ניסן סלומינסקי: כי הרי אתה מדבר על לפני כמה שנים והזמן עובר ונכנסים, יש מערכת שלימה.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ ובטח כמה מיליונים כבר זרמו לכאן ולכאן ולכאן והמערכת נשארה ככה רק עם הפנים – זה מצוין, אולי לא צריכים.

ניסן סלומינסקי: תיקנו את הטביעה?

רועי פרידמן: לא קיבלתי דיווח על תיקון.

ניסן סלומינסקי: אעצור אותך לשניה.

ניסן סלומינסקי: עידו, בבקשה.

עידו תלמי: בוקר טוב.

עידו תלמי: שמי עידו תלמי ואני ממונה אבטחת מיידע, הגנת הסייבר, ואני מתכלל את הסייבר ברשות האוכלוסין וההגירה.

עידו תלמי: קודם כל, אני שמח להופיע בפני הוועדה.

עידו תלמי: בראשית דבריי, ולפני שמגיב לנושא שדובר, אני רוצה לציין שכמו שכולם יודעים, מדובר על פרויקט לאומי רחב שעובד, ועובד מצוין אפילו.

עידו תלמי: רשות האוכלוסין וההגירה מתעסקת בעניין הזה יום יום, שעה שעה.

עידו תלמי: אני יכול לומר בביטחון מלא שבעיניי זה אחד הפרויקטים היותר מוצלחים שהמדינה עשתה בכל ההיבטים.

עידו תלמי: אנסה עכשיו לשים מאחורי האמרה הזו מספרים.

עידו תלמי: קודם כל, אנחנו מדברים, נכון להיום, על 2.5 מיליון דרכונים ביומטריים – הרבה מעבר למצופה ברשות האוכלוסין, ומדובר על 1.2 מיליון תעודות זהות ביומטריות של אזרחים.

עידו תלמי: בהתייחס לפחות לסעיף הראשון של יחידת הממונה על היישומים הביומטריים, אנסה בשניה לעשות סדר.

עידו תלמי: קודם כל, לגבי נושא טביעות האצבע והאם זה תקין או לא תקין ואחוזי כישלונות.

עידו תלמי: התקנים שאנחנו עובדים איתם או לפחות התקנים של היצרנים של טביעות האצבע מדברים על תקנים ועל אחוזי שגיאות בסביבת מעבדה.

עידו תלמי: בפרויקט אנחנו יכולים לראות מקום אחד מרכזי שהוא הכי קרוב לסביבת מעבדה וזה לשכות רשות האוכלוסין.

עידו תלמי: כידוע לכם, בלשכות רשות האוכלוסין אנחנו מושיבים את האזרח עם תאורה מתאימה, עם לוח מאחור, עם סורקים טובים, עם פקיד שמנחה את האזרח איך לשים את האצבע ובאיזה מנח לשים את האצבע.

עידו תלמי: ואם האצבע לא מונחת בצורה נכונה אז הציון של טביעת האצבע לא עובר במערכת.

עידו תלמי: זאת אומרת, יש גם מאחורי הפקיד גם יכולת טכנולוגית לתת ציון לטביעת האצבע, ושם הרשות עומדת במלואו.

עידו תלמי: אנחנו אחר כך למאגר עומדים באופן מלא בכל התקנים ובכל הספים שהוגדרו, אפילו ספי היצרן שאנחנו אפילו טובים יותר במקרה הזה מהרבה מאוד מדינות, חלקן מערביות מובילות.

עידו תלמי: אזכיר רק אחת מהן: ארצות-הברית.

יעל כהן-פארן: האם אתה יכול לדייק במה אנחנו יותר טובים?

עידו תלמי: רמת הספים ורמת יכולת טביעת האצבע וההרכשה של איכות טביעת האצבע והפנים הרבה יותר גבוהה מהרבה מאוד מדינות מערביות, בתוכן ארצות-הברית, ובתוכן הרבה מאוד מדינות באירופה.

עידו תלמי: המקום שאנחנו מדברים עליו בנתב"ג, ואולי פה חוסר ההבנה – כמו שאתם יודעים, נתב"ג ושאר מעברי הגבול הם אזורים פומביים, אזורים שבהם חשוב לכולנו להגיע כמה שיותר מהר לדיוטי פרי, אזורים עם הרבה מאוד תנועה של נוסעים.

עידו תלמי: לצערי הרב, שם אין את היכולת לשים ליד כל עמדה בקר שיגיד בדיוק באיזה מנח לשים ובאיזה צורה.

עידו תלמי: העמדות הן עמדות פומביות.

עידו תלמי: מי שטס לחו"ל יודע שמגיעים לעמדה, העמדה מנחה אותך איך לעבוד, ובסופו של דבר יוצאת טביעת האצבע.

עידו תלמי: כמו שאתם יכולים לתאר לעצמכם, הדבר הזה לא מושלם.

עידו תלמי: אבל, ופה אנחנו חלוקים על הממונה ואמרנו לו את זה גם בתוך התגובה, לא מדובר פה על ספים שהם יותר גבוהים מהתקנים.

עידו תלמי: אנחנו מבצעים, מבלי להיכנס לנושאים בצורה טכנית מאחר והם מסווגים כי מדובר פה על מערכת מבצעית מסווגת ש היא גם ביטחונית.

עידו תלמי: במאמר מוסגר אנחנו הערנו לממונה שלא היה צריך לרשום את הספים או את אחוז הכישלונות בדוח.

עידו תלמי: אבל זה אחרינו, ועכשיו אנחנו מסתכלים קדימה.

רועי פרידמן: ואכן, לא נכתבו.

עידו תלמי: בסופו של דבר, אנחנו מדברים על שילוב של תמונות הפנים עם טביעות האצבע.

עידו תלמי: זאת אומרת, בסופו של דבר אם נכשלתי בטביעת האצבע אני עובר לטביעת הפנים.

עידו תלמי: סליחה, הפוך.

עידו תלמי: אם נכשלתי בטביעת הפנים, אני עובר לטביעת האצבע.

עידו תלמי: ההצלבה של שני הנתונים האלה מביאה אותנו לרף מאוד נמוך תפעולית, וגם על פי כל best practice שאנחנו מכירים לפחות, שהוא מבחינתנו מספק את בקרת הגבולות.

יוליה מלינובסקי: המערכת הזו היא לא ביטחונית, היא אזרחית.

יוליה מלינובסקי: היא נוסדה לצורך אזרחי.

יוליה מלינובסקי: אתם מבלבלים כל הזמן, וזו הבעיה העיקרית שלכם.

יוליה מלינובסקי: המאגר הזה והמערכת היא למטרה אזרחית.

יוליה מלינובסקי: אין לה מטרות אחרות, לפחות לפי מה שידוע לי, אדוני היושב-ראש.

עידו תלמי: גברתי חברת הכנסת בהחלט צודקת, בהחלט צודקת.

עידו תלמי: אני אמרתי את זה בהקשר שהדיון פה הוא בלמ"סי.

עידו תלמי: אם רוצים לדבר על ספים ביומטריים, ואולי זה לא קשור גם לביטחון, כל מדינה שומרת לה פנימית את הספים הביומטריים, ולא רק בהיבט הביטחוני.

עידו תלמי: לא נרצה שגורמים פליליים יידעו את הספים הביומטריים במערכות.

עידו תלמי: אם רוצים לקיים על זה דיון, נשמח, נשתף.

עידו תלמי: אין בעיה לבוא כשהוועדה תכנס אותנו לדיון סגור ולא משודר.

רועי פרידמן: קיימים best practices בין-לאומים של פרונטקס, ואתם מכירים אותם, שקובעים שיעורי שגיאה לטביעות אצבע, וגם יש מתודולוגיה לביצוע בדיקה כדי לגלות את שיעורי השגיאה האלה ולעמוד ב- best practices האלה.

רועי פרידמן: זה מה שאנחנו סבורים שצריך להתבצע ברשות האוכלוסין.

יעל כהן-פארן: למה זה לא הולך ביחד?

יוליה מלינובסקי: הוא הממונה, אתם חייבים ללכת לפי ההוראות שלו.

ניסן סלומינסקי: עידו, תן לי להבין.

ניסן סלומינסקי: נניח והם עשו את הבדיקה לפני כמה שנים ומצאו שנושא טביעת האצבע לא מגיע לרמה הנדרשת להתאמה וכו', והם העירו על זה.

ניסן סלומינסקי: מאז נעשו תיקונים.

ניסן סלומינסקי: אם לפני חמישה חודשים הוא היה עושה את אותה בדיקה שוב, האם הוא היה מקבל תוצאות שונות טובות יותר או שזה היה נשאר אותו דבר?

יוליה מלינובסקי: בטח נשאר אותו דבר.

עידו תלמי: ראשית, הבדיקה נעשתה על ידי רשות האוכלוסין.

עידו תלמי: אנחנו עושים אותה ומדווחים לממונה כמו שנאמר.

עידו תלמי: לאחר שביצענו את הבדיקות, גם בעבר וגם היום, אנחנו סבורים כמו שאמרתי קודם, שההצלבה הזו בין שני הנתונים של טביעת הפנים וטביעת האצבע במקרים של כישלון מספקת אותנו.

עידו תלמי: אחת הבעיות שלנו עם אחוז הכישלונות הגבוה זה באמת הנושא הזה של טביעת האצבע.

עידו תלמי: כאשר יש לנו קורא כזה בנתב"ג וכל אזרח מגיע ולא יודע לשים את מנח האצבע בצורה המתאימה, אנחנו מבינים שיש שם בעיה.

עידו תלמי: לכן, בעתיד הקרוב, אני מקווה בשנים הקרובות, אנחנו מתכוונים להחליף את הסורק הזה לסורק הרבה יותר ידידותי למשתמש, הרבה יותר רחב, כך שלאזרח לא תהיה ברירה במירכאות אלא לשים את מנח האצבע בצורה נכונה, כך שאנחנו צופים שבכל מקרה אחוז הכישלונות בנושא טביעת האצבע במעבר ירד, אבל, שוב, אנחנו לא מסכימים עם הממונה על הסך הכול הזה של אחוז הכישלונות כי בסופו של דבר אנחנו מדברים על אחוז כישלונות, ובזה אני כן אומר את המספר, של פחות מאחוז מסך הנוסעים, מסך העוברים בנתב"ג.

עידו תלמי: פחות מאחוז מסך האנשים שמגיעים לעמדה ביומטרית בנתב"ג בסוף מופנים לבקר.

עידו תלמי: בחישוב קצר, אם יש לנו 16 מיליון עוברים בנתב"ג שזה 80% מסך הנכנסים והיוצאים מהארץ רק דרך נתב"ג, אנחנו מדברים פה על בסביבות 8,000 איש בשנה בסך הכול מתוך 16 מיליון עוברים ושבים שמופנים לבקר בגלל - - -

יעל כהן-פארן: אמרת אחוז?

יעל כהן-פארן: אחוז מ-16 מיליון זה 160,000.

נעמה מנחמי: 16 מיליון נושאי דרכון ישראלי?

עידו תלמי: ביומטרי, כן.

עידו תלמי: זה לא 160,000.

יעל כהן-פארן: לא, אמרת אחוז מ-16 מיליון.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא אמר פחות מאחוז.

יעל כהן-פארן: אבל פחות 8,000 זה פחות מפרומיל, סליחה.

יעל כהן-פארן: זה סדרי גודל.

יעל כהן-פארן: אתה פיזיקאי גם, ניסן.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני מחכה לשמוע.

ניסן סלומינסקי: אני כאן עוד לא קולט.

ניסן סלומינסקי: אני גם לא קולט על 16 מיליון בשנה ישראלים שיוצאים ונכנסים, זה נראה לי הרבה מאוד.

חיים ילין: פרומיל - תמחק שלושה אפסים זה 16,000.

חיים ילין: 8 זה חצי פרומיל.

חיים ילין: כאילו זה 0.0005.

עידו תלמי: 16,000 זה אחוז.

ניסן סלומינסקי: לא, פרומיל.

יעל כהן-פארן: אחוז זה 160,000.

ניסן סלומינסקי: 8,000 זה המספר או האחוז?

ניסן סלומינסקי: השאלה מה יש לו בבדיקה?

ניסן סלומינסקי: האם 8,000 והוא ניסה להגיד באחוזים או יש לו באחוזים והוא ניסה להגיד את זה במספר?

עידו תלמי: יכול להיות שטעיתי במספר.

עידו תלמי: אני מדבר על פחות מאחוז כישלון.

ניסן סלומינסקי: מתי המערכת החדשה הזו תותקן?

ניסן סלומינסקי: אמרת שאתם מתכוונים להחליף אותה למערכת ידידותית יותר שגם האחוז הזה יופחת ויופחת.

יוליה מלינובסקי: אבל עכשיו הם התקינו רק את זה.

יוליה מלינובסקי: זה משגע את השכל.

יוליה מלינובסקי: מתי קניתם את המערכת הישנה?

יוליה מלינובסקי: לפני מספר שנים.

יוליה מלינובסקי: עכשיו הם אומרים חדשה.

יוליה מלינובסקי: כמה כסף זה?

ניסן סלומינסקי: עזבי את הכסף כרגע, יוליה.

יוליה מלינובסקי: לא רוצה לעזוב.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, נדאג שזה עוזר ואחר כך נדע על הכסף.

יעל כהן-פארן: כן, אבל זה לא עוזר שקונים מערכת לא מתאימה והוציאה עליה כל כך הרבה כסף.

יוליה מלינובסקי: לא עוזר.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, הם כבר קנו מערכות.

ניסן סלומינסקי: רגע, בואו נעשה סדר.

ניסן סלומינסקי: אם יש פחות מאחוז אחד זה לא אומר שהמערכת הזו לא מתאימה וקטסטרופה.

ניסן סלומינסקי: אם היו נניח 10%, 20%, זה קטסטרופה, אבל פחות מאחוז זה לא קטסטרופה.

ניסן סלומינסקי: רק מה?

ניסן סלומינסקי: אנחנו, ובפרט חברי כנסת שיושבים כאן, קל לנו להגיד: אדוני, אנחנו רוצים שתגיע לפרומיל, לא לאחוז.

ניסן סלומינסקי: לכן, אם יש מערכת שנותנת בדיוק של פחות מאחוז אז זה לא קטסטרופה.

ניסן סלומינסקי: רק מה?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שיש מערכת יותר ידידותית שתוכל להוריד את האחוז הזה גם כן לפחות.

ניסן סלומינסקי: שאלתי: האם יש כזה דבר?

ניסן סלומינסקי: ומתי היא תותקן?

עידו תלמי: אנחנו מתכננים בשנת 2019 לעשות את הפיילוט על הדבר הזה.

עידו תלמי: יש לזה הרבה מאוד היבטים.

עידו תלמי: מצד אחד, אנחנו מדברים באמת על ההיבטים התפעוליים שהסורק הזה צריך לעמוד בהם ולספק אותנו מבחינת כל התקנים, התקנים הבין-לאומיים.

עידו תלמי: מצד שני, אני מזכיר לכולכם שרשות האוכלוסין, וכמו שאמרה חברת הכנסת קודם, מדובר פה על מערכת שהיא בסופו של דבר אזרחית ויש לה איזונים ובלמים בין האבטחה לבין לאפשר תנועת נוסעים חלקה ומהירה בנתב"ג.

עידו תלמי: לכן, הדבר הזה צפוי לקחת קצת זמן כי אנחנו לא רוצים חלילה שעל הנושא הזה של אחוז הכישלונות אנחנו נגרום להאטה בתנועת הנוסעים, וזה אולי היה חשוב להזכיר בתחילת דבריי.

עידו תלמי: אנחנו יכולים לעשות את המערכת bulletproof, להוריד את אחוז הכישלונות לספים מאוד מאוד נמוכים אפילו בלי להחליף את הסורק.

עידו תלמי: אלא מה?

עידו תלמי: אנחנו נראה תורי ענק, וזה הבאלאנס שרשות האוכלוסין וההגירה חייבת לעמוד בו כל הזמן.

עידו תלמי: הדבר הזה עלה לדרגים הגבוהים ביותר ברשות האוכלוסין וההגירה, כולל רמת ההנהלה.

עידו תלמי: זו ההחלטה לאור הרבה מאוד שנים בפרויקט של ביקורת גבולות ולאור כמובן גם התייעצות עם שאר הגורמים שקשורים בביקורת הגבולות כמו רשות שדות התעופה שגם להם יש דברים לומר בעניין הזה כי אנחנו לא יכולים לאפשר היווצרות פקקים ביציאה ובכניסה לארץ.

רועי פרידמן: עמדתי בנושא הזה היא שלפני שהולכים לרכש של מערכות - - -

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: חברים, שניה.

ניסן סלומינסקי: תוך כדי זה התמקדנו רק בנקודה אחת והיא הכניסה והיציאה.

ניסן סלומינסקי: אם נפתח עכשיו את הדיון אז המשמעות היא שרק על זה נדבר.

חיים ילין: נכון.

חיים ילין: האם אתה נותן עכשיו שלוש שעות?

ניסן סלומינסקי: אם הוא ימשיך את הדיווח יכול להיות שיתברר לנו שיש נקודות שהן אולי הרבה יותר חשובות לנו ששם נרצה להתמקד.

ניסן סלומינסקי: שווה שנשמע אותו ואז לפי הדברים כל אחד יוכל להתייחס.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנעשה עוד ישיבה אם יש צורך.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא היה פותח ומדבר בתחנות הרישום במקום הכניסה והיציאה.

ניסן סלומינסקי: לכן, בואו נשמע בגדול את הדיווח ואחר כך נראה במה אנחנו רוצים להתמקד.

ניסן סלומינסקי: תמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: שמענו, יש הרבה שאלות בנושא.

ניסן סלומינסקי: ישאלו אחר כך.

רועי פרידמן: תודה.

רועי פרידמן: שתי נקודות קטנות להבהרת הנושא: הראשונה היא שעוד לפני רכש של מערכת חדשה, עכשיו כשהחקיקה מאפשרת את זה, ורשות האוכלוסין קידמה את החקיקה הזו, יש מקום לבצע בדיקות.

רועי פרידמן: ללא ביצוע בדיקות אנחנו לא יודעים מה שיעורי השגיאות, ובטח לא מה שיעור הקבלה המוטעית.

רועי פרידמן: הנקודה השנייה היא שהדיון פה התמקד במערכת אחת, במערכת ה-ABC.

רועי פרידמן: יש את המערכת השנייה שכ-18% מכלל הנכנסים והיוצאים מהמדינה עושים בה שימוש והיא המערכת של ההשוואה הביומטרית מול הדרכון הלא ביומטרי, ושם לא בוצעה בדיקה כלל, גם לא לפני מספר שנים, וצריך לבצע גם שם בדיקה.

ניסן סלומינסקי: כשאתה אומר "צריך", הכוונה היא שאתה רוצה שאני וחיים ילין נעשה את זה?

ניסן סלומינסקי: מה פירוש "צריך"?

רועי פרידמן: הכוונה היא לעמיתים שלנו ברשות האוכלוסין וההגירה.

ניסן סלומינסקי: עמיתנו ברשות עשו את הבדיקה הזו שהוא אומר עכשיו?

עידו תלמי: לגבי דרכונים לא ביומטריים?

ניסן סלומינסקי: כן.

עידו תלמי: אברר את הנושא הזה ומיד אחזיר תשובה.

חיים ילין: יש לי שאלות שהן חשובות כי צריך להתייחס למה שנאמר פה.

חיים ילין: ראשית, ההמלצות שלכם היו שלא צריך את טביעות האצבע.

חיים ילין: המלצתם – לא אתם, מלמעלה - ואז קיבלנו את ההחלטה שרק פנים זה מספק.

חיים ילין: עכשיו אתם באים ואומרים שבפנים יש טעויות, ולכן רצוי מאוד השילוב שמה שלא עובר דרך פנים יעבור דרך אצבע.

חיים ילין: אני מדבר בתהליך החקיקה כשהיתה פה מלחמה, ואז קיבלו החלטה שהאצבע תהיה רק לשבועיים ושהיא לא תבוא למאגר.

יעל כהן-פארן: זה למאגר.

יעל כהן-פארן: בתיעוד יש את שניהם.

חיים ילין: שניה, לא סיימתי.

חיים ילין: אני מכיר ויודע שכל פעם שמחליפים מערכות עם רזולוציה יותר גבוהה מתחילות הבעיות מהמערכת הישנה.

חיים ילין: כולנו מכירים את זה.

חיים ילין: עוד לא התחלנו, ואתם מאוד גאים במעל 2 מיליון דרכונים שהוצאתם, אני מודיע לכם שכשתעברו למערכת החדשה, אם תהיה מערכת חדשה שתהיה יותר נוחה לאזרח, לכם יהיה הרבה יותר קשה כי הוא לא יידע לקרוא.

חיים ילין: הרזולוציה פה שונה לגמרי מהרזולוציה שבמקור הוא צולם ובמקור הוא שם את האצבע.

חיים ילין: לא יעזור לכם כלום, תמיד יהיו טעויות מהסוג הזה כי אתם ברמה האסטרטגית לא החלטתם מה המערכת שאתם רוצים, לא עשיתם את הבדיקות, וסגרתם את המערכת באותו יום, ואז ידעתם שלפחות לעשור לא נוגעים בזה.

חיים ילין: עכשיו אתם מדברים על פיילוט חדש שיקרא יותר נכון את האצבע, ואני מודיע לך חגיגית שיהיו טעויות גם שם – לא יעזור לך כלום.

חיים ילין: לכן, לפני שאתם מחליפים את המערכות תבדקו אחורה מה המשמעות בדיוק של מה שכל הזמן אנחנו דיברנו.

חיים ילין: הנקודה השלישית היא ההתייחסות למאגר.

חיים ילין: אני מבין, גם מהביקור שנעשה, וגם למרות שהיתה בהודו פרצה בלתי רגילה, המאגר שלנו נשמר.

חיים ילין: אני רוצה להזכיר לכולם, לא היתה לנו התנגדות לגבי הביומטרי.

חיים ילין: החשש שלנו היה שיפרצו את המאגר.

חיים ילין: עוד לא דיברנו על זה.

חיים ילין: בשעה 11:00 אני צריך ללכת לדיון הבא, ועכשיו רבע ל-.

ניסן סלומינסקי: אבל עוד לא הגענו למאגר.

חיים ילין: אם תגיעו לזה כשאני לא נמצא פה אז לפחות שאלתי ותהיה תשובה.

חיים ילין: אוכל להסתכל בהקלטות.

חיים ילין: אני חייב להיות יעיל, לא אשאל פעמיים.

חיים ילין: אני מזכיר לכולכם שלעולם פה, כולל משטרת ישראל לא אמרה שיש לנו הוראה שהמערכת הזו תהיה ביטחונית – גם המשטרה, גם הצבא – אלא מערכת אזרחית.

חיים ילין: מה שמפליא אותי הוא שכל הפשיעה מגיעה דרך נתב"ג, ושיש פי 2 מתעודות הזהות.

חיים ילין: אני אומר את זה כי יש הרבה יותר דרכונים מתעודות זהות.

חיים ילין: הדוגמאות שניתנו פה לגבי גניבת רכבים, העברת בעלות של רכבים, במיוחד בדרום אצל הפזורה וכל מה שאתם רוצים, וכל הנתונים שהמשטרה הביאה, בכלל עכשיו הביאו את כל הדוגמאות, יש 1.2 מיליון תעודות זהות בשנתיים או בשנה וחצי לעומת 2.4 דרכונים, וקטונתי מלהבין את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שכשאדם רוצה לצאת לחו"ל הוא צריך להוציא דרכון, אין לו ברירה.

ניסן סלומינסקי: זה שהוא רוצה להמשיך לגור בעוטף עזה או באלקנה או בירושלים לא מצריך אותו.

ניסן סלומינסקי: זה לאט לאט הולך.

יוליה מלינובסקי: אבל המטרה היתה תעודות זהות.

יוליה מלינובסקי: סיפורי סבתא סיפרתם לנו פה, סיפורי סבתא.

ניסן סלומינסקי: דווקא הנתונים שהם אומרים עכשיו הם הרבה יותר גבוהים מההערכות שהיו להם לפני כן לכמויות, אם אתם זוכרים.

חיים ילין: התחלנו פה מתעודות הזהות ואמרנו שיש גם חו"ל.

חיים ילין: אחרי זה עברנו גם לרישיונות הנהיגה, משטרת ישראל.

חיים ילין: הרי אמרנו, ונמשיך להגיד, שהיום רישיון הנהיגה בהרבה מאוד מקומות מוכר כתעודה מזהה לחלוטין, וגם אמרנו שהמערכת פרוצה לחלוטין.

חיים ילין: אני רואה שבכל הדברים האלה אנחנו נמצאים באותו מקום, לא התקדמנו בשום כלום, והבעיות הן אותן בעיות.

חיים ילין: כמו שאנחנו תמיד אומרים בעוטף: הים הוא אותו ים, וכנראה העזתים הם אותם עזתים, ואנחנו נמשיך בדיונים האלה הרבה מאוד שנים.

ניסן סלומינסקי: חיים צריך ללכת לוועדה אחרת ולכן הוא שאל את השאלות.

ניסן סלומינסקי: באמת חברי כנסת רצים מוועדה לוועדה, אין לנו דרך אחרת.

חיים ילין: תגיד לי, שעה פה זה לא מספיק?

ניסן סלומינסקי: נתנו שעה וחצי.

יוליה מלינובסקי: אני לא אעזוב אותך היום, אהיה פה עד הסוף.

יעל כהן-פארן: אני גם צריכה לצאת ואני אחזור.

יעל כהן-פארן: אני מבקשת לשאול על מה שעידו תלמי הציג.

יעל כהן-פארן: היו פה המון דיונים ולב הדיון היה על הערך של חשיבות הכנסת טביעות האצבע גם לתעודות החכמות וגם למאגר הביומטרי.

יעל כהן-פארן: על תמונות הפנים לא היה כזה ויכוח, היה אולי ויכוח על הצורך במאגר.

יעל כהן-פארן: אבל בוא נגיד שזה לא היה עניין המרכזי, אלא טביעות האצבע.

יעל כהן-פארן: לגבי מה שהצגת – אני מצטערת, היה כאן ויכוח על המספרים.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לשאול אותך אם תוכל גם לברר, יש לנו עוד שעה וחצי לישיבה, כי אני בתחושה שלא הוצגו הנתונים כהלכה.

יעל כהן-פארן: ראשית, אמרת: 16 מיליון.

יעל כהן-פארן: אתה מתכוון שיצאו ונכנסו לישראל עם דרכון ביומטרי 16 מיליון נוסעים?

יעל כהן-פארן: זה המון.

יעל כהן-פארן: או בכלל כל הנוסעים בנתב"ג, כולל דרכונים זרים, כולל דרכונים לא ביומטריים?

ניסן סלומינסקי: נכנסו ויצאו.

ניסן סלומינסקי: אני עשיתי בדיקה בינתיים, זה נכון.

ניסן סלומינסקי: יצאו 7.6 מיליון.

ניסן סלומינסקי: בהנחה שרובם גם חזרו אז כבר הגענו למספר הזה.

יעל כהן-פארן: ישראלים?

ניסן סלומינסקי: ישראלים.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי כאן מהחבר'ה שלי שיעשו לי בדיקה כי זה נראה לי גם משונה, אבל הביאו לי מספרים.

יעל כהן-פארן: מן הסתם, לא כולם בדרכון ביומטרי.

ניסן סלומינסקי: לא, אני מדבר על כמות שיצאו.

יעל כהן-פארן: לגבי הבדיקה שלכם - מכיוון שמדובר במערכות שונות, אני חושבת שמגיע לנו לשמוע נתונים, וגם בין אם זה ברזולוציה נמוכה יותר מהדוח של הממונה זה גם בסדר, של כמה יצאו ונכנסו כי המערכות הן רלוונטיות.

יעל כהן-פארן: אתה התייחסת לכמה נכנסו ויצאו בכל אחד מסוגי הדרכונים.

יעל כהן-פארן: אני מצטערת לומר שאתה טיפה "מרחת" אותנו.

יעל כהן-פארן: הגעת בסוף לפחות מאחוז ואז אמרת 8,000 שזה בכלל חצי פרומיל מה-16,000 מיליון.

יעל כהן-פארן: אתה טענת שמכל הבדיקה של תמונת פנים, של טביעת האצבע, אם היה צריך אותה, יצא בסוף 8,000 אנשים שהיו צריכים ללכת לבקר.

יעל כהן-פארן: השאלה היא האם זה המספר אחרי שתי הבדיקות?

יעל כהן-פארן: כי אני, למשל, כשעברתי במעבר הגבול ולא הצליח לי זה היפנה אותי לבקר בלי לבקש טביעת אצבע, רק פנים.

יעל כהן-פארן: המערכת לא עבדה טוב, לכי לבקר.

יעל כהן-פארן: השאלה היא האם יש לכם בדיקות גם כמה קריאת הפנים עבדה או לא עבדה, ומה אחוז אי-ההתאמות שם, ואחרי זה מה אחוז אי-ההתאמות בטביעות אצבע - זו השאלה.

יעל כהן-פארן: אתם כל הזמן טענתם: צריך טביעת אצבע, צריך טביעת אצבע.

יעל כהן-פארן: כל המערכת נערכה לכך ומדובר במערכת יקרה, ובסוף ההתאמה היא הכי נמוכה.

יעל כהן-פארן: אז בסדר, תגיד: זה קטן מדי, לא שמים את זה כמו שצריך.

יעל כהן-פארן: תירוצים יש למכביר.

יעל כהן-פארן: השאלה היא האם היינו צריכים לעבור את כל הסאגה שעברנו פה וההוצאות הכספיות האדירות בשל לקיחת טביעות אצבע ובדיקתן בשביל משהו שהוא בכלל לא בודק טוב?

יעל כהן-פארן: זו השאלה.

ניסן סלומינסקי: לא, אני רוצה להזכיר לכם פה נשכחות.

ניסן סלומינסקי: כל הדיון, אם אני זוכר נכון, התחיל מזה שיש כמות גדולה מאוד של תעודות זהות כפולות וזיופים.

ניסן סלומינסקי: הבדיקות האלו נעשות מול השוואה לדברים שנעשים כמו בתנאי מעבדה ששם הטעויות הן כמעט אפסיות לפי מה שהוא אמר, כך שמבחינת העניין עצמו והסיבה הראשונית לכל זה אז יכול להיות שזה באמת עונה על הדרישות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הוספנו, אמרנו יציאות וכו' - - -

יוליה מלינובסקי: אבל לא ידעו קודם שזה יקרה?

ניסן סלומינסקי: התחלנו מהדבר של יציאות וכניסות לארץ, לא התחלנו מהדבר הבסיסי שהיה ויכול להיות שאם היינו מתחילים מזה היינו אומרים: אוקיי, המטרה הראשונית הושגה.

ניסן סלומינסקי: בואו נראה עכשיו מטרות נוספות.

ניסן סלומינסקי: אבל לא התחלנו כך ולכן יש לנו קושיה.

חיים ילין: זה לא נכון.

חיים ילין: התחילו מהקשה כפולה לגבי זיופים של תעודות זהות, כך התחיל הדיון.

ניסן סלומינסקי: נכון, והזיופים האלה נבדקים מול תנאי מעבדה, מול תעודות מול טביעות אצבע ותמונות בתנאי מעבדה שלפי מה שהבנתי מהם זה באחוז גבוה גבוה גבוה של דיוק, לא יודע כמה.

ניסן סלומינסקי: זה כן יכול לתת את הפתרון לתעודות הזהות הכפולות או לאט לאט לסלק אותן.

ניסן סלומינסקי: עכשיו עברנו למערכת אחרת ששם כרגע התוצאות הן פחות טובות.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שנזכור איך התחלנו, ושם התנאים כן טובים.

ניסן סלומינסקי: עירית מרשות האוכלוסין, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: עירית ליוותה אותנו לאורך כל הדרך.

עירית ויסבלום: אני מהייעוץ המשפטי, רשות האוכלוסין.

עירית ויסבלום: אדוני היושב-ראש, באמת ניסית להגדיר את גבולות הגזרה, ואני באמת חושבת שזה לא מספיק חד וברור.

עירית ויסבלום: כשאומרים לנו: ביקשתם טביעות אצבע, לא רצינו טביעות אצבע, התווכחנו על טביעות האצבע והנה טביעות האצבע לא עובדות, צריך להבחין בין הדברים.

עירית ויסבלום: אנחנו מדברים עכשיו על בדיקה של אדם מול התיעוד שלו, מול תעודת הזהות או מול הדרכון בנתב"ג.

עירית ויסבלום: השבב שבתעודת הזהות ובדרכון מכיל טביעת אצבע ותמונת פנים.

עירית ויסבלום: בנושא הזה של הכללת של שני האמצעים האלה בשבב, מעולם לא היה פה ויכוח.

עירית ויסבלום: גם המתנגדים הגדולים של הפרויקט אמרו: אנחנו מסכימים שזה יהיה בתוך השבב, אנחנו מתנגדים למאגר.

עירית ויסבלום: על זה לא היה ויכוח.

עירית ויסבלום: כל הדיון שהיה עד עכשיו זה על השבב.

עירית ויסבלום: יש תוצאות שהן לא מספיק טובות באימות של זהות של אדם כשהוא שם טביעת אצבע ובודקים את זה מול השבב שבתיעוד שלו.

עירית ויסבלום: זה לא קשור לוויכוח הגדול שאמרנו: כן צריך טביעת אצבע.

עירית ויסבלום: הממונה נתן המלצות, ולדעתו לא היה צריך טביעות אצבע.

עירית ויסבלום: במאגר הממונה לא חשב שצריך לוותר על טביעת אצבע בשבב, ולכן הוויכוח פה נוזל קצת ליותר מדי כיוונים והוא לא מדויק.

אורי מקלב: אבל יש לזה השלכה ואי-אפשר להתעלם מזה.

אורי מקלב: מה היה קורה אם היו עושים את זה השוואה למאגר עם שבב הזה?

אורי מקלב: האם היו אותן תוצאות?

עירית ויסבלום: אין השוואה בין השבב למאגר.

חיים ילין: ברור שהנתון שעבר הוא שגוי.

חיים ילין: אם אני זייפתי ונכנסתי כמזויף, אני נכנסתי גם לתוך המאגר כמזויף.

חיים ילין: את לא יכולה להכליל – זה הסיפור.

עירית ויסבלום: יש שני שלבים בפרויקט הזה:

עירית ויסבלום: השלב הראשון הוא להוציא תעודת זהות או דרכון לאדם הנכון, ופה למנוע את ההרכשות הכפולות ואת הזיופים של הזהויות ושבן-אדם יחזיק שני מסמכים כשאחד על שמו ואחד על שם מישהו אחר.

עירית ויסבלום: פה הסיפור של התפקיד של המאגר הוא מניעת הרכשות כפולות, מניעת זיופים של מסמכים.

עירית ויסבלום: אחרי שהמאגר עושה את הבדיקות ואומר לנו: אפשר להנפיק, זה אדם שאין חשש פה להרכשה כפולה, אנחנו מנפיקים את המסמך המזהה, את תעודת הזהות או הדרכון.

עירית ויסבלום: במסמך המזהה יש שבב בו יש גם תמונת פנים, גם טביעת אצבע.

עירית ויסבלום: על זה מעולם לא היה ויכוח.

עירית ויסבלום: פה מתחילה השאלה האם כשהוא מגיע למעבר הגבול ובודקים את האדם הספציפי הזה מול המסמך, האם טביעת האצבע נותנת את המענה שכולם חשבו עליו תמיד.

עירית ויסבלום: פה יש אולי לא מספיק הצלחות.

עירית ויסבלום: יש פה איזושהי מחלוקת מקצועית האם צריך לעשות על זה בדיקות או שלא נדרש כי תמונת הפנים מפצה על זה.

עירית ויסבלום: אבל זה לא הוויכוח שדובר עליו בשנה שעברה בצעקות גדולות האם צריך טביעת אצבע במאגר או לא.

עירית ויסבלום: זה הנושא של השבב של רשות האוכלוסין.

חיים ילין: אבל כבר עברנו את זה.

חיים ילין: את רוצה להתחיל את המלחמה מחדש?

עירית ויסבלום: לא.

יעל כהן-פארן: בכל הדוח הזה אין שום מילה שנוגעת להרכשה כפולה.

ניסן סלומינסקי: תיכף נשמע, לא שמענו.

ניסן סלומינסקי: הוא התחיל את הדוח מכיוון אחד, ותיכף נעשה את השאר.

ניסן סלומינסקי: תבינו את מה שאומרת עירית ומה שאמרו קודמים.

ניסן סלומינסקי: אם באופן תיאורטי היה יושב פקיד של לשכת האוכלוסין בנתב"ג עם השולחן שם והתאורה וכו', וכל מי שהיה רוצה להיכנס או לצאת היה עובר דרכו ושם את טביעות האצבע, הם היו מגיעים לזהות כמעט מוחלטת.

ניסן סלומינסקי: הבעיה היא ששם זה היה יוצר תורים עצומים, ולכן מנסים לעשות מתקנים מהירים.

ניסן סלומינסקי: אבל יכול להיות שהמתקן המהיר רועד או שקורים לו מיליון דברים ובגין זה הטביעה שנעשית שם בהשוואה לצ'יפ לא תמיד תיתן לך.

ניסן סלומינסקי: לכן, בואו לא נערבב בין דבר לדבר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כאן מערבבים בין שני דברים שהם לא קשורים.

יוליה מלינובסקי: יאללה, נעשה קורסים בבית ספר איך להניח את האצבע.

קריאה: זה לא רק לערבב, זה ליצור מסך עשן.

עירית ויסבלום: אגב, בלשכות יש גם תהליכים של אימות של אדם מול תעודת זהות בטביעת האצבע בלבד ולא צילום פנים.

עירית ויסבלום: שם ההצלחה היא מעל ומעבר לכל מצופה.

יוליה מלינובסקי: לגבי הלשכות - נגיע לזה, זה החלק השני בדוח.

עירית ויסבלום: לגבי ההבדלים בין מספר הדרכונים למספר תעודות הזהות שהנפקנו - זה לא משהו שאנחנו מכוונים.

עירית ויסבלום: אנשים שצריכים לחדש מסמך ושבאים ללשכות ואין להם דרכון, עושים דרכון ביומטרי.

עירית ויסבלום: פחות אנשים צריכים תעודות זהות כרגע כי יש להם תעודות זהות תקופות מהשנים הקודמות.

עירית ויסבלום: לא הפקענו תוקף.

ניסן סלומינסקי: תקפות או לא תקפות – לא חשוב.

חיים ילין: אני מזכיר לך שהתחלתי מתעודות הזהות ומזה שעושים העברות רכבים מזויפות.

חיים ילין: מזה התחלתם, ועכשיו אתם אומרים: חבר'ה, זה לא מעניין.

חיים ילין: מה שמעניין אותנו זה מי שנכנס בנתב"ג.

ניסן סלומינסקי: למה זה לא מעניין?

ניסן סלומינסקי: היא לא אמרה את זה.

עירית ויסבלום: קצב ההצטיידות בתעודות הזהות תלוי בקצב הצריכה, כמה ילדים מגיעים לגיל 16 וצריכים תעודת זהות, והם באים ועושים.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: הם נתנו חמש עד עשר שנים עד שכל האוכלוסייה תבוא.

ניסן סלומינסקי: זה לא ביום אחד.

חיים ילין: - - - לזמן את כל האנשים כמה שיותר מהר ולפתוח את זה כך שהמבצע הזה יהיה כמה שיותר קצר.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל דיברו על חמש שנים.

ניסן סלומינסקי: זה תלוי בנו, לא בהם.

ניסן סלומינסקי: נניח ולמישהו יש תעודה 20 שנה ואף אחד לא בודק אם היא תקפה או לא – זה לא מעניין אף אחד – והוא לא צריך.

ניסן סלומינסקי: ביום שהוא יצטרך וכו', אז הוא יתגלגל ואז יכול להיות שהוא ילך על הביומטרי או לא.

ניסן סלומינסקי: אבל כל זמן שהוא לא מתגלגל, לא בוער לו.

ניסן סלומינסקי: זה אנחנו - האזרחים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יכולים לאחד שייצאו צווים שמחויבים עד תאריך כלשהו לבוא, אבל לא רצינו כך.

עירית ויסבלום: עד אוגוסט 22' כל התעודות הישנות יפקעו.

ניסן סלומינסקי: יפקעו.

ניסן סלומינסקי: אנשים גם מסתובבים היום עם תעודות שאני כבר לא יודע מתי הן פקעו או לא פקעו.

ניסן סלומינסקי: הוא מסתובב איתן עד היום שהוא זקוק לזה, אחר כך הוא יבוא.

ניסן סלומינסקי: אבל מראש לקחו חמש שנים שזה ייקח עד שיעשו, אז אי-אפשר לבוא היום כשיש נניח 1,200 מיליון ולהגיד: אוקיי, אבל ברכבים זה לא.

ניסן סלומינסקי: בטח שלא כי לא כל ה-8 מיליון תושבים עשו את זה עדיין.

קריאה: גם ב-20'-22' תגידו שאתם לא מסוגלים ושיש את זה ואת זה.

קריאה: בדיוק עכשיו הבחירות ואתם מנפיקים תעודות - - -

ניסן סלומינסקי: להיות ציני תמיד אפשר ולא לנסות אפשר, זה לא דרך לבוא ולהגיד.

ניסן סלומינסקי: נגיע ל-22' ונראה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכן, יכול להיות שלא.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה לא פותר, אני חושב שזה פותר מאוד וזה יפתור מאוד.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לוקח זמן.

ניסן סלומינסקי: זה תלוי בנו – האזרחים, זה לא תלוי בהם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו באים אליהם בטענות בשעה שהאזרחים צריכים לבוא אליהם להחליף את זה.

ניסן סלומינסקי: דיברנו על המעברים ויש לנו עוד הרבה שאלות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתמשיך הלאה ואחר כך נדע להתמקד במה אנחנו רוצים להתמקד בעיקר, כי יכול להיות שבכלל לא נרצה בעיקר להתמקד במעברים אלא בלשכות אולי.

יוליה מלינובסקי: אני כבר למדתי את הדוח.

ניסן סלומינסקי: זה - בסדר.

ניסן סלומינסקי: תני לנו.

רועי פרידמן: הממצא הבא שאנחנו מזכירים בדוח זה תעדוף לשימוש בדרכון הביומטרי.

רועי פרידמן: זאת אומרת שהרשות האוכלוסין תוודא שמעבר ממוכן של בעלי דרכון ביומטרי יהיה באמצעות ה-Automated Control, ולא במערכות אחרות.

רועי פרידמן: כלומר, לא במערכת שמיועדת להשוואה ביומטרית לדרכון הלא ביומטרי ולא במערכת גב כף יד.

רועי פרידמן: קיימנו מספר דיונים בנושא הזה עם רשות האוכלוסין.

רועי פרידמן: דווחנו שבעלי דרכון ביומטרי לא יכולים לבצע מעבר באמצעות המערכת שמיועדת לדרכון הלא ביומטרי, אך עדיין להבנתי יכולים לעשות שימוש במערכת גב כף יד, ולדעתנו גם זה צריך להיפסק, של רשות שדות התעופה – זה הממצא השני.

רועי פרידמן: הממצא השני מתחיל כבר לגעת בלשכות וזה מתן מענה לשאלות בלשכות.

רועי פרידמן: הנציגים בלשכות בסך הכול נותנים מענה טוב לתושבים.

ניסן סלומינסקי: רועי, פיזית הייתם בלשכות?

ניסן סלומינסקי: בכמה לשכות הייתם?

רועי פרידמן: כן, קיימנו חמישה סיורים בחמש לשכות: שלושה סיורים גלויים, שני סיורים סמויים.

ניסן סלומינסקי: כמה לשכות יש בסך הכול במשרד הפנים?

עידו תלמי: כמעט 50.

יוליה מלינובסקי: תוך כמה זמן קיימתם את הסיורים?

רועי פרידמן: בסדר גודל של רבעון קיימנו את חמשת הסיורים האלה, וזה נכנס לדוח הספציפי.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, בשלושה חודשים הייתם בחמש לשכות.

ניסן סלומינסקי: הוא לא היה ביותר מהן.

ניסן סלומינסקי: הוא מסיק מחמש לשכות.

רועי פרידמן: נכון.

יוליה מלינובסקי: בשלב הבא ברבעון אחר תלך ללשכות אחרות.

רועי פרידמן: נכון, כן.

רועי פרידמן: זה חלק מהתוכנית.

רועי פרידמן: התוכנית היא סיורים גם בלשכות, גם במעברי גבול, גם במאגר הביומטרי, גם באתרי ההנפקה.

יוליה מלינובסקי: מתי תגיד לנו שברמון יש מערכת ביומטרית?

ניסן סלומינסקי: יוליה, זה לא חייב להיות שהסיור הבא יהיה בלשכות אחרות.

ניסן סלומינסקי: אם הוא חכם הוא יבוא עוד פעם לאותה לשכה כי הם חושבים שיותר לא יבואו אליהם, אז שיבוא אליהם עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: תנו להם לשחק.

יוליה מלינובסקי: תקשיב איך זה עובד.

יוליה מלינובסקי: הממונה על הביומטרי גילה שיש מערכת ביומטרית ברמון במקרה.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה התייחסות לזה.

יוליה מלינובסקי: תקרא את הדוח, הוא לא ידע שבשדה התעופה ברמון שמו מערכת ביומטרית.

יוליה מלינובסקי: שכחו לעדכן אותו, הוא גילה את זה באקראי ממשהו אחר.

יוליה מלינובסקי: כך זה עובד אצלנו.

רועי פרידמן: נכון.

עידו תלמי: אני רוצה להתייחס לזה.

יוליה מלינובסקי: זה מה שכתוב בדוח, אני מדברת על הדוח.

עידו תלמי: כל מה שכתוב לא בהכרח אומר שהוא קדוש.

ניסן סלומינסקי: הרי המסקנה בסוף תהיה שיצטרכו להגיד שיהיה גוף נוסף שיתאם בין הגופים האלה לגופים האלה.

עידו תלמי: לא, יחסי העבודה הם מצוינים.

עידו תלמי: ברשותך, - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אני רוצה התייחסות של הממונה שמבחינתי הוא ממונה על היישומים הביומטריים.

ניסן סלומינסקי: יהיה לכם זמן לדבר.

ניסן סלומינסקי: נשמע אותו קודם.

ניסן סלומינסקי: בואו ניתן לו.

רועי פרידמן: הנושא של רמון עלה בדרך אגב באחד הדיונים.

רועי פרידמן: לא דווחנו מבעוד מועד על התוכניות ועל הרכש ועל ההצטיידות ואופן הפריסה שעתיד להיות בשדה התעופה רמון.

רועי פרידמן: יש שם כמה אלמנטים ששונים משדות תעופה אחרים.

רועי פרידמן: בינתיים, לפני כשבועיים קיימנו סיור בשדה התעופה רמון והממצאים של הסיור הזה יוצגו בדוח הבא.

יוליה מלינובסקי: למה לא דיווחתם ותיאמתם לגבי רמון?

עידו תלמי: המערכות שקיימות בשדה התעופה רמון הן אותן מערכות כמו שיש בכל המעברים בארץ.

עידו תלמי: אין שום שינוי, לא בפריסה, לא בטכנולוגיה, לא במעבר, לא בספים, לא בשום דבר אחר.

עידו תלמי: יחסי העבודה עם יחידת הממונה הם מצוינים.

עידו תלמי: זה לא סוד שרמון בכותרות כבר כשדה תעופה שהולך להיפתח.

עידו תלמי: זה לא שזה נפל מהשמיים.

עידו תלמי: יחידת הממונה יודעת על זה.

עידו תלמי: כמו שאני היום כשאני מוסיף עוד עמדה בנתב"ג אני לא מודיע ליחידת הממונה ביישומים הביומטריים כי אין שום שינויים מג'ורים קטנים או גדולים במערכת, בראייתנו זה אותו דבר.

עידו תלמי: כל נושא ההצטיידות וכל נושא הרכש של המערכת הביומטרית מלווה על ידי יחידת הממונה לאורך השנים, כך שזה לא נכון לבוא ולומר שהיה פה איזשהו שינוי בהצטיידות.

עידו תלמי: הכול אותו דבר, זה פשוט.

יוליה מלינובסקי: אתה עכשיו אמרת שהטכנולוגיה ברמון אחרת.

רועי פרידמן: יש שם אלמנטים שונים משדה התעופה נתב"ג.

עידו תלמי: לא בהיבט הביומטרי, סליחה.

רועי פרידמן: אנחנו לומדים את הנושא הזה ונציג אותו בדוח הבא.

רועי פרידמן: מה שכן, אני סבור שלא דין התקנת עמדה ביומטרית - - -

ניסן סלומינסקי: שדה התעופה שם נמצא באזור שהוא דורש בטח אמצעי ביטחון שונים לגמרי ודברים אחרים שאולי לא קשורים לנושא הביומטרי.

ניסן סלומינסקי: יש שם עוד הרבה דברים שקשורים לאלמנטים הביטחוניים כי זה נמצא באזור שונה, ואוי ואבוי אם זה לא היה, כך אני מניח.

ניסן סלומינסקי: אבל אני מניח שבנושא הביומטרי זה לא חייב להשפיע.

רועי פרידמן: כמו שעידו אמר, יש הבדל בין התקנה של עמדה ביומטרית נוספת בנתב"ג לבין הקמת שדה תעופה חדש ומערכת כוללת.

רועי פרידמן: נכון, לגבי זה באמת אין לי צורך לדעת על כל עמדה ביומטרית נוספת שמוקמת בנתב"ג, ושדה תעופה חדש זה כן משהו שאני מצפה שיעלה בצורה יזומה.

ניסן סלומינסקי: בדקתם בשדה התעופה שם?

רועי פרידמן: היינו שם לפני כשבועיים.

ניסן סלומינסקי: הייתם.

ניסן סלומינסקי: נראה לכם שזה מערכת שונה לגבי הנושא הביומטרי?

רועי פרידמן: מבחינת הפיקוח אנחנו לא רואים דגשים כרגע, אבל עוד לא סיימנו ללמוד את הנושא.

רועי פרידמן: הערנו על זה בדוח, וזו נקודה חשובה.

רועי פרידמן: ככלל, מערכת היחסים עם הגופים המפוקחים היא מערכת יחסים טובה ותקינה.

רועי פרידמן: כשיש משה כזה, אני מעדכן.

תהילה אלטשולר: זה מלמד משהו על שיתוף הפעולה הבין-רגולטורי, זה הכול.

קריאה: שהוא מצוין.

תהילה אלטשולר: - - - אבל לא אמרתם.

תהילה אלטשולר: אתם לא צריכים את החברה האזרחית בשביל להגיד את זה.

ניסן סלומינסקי: תהילה, עזבו.

ניסן סלומינסקי: שניהם אומרים שיש להם מערכת טובה, אין שום סיבה לחשוב שלא.

ניסן סלומינסקי: בואו לא ננסה להכניס כל מיני דברים שאולי לא קיימים.

תהילה אלטשולר: אדוני, זה כתוב בדוח.

תהילה אלטשולר: כתוב בדוח שלא הודיעו.

תהילה אלטשולר: תחת הכיסוי המאוד מנומס שיש פה הסיפור האמיתי שנמצא בתוך הדוח - - -

ניסן סלומינסקי: כן, אבל עידו הסביר.

ניסן סלומינסקי: עזבו.

יוליה מלינובסקי: אבל זה חמור, אדוני.

קריאה: אני חושב שזה לא פעם ראשונה.

קריאה: בדוח מבקר המדינה - - -

תהילה אלטשולר: השאלה שאני תמיד שואלת את עצמי, ואדוני מכיר אותי לא מאתמול, זה מה אני יכולה ללמוד על זה במעגלים יותר רחבים.

תהילה אלטשולר: יש פה שתי רשויות שאחת לא חושבת שעל משהו יחסית קרדינלי היא צריכה לדווח למי שאמור לפקח עליה.

תהילה אלטשולר: אז מה שואל את עצמו הקורא הביקורתי:

תהילה אלטשולר: מה עוד נמצא שם ולא - - -?

ניסן סלומינסקי: אם הקורא הביקורתי בא לחפש פערים אז תמיד הוא יכול למצוא בכל מילה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא בא לחשוב שלא דיווחו כנראה למי שצריך לדווח שבשדה התעופה רמון יש גם משטח אספלט מצוין וכו' כי כל אחד מבין שאם עושים שדה תעופה אז יש גם משטח אספלט ויש זה ויש זה, והם מבינים גם שכמו שבכל שדה תעופה יש גם יציאה וכניסה ויש גם את המערכת, אז כך גם פה יש את זה באופן טבעי וברור ואפילו לא צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: מישהו אחר אומר: מה אכפת לך גם להודיע שזה כך כי באופן טבעי זה כך?

ניסן סלומינסקי: הרי לא עושים שום כניסה ויציאה בלי שיש את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהרשות התכוונה שברור וטבעי.

ניסן סלומינסקי: אם הוא היה בא ומודיע: רבותיי, הייתי שם ואין מערכת – זה סיפור אחר.

ניסן סלומינסקי: אבל אם יש את המערכת ויש זה - - -.

ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות שהיו צריכים לגלות שקם שדה תעופה ברמון – בסדר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהיו צריכים להגיד.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שכולם יודעים מזה.

ניסן סלומינסקי: אבל בואו לא ניכנס לדברים האלו, יש לנו מספיק דברים בנושא הביומטרי – עזבו.

יוליה מלינובסקי: אדוני, אז בואו נבטל את תפקיד של הממונה על הביומטרי כי הם מסתדרים מצוין.

יוליה מלינובסקי: בשביל מה אנחנו צריכים עוד פקידי ממשל שכביכול התפקיד שלהם זוטר?

יוליה מלינובסקי: זה לא צריך לדווח על זה, הדוח שלו לא מחייב אותם, אז אפשר - - -

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: צריך בקרה.

ניסן סלומינסקי: לכן, שאלתי את השאלה הראשונה בתחילה הישיבה והוא אמר שעד היום ההערות שהוא העביר בשיעור גבוה מאוד מתממשות, אז בואו לא נחפש.

יוליה מלינובסקי: היועצת המשפטית של הוועדה, אני רוצה שתסבירי לי.

יוליה מלינובסקי: האם הדוחות וההערות של הממונה על הביומטריה מחייבות את הגופים המפוקחים?

ניסן סלומינסקי: זה לא הסמכות של נעמה.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לדעת כי יכול להיות שזה דיון סרק.

יוליה מלינובסקי: הוא כותב, הם עושים מה שבא להם.

ניסן סלומינסקי: אבל בפועל אומרים לך שזה לא קורה.

ניסן סלומינסקי: גם הוא אומר לך שהרוב המוחלט של ההערות שהוא עושה מתממשות.

יוליה מלינובסקי: הוא כותב שההערה הולכת, מה אכפת לו?

ניסן סלומינסקי: הם אומרים.

ניסן סלומינסקי: למה אתם צריכים להיכנס?

ניסן סלומינסקי: יש מספיק בעיות אמת בכל הנושא הביומטרי.

ניסן סלומינסקי: למה אנחנו צריכים להיכנס לדברים שלא קיימים ושהוא אומר לך.

ניסן סלומינסקי: שאלתי אותו כבר בהתחלה והוא אמר:

ניסן סלומינסקי: רוב גדול או מוחלט של ההערות שהערתי מתממשות – בסדר.

יוליה מלינובסקי: מה הסמכות?

ניסן סלומינסקי: "מה הסמכות" - זה משהו אחר.

יוליה מלינובסקי: הם מחויבים לדווח?

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לדעת האם הם מחויבים לבצע את ההערות או שזה בגדר של המלצה בלבד.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה שאלה אחרת.

נעמה בן צבי ריבלס: עו"ד נעמה בן צבי, אני היועצת המשפטית של הממונה.

נעמה בן צבי ריבלס: גם את הדיונים הקודמים אני ליוויתי.

נעמה בן צבי ריבלס: החוק קובע שיש סמכות פיקוח של הממונה על מימוש הוראות החקיקה.

נעמה בן צבי ריבלס: החוק לא נותן לממונה כל מיני סמכויות אכיפה כמו קנסות או דברים מהסוג הזה.

נעמה בן צבי ריבלס: לכן, הכלי היחיד שלנו זה הדוחות האלה.

נעמה בן צבי ריבלס: אנחנו כותבים את הדוחות האלה, הדוחות האלה הם פומביים.

נעמה בן צבי ריבלס: אנחנו מנהלים דיונים שוטפים עם הרשויות.

נעמה בן צבי ריבלס: רשות האוכלוסין היא רשות ממשלתית ויש לה חובת התנהלות תקינה.

נעמה בן צבי ריבלס: לכן, חובה טבעית לדון בממצאים האלה ולהתייחס אליהם בכובד ראש.

נעמה בן צבי ריבלס: כפי שאמר הממונה, רוב רובן של הממצאים שאנחנו הצבענו עליהם לאורך השנים, ואנחנו עושים את העבודה הזו כבר שש שנים בערך, הפערים באמת מולאו או טופלו.

נעמה בן צבי ריבלס: יש תמיד פערים ואנחנו עוקבים אחריהם.

יוליה מלינובסקי: הבנתי, תודה.

צבי דביר: אני רק רוצה להעיר לגבי הדיווח.

צבי דביר: אני צבי דביר, התנועה לזכויות דיגיטליות.

ניסן סלומינסקי: רגע, שניה.

ניסן סלומינסקי: אתן לכם עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שהוא יגמור את הדיווח ואחר כך, כי גם אנחנו סוטים ויכול להיות שאנחנו מפספסים אולי נקודות יותר מרכזיות.

ניסן סלומינסקי: יש לנו מספיק זמן עד 12:30.

ניסן סלומינסקי: הוא יסיים את הדיווח.

רועי פרידמן: הממצא הבא נוגע בלשכות ומתן מענה לשאלות בלשכות.

רועי פרידמן: אמרתי קודם שבסך הכול המענה שנציגי רשות האוכלוסין, הפקידים והפקידות בלשכות, נותנים לתושב הוא מענה טוב.

רועי פרידמן: יחד עם זאת, נתקלנו בכמה מקרים במסגרת הסיורים, והזכרתי את הסיורים שאנחנו מבצעים, של מענה שהוא פחות מדויק.

רועי פרידמן: לכן, אנחנו חושבים שעל רשות האוכלוסין להגביר את פעילותה לריענון ועדכון הכשרות נותני השירות בלשכות, שכן על אף השתדלותה קיימים עדיין מקרים בהם נותני השירות שוגים בתשובותיהם לתושבים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו תסביר לי בעברית.

יוליה מלינובסקי: לפעמים אתה כתבת: שגויים מהותית.

נעמה בן צבי ריבלס: אני רוצה להתייחס לזה כי אני קיימתי את הסיורים הסמויים וגם נכחתי בכל הסיורים הגלויים.

נעמה בן צבי ריבלס: קודם כל, לפי מה שאמרת היינו ברבעון בחמש לשכות.

נעמה בן צבי ריבלס: יש הרבה יותר לשכות, אין לנו יכולת לבקר בכולן.

נעמה בן צבי ריבלס: צריך לקחת בחשבון שזה איזשהו סוג של מדגם שאנחנו בוחנים אותנו.

נעמה בן צבי ריבלס: כן התרשמנו שהפקידים מבצעים את עבודתם נאמנה.

נעמה בן צבי ריבלס: הם לא משתדלים לשכנע את התושבים לבחור את האופציה עם טביעות האצבע או בלי טביעות האצבע במאגר.

נעמה בן צבי ריבלס: יש מקרים שבהם נותנים תשובות לא כל כך מדויקות, ופה צריך לחדד את זה.

נעמה בן צבי ריבלס: כמובן שמבחינת רשות האוכלוסין היא חולשת על הרבה מאוד פקידים והרבה מאוד לשכות, זו משימה שוטפת שהם מבצעים אותה.

נעמה בן צבי ריבלס: ביקשנו שהם יגבירו שם את הביצוע והם אמרו שהם יעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: כשביקרתם האם ראיתם שם הצטברות של תורים או משהו בגין הנושא?

נעמה בן צבי ריבלס: הצטברות של תורים בגין הנושא הזה – יש עומסים מתחלפים בלשכות.

נעמה בן צבי ריבלס: גם מגיעים ללשכות לא רק לצורך הנפקת תיעוד ביומטרי.

נעמה בן צבי ריבלס: הלשכה משרתת הרי כמה צרכים.

ניסן סלומינסקי: היה סידור שמי שרוצה להגיע יכול להזמין תור ולהגיע ולהיכנס בלי תור.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם זה עדיין.

נעמה בן צבי ריבלס: כן, זה גם לא נושא שאנחנו בודקים אותו.

רועי פרידמן: זה נושא שהוא לא נופל ישירות תחת סמכות הפיקוח.

ניסן סלומינסקי: מאחר ביקרתם, האם שמתם לב אולי?

רועי פרידמן: אני יכול לומר שראינו ככלל פעילות תקינה ומרשימה של לשכות רשות האוכלוסין.

רועי פרידמן: אני יכול לספר שגם הגענו עם משלחת מארצות-הברית שעוסקת בתחומים האלה של הממשל האמריקאי והצגנו יחד עם רשות האוכלוסין.

יוליה מלינובסקי: בטח עשו שם ניקיון כולל.

יוליה מלינובסקי: האם צבעו שם את הדשא בירוק שם לפני שהגעתם?

יוליה מלינובסקי: זה לא מעניין.

ניסן סלומינסקי: אולי הוא לא הודיע ללשכה שהוא מגיע.

יוליה מלינובסקי: בטח, בטח.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: בוא נשמע מה קרה.

נעמה בן צבי ריבלס: אנחנו משתדלים לעשות גם ביקורים גלויים וגם ביקורים סמויים.

נעמה בן צבי ריבלס: אנחנו מתכוונים להמשיך לעשות את זה.

רועי פרידמן: גם בלשכות מרכזיות וגם בלשכות במקומות קטנים יותר ורחוקים יותר בפריפריה, לדוגמה.

יוליה מלינובסקי: אני אתן לך אחר כך טיפים באיזה לשכות לבקר ואז תתרשם, ובלי משלחת אמריקאית.

רועי פרידמן: אני אשמח.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שבאחד הסיורים תיקחו גם אותה כך שיהיה לכם כוח.

נעמה בן צבי ריבלס: אבל אז זה לא יוכל להיות סיור סמוי, אדוני.

אורי מקלב: תוך כמה זמן מקבל את האזרח את תעודת הזהות מאז שהוא מבקש?

רועי פרידמן: אני מפנה לרשות האוכלוסין לענות על השאלה הזו.

רועי פרידמן: זה לא נושא שהוא תחת סמכות הפיקוח.

אורי מקלב: האם היחס בתוך הלשכה זה כן בסמכותך ומה קורה בהמשך?

ניסן סלומינסקי: בחוק דרשנו דרישות לגבי הלשכה.

ניסן סלומינסקי: למשל, שיש שם הסברים בשש שפות, שלא יהיו תורים.

ניסן סלומינסקי: דרשנו דברים.

אורי מקלב: אבל דרשנו גם עמידה בלוחות של זמנים.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים לפני בחירות.

אורי מקלב: פעם בתקופת בחירות היו מתגברים כי נניח ולאדם אין תעודת זהות.

ניסן סלומינסקי: וואלה, אתה מתעסק עם אנשים שאין להם אגרה לרכב, שאין להם תעודת זהות.

אורי מקלב: הם מגיעים אליי, מה לעשות?

אורי מקלב: לא מגיעים אנשים שיש להם.

אורי מקלב: אתה מתעסק עם אלה שיש שלהם הכול.

אורי מקלב: את מכירה את זה?

אורי מקלב: אין להם תעודת זהות.

יוליה מלינובסקי: כן, אני מכירה.

יוליה מלינובסקי: ראיתי כתבות שעכשיו בגלל הבחירות שר הפנים נתן הוראה שמי שאין לו תעודה עכשיו - - -

אורי מקלב: תוך כמה זמן מקבלים תור?

עירית ויסבלום: מי שמזמין תור זה תוך דקות ספורות.

עירית ויסבלום: אני הלכתי עם הבן שלי לעשות דרכון.

עירית ויסבלום: הזמנתי תור.

עירית ויסבלום: לא אמרתי: אני באה, קבלו אותי על שטיח אדום.

עירית ויסבלום: הזמנתי תור רגיל כמו אזרח מהשורה, אני אזרח מהשורה.

עירית ויסבלום: הגענו שתי דקות לפני התור.

עירית ויסבלום: אמרתי לו: עלה למעלה כי אני צריכה לחפש חניה, ואם יגיע תורך תיכנס מול הפקיד ותגיד לו שאימא למטה כי צריך גם את נוכחות האימא.

עירית ויסבלום: עד שהגעתי למעלה כבר הגיע התור שלו והוא ישב מול פקיד.

ניסן סלומינסקי: כמה זמן לוקח לקבל?

עירית ויסבלום: דרכון מגיע תוך שבוע פלוס.

יוליה מלינובסקי: לא, מה בפועל קרה.

יוליה מלינובסקי: הזמנתם דרכון, כמה זמן?

עירית ויסבלום: מקבלים את הדרכון תוך שבוע, עשרה ימים.

קריאות: למה זה רלוונטי?

ניסן סלומינסקי: רגע, אתם מערבבים.

ניסן סלומינסקי: עירית, את הלכת עם הבן על אמת והוא היה צריך לקבל דרכון.

ניסן סלומינסקי: נכנסתם בזמן.

ניסן סלומינסקי: מתי הגיע הדרכון לבן?

עירית ויסבלום: דרכונים – ההתחייבות שלנו באופן רשמי זה עד עשרה ימי עבודה.

עירית ויסבלום: זה מגיע פחות היום.

עירית ויסבלום: אני מדברת על אנשים רגילים.

עירית ויסבלום: אל כולם זה מגיע פחות משבועיים.

עירית ויסבלום: אנחנו לא במצב של הקיץ שעבר שהיה לוקח שלושה וארבעה שבועות, אנחנו לא שם.

עירית ויסבלום: המצב השתפר לאין ערוך.

אורי מקלב: תוך כמה זמן קיבלת את התור?

יוליה מלינובסקי: מתי קיבלת את הדרכון של הבן שלך?

עירית ויסבלום: היה באמצע חגים, זה היה אחרי יום כיפור.

עירית ויסבלום: זה לא המדד הנכון.

עירית ויסבלום: השאלה היא כמה ימי עבודה.

עירית ויסבלום: אנחנו מתחייבים לעשרה ימי עבודה וזה מגיע פחות.

אורי מקלב: לא ענית על השאלה תוך כמה זמן קיבלת את התור.

אורי מקלב: ביקשת את התור, תוך כמה זמן קיבלת את התור?

אורי מקלב: האם יום, יומיים, שלושה, ארבעה?

עירית ויסבלום: אני לא זוכרת מתי ביקשתי את התור, אבל היה תור זמין.

<< אורח >> אורן אריאב: אני אורן אריאב ואני אחראי על מערכות המידע של הרשות.

<< אורח >> אורן אריאב: יש שונות מאוד גדולה בין לשכות.

<< אורח >> אורן אריאב: יש לשכות שיש בהן תורים שהם זמינים וגם מחר בבוקר אפשר להיכנס אליהן.

<< אורח >> אורן אריאב: יש לשכות שיש בהן עומסים יותר גדולים וזה יכול לקחת גם שבועיים-שלושה.

<< אורח >> אורן אריאב: אנחנו נמצאים כל הזמן במגמה של שיפור העניין הזה ולהוריד את זמני ההמתנה ככל הניתן.

ניסן סלומינסקי: יש אפשרות לניידות.

<< אורח >> אורן אריאב: זהו, אזרח שמאוד דחוף לו יכול לחפש לשכה אחרת באזור ולמצוא בדרך כלל פתרון.

יוליה מלינובסקי: ואז לא נותנים לו להיכנס כי הוא לא הזמין תור.

<< אורח >> אורן אריאב: לא, הוא צריך להזמין תור.

<< אורח >> אורן אריאב: כל המטרה היא שהוא יזמין תור.

ניסן סלומינסקי: הוא מזמין תור, הוא מצלצל.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לחדד את זה, הייעוץ המשפטי.

יוליה מלינובסקי: בנוהלים אזרח שלא הזמין תור רשאי להיכנס ללשכה באופן מזדמן ולחכות שיקבלו אותו.

יוליה מלינובסקי: מה שקורה אצלכם בפועל, וזה הנחיות שלכם, זה שזה לא קורה.

יוליה מלינובסקי: אם לא הזמנת תור, לא נותנים להיכנס.

יוליה מלינובסקי: אסביר איך זה עובד.

יוליה מלינובסקי: יש לשכות שנותנות להיכנס וכל אחד אדון לעצמו, ויש לשכות שלא נותנות.

יוליה מלינובסקי: זה לתשומת ליבכם.

יוליה מלינובסקי: לא על זה הדיון, יש פה באמת הרבה דברים אחרים.

יוליה מלינובסקי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, נדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין.

ניסן סלומינסקי: יש לשכות שאם אדם לא הזמין לא יתנו לו להיכנס?

יוליה מלינובסקי: כן, כן.

<< אורח >> אורן אריאב: זה לא מדויק.

אלי לוי: שמי אלי לוי.

ניסן סלומינסקי: אותך פגשנו כשהיינו בסיור בבני ברק.

אלי לוי: בבני ברק - יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: הוא היה בדיונים, אבל אני בטוח שפגשנו אותו בבני ברק.

אלי לוי: נכנסתי לאפליקציה, ניסיתי להזמין תור ללשכה בבני ברק.

אלי לוי: לי יש תור למחר בשעה 15:00 והלאה.

יוליה מלינובסקי: תבדוק בחולון.

אלי לוי: תיכף אבדוק בחולון.

יוליה מלינובסקי: חברה שלי הגיעה לחולון עם שני ילדים מבלי שהיא הזמינה תור כי התור היה בעוד חודש, ולא נתנו לה להיכנס.

יוליה מלינובסקי: אמרו לה: אם את רוצה להיכנס באופן מזדמן, תבואי בשש בבוקר ותתפסי תור.

יוליה מלינובסקי: חברים, יש לכם לשכות שעובדות נורמלי ויש לכם לשכות שעובדות לא נורמלי.

אלי לוי: לגבי הלשכה בחולון – זה פעם ראשונה שאני שומע על הלשכה הזו.

אלי לוי: אני מוכן לבדוק את זה נקודתית.

יוליה מלינובסקי: תחדדו את ההנחיות, בבקשה.

אלי לוי: שוב, ההנחיה של הרשות היא שמי שמגיע, מי שמזמין תור והתקבל, יוצא תוך כמה דקות.

אלי לוי: מי שלא מזמין תור יכול להגיע כמזדמן והוא צריך לחכות יותר זמן כי מי שמזמין תור מקבל.

יוליה מלינובסקי: בסדר, אבל לא בשש בבוקר לתפוס את התור.

יוליה מלינובסקי: הדברים הכי מעניינים הם בסוף.

אלי לוי: נקודתית אני מוכן לבדוק את זה, אין לי בעיה לבדוק.

אורי מקלב: יוליה, אני לא רוצה שייווצר רושם.

אורי מקלב: קיבלתי פניות על זה שקיבלו שירות מיוחד, מצאו פתרונות, חיכו עד 17:30, המנהלת, או ברעננה או בכפר סבא, טיפלה בהם כי הם היו צריכים את הדרכון דחוף והיו פקקים.

ניסן סלומינסקי: האם חזרו לשבח?

ניסן סלומינסקי: זה בניגוד מפורש.

ניסן סלומינסקי: אדם הראשון כפוי טובה.

ניסן סלומינסקי: אצלנו ב-DNA להיות כפויי טובה.

יוליה מלינובסקי: המצב השתנה לטובה לעומת מה שהיה, שלא תהיה טעות.

אורי מקלב: יש דברים.

אורי מקלב: אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס לחלק המקצועי.

אורי מקלב: אותי מעניין כמה ניסיונות להנפקה כפולה היו, כמה הצליחו או לא הצליחו.

אורי מקלב: שם אני רוצה למדוד אתכם מקצועית.

אורי מקלב: חוץ מהשירות לאזרח בלשכות יש גם דברים מקצועיים שאותם אני מצפה מכם לבדוק כי בחוק חשבנו לנכון שצריך לעשות את זה.

אורי מקלב: האם היום אפשר לצמצם את השנים או לא לצמצם?

אורי מקלב: האם יש היום חידושים טכנולוגיים והאם הם לוקחים אותם?

אורי מקלב: מה מספר התקלות שיש במכשירים האחרים?

אורי מקלב: האם יש דוח?

אורי מקלב: האם הפקידות שנמצאת בנתב"ג היא פקידות שמורשית?

אורי מקלב: האם מדובר בכאלה שהם זמניים ושהם לא קיבלו את האישור כפי שהחוק מחייב?

אורי מקלב: סקר על מתן השירות הוא חשוב מאוד, אבל אני שם את הדגש על המקצועיות הרבה יותר ועל דברים שאני לא יכול לבחון וגם האזרחים לא יכולים לבוא ולהגיד לי, כך שאתה צריך לתת לי את התשובה הזו.

רועי פרידמן: חלק מהנושאים שהעלית יבואו לידי ביטוי בדוח שיוגש לקראת סוף השנה בנושא טכנולוגיה ואפשרות לטכנולוגיה שתאפשר למאגר הביומטרי לתת מענה נאות על סמך תמונות פנים בלבד.

רועי פרידמן: חלק מהנושאים שהעלית לא נדונים בדוח הפיקוח הזה, ייתכן שניכנס אליהם בעתיד, וחלקם אינם תחת סמכות הפיקוח שלנו, ולכן לא נבחנים על ידי.

ניסן סלומינסקי: המטרה המרכזית באמת היתה למנוע כפילויות בתעודות זהות וכו'.

ניסן סלומינסקי: נכון שאפשר יהיה לקבל תוצאה אמיתית אחרי שלכל 8 המיליון אזרחים יש כבר את התעודות הביומטריות והם נמצאים אז במאגר ואפשר להשוות.

ניסן סלומינסקי: כל זמן שהמאגר הוא חסר אז גם ההשוואות הן חסרות.

ניסן סלומינסקי: השאלה היא האם הצלחתם כבר עכשיו בנתונים הקיימים באמת לאתר ולעלות על כפילויות או דברים מהסוג, אם בשוגג, אם במזיד?

ניסן סלומינסקי: לפחות שנדע שאפילו בשלב החלקי כבר יש תועלות.

ניסן סלומינסקי: האם יש מישהו שיודע לענות?

מאיר גופשטיין: מאיר גופשטיין מהרשות הביומטרית.

מאיר גופשטיין: אני אענה.

מאיר גופשטיין: אנחנו אכן נתקלים במהלך הפרויקט הזה באלפי מקרים של כפילויות.

מאיר גופשטיין: כמו שאמרת, חלקן נובעות מטעויות אנוש, חלקן מסיבות טכנולוגיות או טעויות כאלה ואחרות שמתבצעות בלשכה, וחלק מהן גם מקרים שניתן לתאר אותם בזדון, ניסיון לצאת מהארץ בזהות אחרת למי שיש נגדו צו איסור יציאה או להוציא רישיון למי שהיתה שלילה או להתחמק מההוצאה לפועל – דברים מהסוג הזה.

מאיר גופשטיין: מבחינתנו, אנחנו מעבירים את כל הכפילויות האלה.

מאיר גופשטיין: הדוגמאות שנתתי לגבי המקרים הזדוניים זה מידע שאנחנו מקבלים בחזרה מרשות האוכלוסין כי הם באמת מגישים את התלונה למשטרה ומקבלים פידבק מהמשטרה.

יוליה מלינובסקי: כמה תלונות הוגשו בשנה על זהות כפולה?

אלי לוי: בשנה הזו, ב-2018, היו שניים או שלושה מקרים.

תהילה אלטשולר: זה אלפים של טעויות.

ניסן סלומינסקי: תהילה, אמרנו כבר מאגר חלקי לחלוטין שעדיין לא יכול לתת תוצאות.

ניסן סלומינסקי: אמרנו רק צריכים להיות חכמים.

מאיר גופשטיין: כשאני מדבר על טעויות זה לא הטעויות שאת מחפשת.

מאיר גופשטיין: זה לא טעויות שלנו או של עובדים בלשכה.

מאיר גופשטיין: יש מקרים שבהם אדם מצטלם ומתיישב עוד פעם ומרכישים אותו, וטביעות אצבע שמורכשות פעמיים, והמערכת שלנו מציפה את זה.

מאיר גופשטיין: אנחנו לא יודעים מי עומד מאחורי הנתונים האלה כי אין לנו את הנתונים הביוגרפיים, יש לנו רק את הנתונים הביומטריים.

מאיר גופשטיין: גם תאומים זהים מבחינת המערכת היא ניסיון התחזות, כי, שוב, אין לנו את הנתונים הביוגרפיים.

מאיר גופשטיין: כאשר המערכת מזהה תמונת פנים או טביעות אצבע באחוזים גבוהים מאוד היא מציפאית ואנחנו מעבירים את הנתונים האלה לרשות האוכלוסין, לא את הנתונים הביומטריים אלא את מספר הבקשה, ורשות האוכלוסין חוזרת אלינו בתשובה האם מדובר בתאומים זהים וניתן להרכיש, האם מדובר באחים די דומים שהמערכת נתנה ציון גבוה לתמונת הפנים שלהם, או שמדובר בטעויות כאלה ואחרות של הרכשה, או במקרים מסוימים שבהם מישהו מנסה להשיג תיעוד במרמה, והם כאמור מגישים את התלונה.

מאיר גופשטיין: לנו אין נתונים לגבי זה.

ניר הירשמן רוב: כל המאגר הוא בשביל רק שלושה מקרים ב-2018?

קריאה: סימן שזה מרתיע אנשים.

ניר הירשמן רוב: סימן שלא צריך את זה.

ניר הירשמן רוב: כמו פרויקט הלביא: סגרו, די.

ניסן סלומינסקי: ניר, אפשר אולי לבטל גם את בתי הסוהר כי כל כך מעט יחסית נמצאים.

ניסן סלומינסקי: אם לא היו בתי סוהר, יכול שלא היו.

אורי מקלב: אם זו מערכת מקצועית אז אנשים נרתעים מלעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: יש שני דברים: קודם כל, זו מערכת חלקית.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול יש 1,200 מיליון מתוך 8 מיליון.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהבעייתיים וכו' הם עדיין לא כל כך נמצאים שם שאתה יכול להשוות ל-.

ניסן סלומינסקי: זה ייקח זמן, אבל יגיעו לזה.

ניסן סלומינסקי: שנית, כשיש דבר כזה זה מרתיע.

רועי פרידמן: הנושא הבא הוא הליך הזיהוי הראשוני של התושב בלשכה.

רועי פרידמן: זו נקודה רגישה כי בנקודה הזו לראשונה אנחנו יוצרים את הזהות של אדם מסוים, וזה מתבצע על בסיס שאלות שמערכת טכנולוגית מגרילה מתוך מאגר שאלות.

רועי פרידמן: פה אנחנו סבורים שיש מקום לפעול לשיפור תהליך ההזדהות הראשוני בלשכות ולבחון שוב את מאגר השאלות ואת האפקטיביות שלהן.

רועי פרידמן: ייתכן שיש מקום להרחיב ולהעמיק את המאגר, בין היתר, ב - - -

ניסן סלומינסקי: תן לי דוגמאות לדברים שראיתם בתכל'ס שאתם חושבים שזה לא.

רועי פרידמן: בין היתר, במגזרים מסוימים שאלות כמו: מה שם אחיך או בן דוד, וכיוצא בזה, הן שאלות מורכבות שבעצם באותו המגזר המשפחה לא מתנהלת כמו שמשפחה מתנהלת במגזר אחר.

רועי פרידמן: באופן כללי, יש סט סופי של שאלות וגורם שמעוניין ללמוד את כל הסט הסופי הזה מסוגל לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: כמה זה בסט?

רועי פרידמן: אני לא רוצה להגיד את המספרים פה, אבל ככל שהיקף השאלות הפוטנציאליות והעומק שלהן יהיה יותר גדול אז אפשר לוודא בצורה טובה יותר את זהות האדם.

רועי פרידמן: צריך לקחת בחשבון שקיימים מקרים שבהם אדם לא יודע לענות על שאלות אמיתיות על עצמו, ופה צריך לוודא.

יוליה מלינובסקי: אם תשאלו את בעלי מתי התחתנו הוא ייכשל – אין סיכוי.

יוליה מלינובסקי: לגבי יום ההולדת של הילדים – הוא מתבלבל בין כל הילדים.

רועי פרידמן: כשמעמיקים את פול השאלות הזה צריך לקחת בחשבון את הנושא התפעולי.

רועי פרידמן: רשות האוכלוסין ואנחנו רואים עין בעין את הצורך, גם לעשות את זה הדוק יותר וגם לשמר את ה- - -

ניסן סלומינסקי: השאלות נעשות בלשכה.

ניסן סלומינסקי: נניח ויש 1,000 שאלות.

ניסן סלומינסקי: האם בעוד חצי שנה אתם מחליפים, משנים או מרעננים את השאלות האלה או שזה הולך קבוע כמו במבחנים?

ניסן סלומינסקי: אם זה שאלות קבועות אז אתה יכול ללמוד בעל-פה, אבל אם אתה מתרענן בשאלות זה לא קורה.

ניסן סלומינסקי: אני שואל, אין לי מושג.

יוליה מלינובסקי: הם צריכים לשמוע לממונה ולהיכנס לזה קצת יותר.

יוליה מלינובסקי: האם אתם מסכימים להערה הזו?

ניסן סלומינסקי: שאלתי רק אם הראש שלהם בנוי לזה, זה הכול.

אלי לוי: בעניין השאלות – אנחנו עושים כרגע איזושהי עבודה כדי לראות איך אנחנו יכולים לתקן ולשכלל את זה.

אלי לוי: קיימנו כמה פגישות בנושא.

אלי לוי: השאלות הן מהמאגר שיש לנו.

אלי לוי: הן לא יכולות להתחלף כי אין לנו מאגרים אחרים.

אלי לוי: אנחנו עכשיו רוצים לתת כל מיני כלים מיחשוביים שיעזרו בפענוח התשובות.

אלי לוי: למשל, כשאמרו פה בן משפחה מסוים, אז אנחנו ניקח את זה רק מהמשפחה הגרעינית המצומצמת ולא מהמשפחה היותר רחוקה כי ראינו שזה עושה בעיות.

אלי לוי: אין לנו אפשרות להרחיב את השאלות כי זה המאגר.

אלי לוי: בעוד שנה המאגר לא יהיה יותר גדול ולא נוכל לדלות יותר שאלות.

אלי לוי: אנחנו מנסים ללכת רק עם המידע שיש לנו.

אלי לוי: אגב, אנחנו לא שואלים שאלות שהפרטים שלהן רשומים בתעודת הזהות כי אם מישהו מצא תעודת זהות הוא יכול ללמוד את השאלות האלה.

רועי פרידמן: אדוני, הנושא הזה הוא נושא רגיש.

רועי פרידמן: בוועדה אחרת בלי מצלמות אפשר לתאר אותו ביתר פירוט.

נעמה בן צבי ריבלס: הנושא הזה של פול השאלות היה נושא שגם עלה במהלך תקופת המבחן.

נעמה בן צבי ריבלס: אנחנו יודעים שזה אתגר לא פשוט כי צריך גם לזכור שהתקנות מכוח החוק מגבילות את הרשות לשאול שאלות שנוגעות לנושאים שבפרטיות.

נעמה בן צבי ריבלס: כלומר, יש הגבלה לא לפלוש יותר מדי לפרטיותו של אדם, וזה עוד מגבלה שהם צריכים לעמוד בה כשהם מייצרים את פול השאלות.

נעמה בן צבי ריבלס: למרות שזה נושא מאתגר אנחנו מתכוונים לעבוד על זה עם הרשות ואנחנו שומעים שהם גם מתקדמים.

רועי פרידמן: הנושא הבא הוא הנפקת תיעוד ללא התייצבות פיזית.

רועי פרידמן: התקנות מאפשרות בנסיבות חריגות מסוימות להנפיק תיעוד לאדם ללא התייצבות פיזית שלו על סמך אישורים שמי שמייצג אותו מציג בפני מנהל הלשכה.

ניסן סלומינסקי: למשל, כשהוא חולה או דברים כאלה.

רועי פרידמן: נכון.

רועי פרידמן: יש ספק לגבי היכולת של מנהל הלשכה לבחון את האותנטיות של המסמכים המוצגים בפניו ולבחון האם אכן אין פה איזשהו ניסיון לרמות את המערכת.

רועי פרידמן: זה נושא שהעלינו בפני רשות האוכלוסין ואנחנו מתכוונים לעבוד איתם כדי לנסות ולסגור כמה שאפשר את הפתח הזה.

ניסן סלומינסקי: להערכתי, הנושא הזה מאוד קריטי כי אנחנו מדברים עכשיו על יצירת המאגר הבסיסי שאליו משווים את הכול.

ניסן סלומינסקי: הוא חייב להיות נקי וטהור כי אליו אחר כך תשווה את הכול.

ניסן סלומינסקי: אם פה אתה מפספס אז אחר כך לא תוכל.

ניסן סלומינסקי: יש פה מישהו שלא הולך ללשכה אלא יש לו מישהו שמייצג אותו, עורך דין.

ניסן סלומינסקי: אם פה זה לא נקי אז בבסיס זה לא יעבוד.

ניסן סלומינסקי: האם אין דרך לעשות את זה - - -

רועי פרידמן: אמרת את זה בדיוק נכון.

יוליה מלינובסקי: הם מודעים לזה, הם מחפשים פתרונות.

אלי לוי: אנחנו מודעים לזה, ראינו את הדוח.

אלי לוי: אנחנו מנסים לשפר את זה כל הזמן, אבל יש מקרים כמו שאמרת, של אנשים חולים או מבוגרים או חסרי נגישות והם לא מסוגלים להגיע ללשכה, שצריכים תיעוד.

אלי לוי: היום על פי ההנחיות אנחנו מבקשים שבן משפחה יגיע והוא עובר את השאלון.

אלי לוי: אנחנו מאמתים אותו והוא נותן איזשהו תצהיר שהוא מצרף, אישור מבית החולים ואישור מרופא.

אלי לוי: אנחנו מנסים לוודא שהמידע הזה אכן קיים, קודם כל.

אלי לוי: אלה הכלים שעומדים בפנינו כרגע.

יוליה מלינובסקי: האם יש לכם עמדה ניידת?

יוליה מלינובסקי: האם חשבתם על זה?

אלי לוי: כרגע אין לנו.

ניסן סלומינסקי: אתם צריכים הרי תמונה וטביעת אצבע.

ניסן סלומינסקי: האם ההוא יעשה?

אלי לוי: במקרה הזה אנחנו מביאים תמונה ואנחנו סורקים את התמונה והיא הופכת להיות תמונה ביומטרית.

אלי לוי: טביעות אצבע אנחנו לא לוקחים.

ניסן סלומינסקי: אז אתם לא יודעים שזה התמונה של אותו אדם בכלל.

ניסן סלומינסקי: כאן אתם בונים את המאגר המקורי.

אלי לוי: אנחנו מבקשים במקרה הזה שרופא ייתן אישור ובמקרה הזה הוא גם יחתום על התמונות שהוא זיהה אותו אדם.

יוליה מלינובסקי: אפשר לזייף כל אישור היום.

ניסן סלומינסקי: רופא במקום נוטריון או עורך דין.

קריאה: התמונות שנותנים לך הן באיכות מספיק טובה בשביל המערכת?

אלי לוי: אנחנו מצליחים לסרוק את התמונה.

קריאה: כלומר, איכות מספיק טובה.

יוליה מלינובסקי: שאלתי למה אין עמדה ניידת.

יוליה מלינובסקי: חייבת להיות.

ניסן סלומינסקי: איזה אחוז באמת מהאנשים לא מצליח להגיע?

אלי לוי: אני לא יודע להגיד באחוזים, אבל זה מספר מאוד מאוד קטן.

אלי לוי: זה בודדים.

ניסן סלומינסקי: שווה לעשות ניידת, כי אם המקור פגום אז כל הזמן אחר כך זה יהיה פגום.

אלי לוי: אבל יש איזושהי היערכות.

אלי לוי: יש ועדה אצלנו ברשות שבוחנת את הנושא הזה של ניידת.

אלי לוי: אני לא יודע אם היא כרגע בשלב מתקדם או בשלב ראשוני, אבל יש מחשבה שתהיה אצלנו ניידת, משהו בסגנון אוטובוס, שתגיע ממקום למקום עם מספר עמדות.

ניסן סלומינסקי: תאמצו את זה שאנחנו שאלנו את השאלה ועדיין לא קיבלנו על זה תשובה.

אלי לוי: לגבי הניידת – אין לי תשובה לתת.

אלי לוי: אני יודע שיש איזושהי עבודה.

יוליה מלינובסקי: הפתרון הוא מספר של עמדות ניידות, וזה פתרון שאתם צריכים לחשוב עליו.

קריאה: רק ייאמר שזה נעשה.

קריאה: היתה ניידת.

קריאה: עשיתם פרויקט עם חיילי צה"ל והיתה ניידת שהגיעה לשם.

אלי לוי: הקמנו לשכה במקום.

קריאה: איך הקמתם לשכה?

קריאה: הבאתם מן הסתם משהו ופתחתם את המערכת - - -

ניסן סלומינסקי: אלי, שמעת את השאלות שלנו.

ניסן סלומינסקי: אתה מודע לחשש.

ניסן סלומינסקי: אתם תמצאו פתרון ובפעם הבאה נשמע כבר שזה בוצע ולא שזה בהליכי בדיקה.

רועי פרידמן: אם עד עכשיו דיברתי על רשות האוכלוסין וההגירה ועל מעברי הגבול, אני עובר לממצאים שנוגעים למאגר הביומטרי.

רועי פרידמן: אפתח ואומר על ההגנה על המאגר הביומטרי.

רועי פרידמן: ראש מערך הסייבר הלאומי קבע שרמת ההגנה על המאגר גבוהה לאין שיעור מזו המוענקת למאגרים אחרים במדינה והיא עומדת בסטנדרט הנדרש.

רועי פרידמן: כלומר, מבחינת אבטחת מידע המענה הוא מספק.

ניסן סלומינסקי: האם היה עד היום איזשהו ניסיון לפרוץ או משהו?

יוליה מלינובסקי: הם לא יתנו לך.

יוליה מלינובסקי: בתפקידך אתה בעצם תחת הממונה על הסייבר, אתה ברשות הסייבר.

יוליה מלינובסקי: רשות הסייבר קובעת שהמאגר בסדר.

יוליה מלינובסקי: זה לא מפריע לך?

רועי פרידמן: לא.

רועי פרידמן: מבחינת חלוקת סמכויות יש גבולות גזרה בין התפקיד שלי ובין התפקיד של תמ"ק – תשתיות מדינה קריטיות – שהזכרתי קודם שמנחים את הרשויות בהיבטי הגנת סייבר, ופעולת ההנחיה מתבצעת על ידם.

רועי פרידמן: אני שומר לעצמי את הזכות והיכולת לבדוק ממצאים גם שלהם, אבל ההסתמכות היא על עבודה שהם עושים.

רועי פרידמן: הם קצין מוסמך.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שאין פה ניגוד עניינים.

נעמה בן צבי ריבלס: צריך לדייק ולהגיד שהממונה הוא בעל שיקול דעת עצמאי.

נעמה בן צבי ריבלס: כלומר, יש לו סמכות סטטוטורית בכל הממצאים שהוא מביא ואנחנו לא מוצאים פה שיש פה ניגוד עניינים.

נעמה בן צבי ריבלס: אנחנו שני גופים מנחים שעובדים יחד בסינרגיה מספקת.

רועי פרידמן: המאגר הביומטרי עבר למתקן חדש באופן מוצלח, מתקן מודרני, שנותן מענה גם לצרכים התפעוליים וגם לדרישות הביטחון.

רועי פרידמן: בחנו לעומק את נושא מחיקת טביעות האצבע מהמאגר.

רועי פרידמן: תיקוני החקיקה שבוצעו לפני כשנה קבעו מספר תסריטים שבהם נדרש או ניתן למחוק טביעות אצבע מהמאגר.

רועי פרידמן: בחנו את זה לעומק, כולל בחינת המחיקה מהגיבויים, ונמצא שזה קורה על פי דרישות החוק, בהתאם למה שהחוק דרש.

ניסן סלומינסקי: ראיתם מקרים שאנשים ביקשו למחוק, וזה נעשה.

רועי פרידמן: כן, ביצענו בדיקת עומק כזו עם אנשי המאגר הביומטרי ומצאנו את זה כתקין.

ניסן סלומינסקי: הרבה אנשים ביקשו למחוק?

מאיר גופשטיין: אנחנו מדברים על 11%.

רועי פרידמן: 11% מבקשים שלא לכלול את טביעות האצבע במאגר.

קריאה: זה מהבגירים.

ניסן סלומינסקי: שאלתי שתי שאלות:

ניסן סלומינסקי: יש שאלה כמה מראש מבקשים וכמה כאלה שכן נתנו ואחר כך מבקשים למחוק - זה שני דברים נפרדים.

עירית ויסבלום: זה מתחלק בין בגירים לקטינים.

עירית ויסבלום: אצל הבגירים יש 89.4% הסכמה לשמירת טביעת אצבע במאגר.

מאיר גופשטיין: אני מבין שאלה שנתנו בתקופת המבחן וביקשו לאחר מכן למחוק את טביעות האצבע שלהם?

ניסן סלומינסקי: כן.

מאיר גופשטיין: אם אני לא טועה, מדובר על כ-1,000 מתוך מעל מיליון בתקופת המבחן.

עירית ויסבלום: אני התחלתי לדבר על אחוזי ההסכמה.

ניסן סלומינסקי: לא, אני שאלתי על מחיקה.

יעל כהן-פארן: השאלה היא גם איך הועבר המידע שניתן למחוק או שזה רק באמצעות זה שמסקרים את הוועדות כאן.

נעמה בן צבי ריבלס: יש דפי הסבר בלשכות.

יעל כהן-פארן: אבל מי שלא מגיע ללשכה, מי שעשה את התיעוד שלו במסגרת הפיילוט, האם הוא קיבל מכתב:

יעל כהן-פארן: שלום, בעקבות החוק החדש יש לך אפשרות למחוק?

יוליה מלינובסקי: לא, אל תגזימי.

ניסן סלומינסקי: למה "אל תגזימי"?

מאיר גופשטיין: כי הוא התנדב ונתן את טביעות האצבע כאשר הוא היה יכול לא לתת בכלל טביעות אצבע ותמונת פנים ביומטרית.

מאיר גופשטיין: הוא היה יכול לקבל תעודת זהות שהיא אינה ביומטרית והוא בכל זאת בחר.

יעל כהן-פארן: שכנעתם אותו לעשות והוא בחר.

יעל כהן-פארן: בסדר, זו בחירתו האישית.

יעל כהן-פארן: היו על זה בכל זאת דיונים.

יעל כהן-פארן: השאלה היא יש איזשהו צעד שבאופן אקטיבי מבקש ליידע אותו על זכותו שאין דבר כזה.

עירית ויסבלום: יש את המידע באתר.

עירית ויסבלום: מי שזה מעניין אותו יכול להיכנס לאתר, מי שזה מעניין אותו מתקשר ושואל במרכז המידע ומקבל את המידע.

עירית ויסבלום: אנחנו לא פונים באופן יזום לאנשים: דעו לכם שאתם יכולים לבקש מחיקה.

קריאה: בכלל, המדינה לא צריכה להודיע לאנשים על זכויות שלהם.

מאיר גופשטיין: אסכם.

מאיר גופשטיין: יש שלושה אירועי מחיקה שאנחנו נדרשים אליהם: יש את הדרישה למחוק את כל הקטינים שהצטרפו בתקופת המבחן עד גיל 16, ומדובר על משהו כמו 40,000 שאנחנו מחקנו אותם תוך 90 יום, את כל אותם קטינים, יש את האירוע של אותם בגירים שהצטרפו בתקופת המבחן, וכמו שתיארתי מדובר בכ-1,000 כאלה שביקשו, ויש את המחיקה השוטפת או את אי-השמירה השוטפת של אותם אזרחים שמגיעים באופן שוטף ללשכה.

מאיר גופשטיין: אנחנו כרגע מדברים היום על מעל 3,100,000 ישראלים תושבי מדינת ישראל שכלולים במאגר.

מאיר גופשטיין: מתוך אלה שהגיעו, 11% ביקשו שטביעות האצבע שלהם לא יישמרו - - -

נעמה מנחמי: מה ביררת המחדל בטופס כשמגיעים ללשכה?

נעמה מנחמי: האם ברירת המחדל היא מתן טביעות למאגר?

יעל כהן-פארן: לא, צריך לחתום על הסכמה.

<< אורח >> אורן אריאב: אין ברירת מחדל, אין דיפולט פה.

<< אורח >> אורן אריאב: האזרח מקבל הסבר מה עומד בפניו והוא מקבל החלטה.

קריאה: המנגנון הוא מנגנון של .

קריאה: opt in

קריאה: צריך לחתום על הסכמה, מי שמסכים.

נעמה מנחמי: בטופס יש ריבוע שצריך לעשות בו וי.

נעמה מנחמי: האם הוי הוא כדי לתת את טביעת האצבע למאגר או שהוי הוא להחריג את טביעת האצבע מהמאגר?

קריאה: בשביל לתת.

יוליה מלינובסקי: בדקתי.

יוליה מלינובסקי: התור הראשון בחולון לקבלת תעודת זהות ביומטרית הוא ב-5 לנובמבר.

יוליה מלינובסקי: זה שלושה שבועות ועוד אחר כך שבועיים מינימום לחכות לדרכון.

יוליה מלינובסקי: אל תספרו לי שיש תור זמין למחר.

קריאה: חולון היא לשכה עמוסה ואפשר לבדוק בלשכה סמוכה בראשון לציון או באשדוד.

ניסן סלומינסקי: פעם היתה בעיה בלשכה בחולון או בבת ים ודיברו שצריכים להרחיב אותה ולחדש.

יוליה מלינובסקי: זה חולון-בת ים.

יוליה מלינובסקי: זה אותו דבר, זה אותה לשכה.

ניסן סלומינסקי: אני זוכר שסיפרתם לנו בביקור בלשכה שצריכים לעבור.

ניסן סלומינסקי: האם עברו כבר ללשכה חדשה?

יוליה מלינובסקי: לא, טרם.

קריאה: עדיין לא - אם תוכל לעזור לנו לעבור.

יוליה מלינובסקי: אם אתם יודעים שיש לשכה בעייתית אז תגדילו שם.

יוליה מלינובסקי: יש כמה לשכות ברחבי הארץ שהן בעייתיות ואנחנו יודעים את זה.

יוליה מלינובסקי: אנשים סובלים שם וזה יוצר עומס, תורים ובלגן.

יוליה מלינובסקי: ה-5 לנובמבר זה לא כל כך מהר, ועכשיו זה אחרי חגים ואחרי חופשה.

יוליה מלינובסקי: תארו לכם מה היה בקיץ ובתקופת החגים.

יוליה מלינובסקי: קחו שלושה שבועות המתנה לתור ואחר כך עוד שבועיים המתנה לקבלת דרכון.

יוליה מלינובסקי: זה כבר חודש וחצי וזה לא סביר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נמצאים עכשיו לא בתקופת הלחץ.

ניסן סלומינסקי: תבדוק בראשון לציון מה המצב.

ניסן סלומינסקי: רועי, הלאה.

רועי פרידמן: נקודה נוספת בכל הנוגע למאגר הביומטרי זה מערכת הקבע של המאגר הביומטרי.

רועי פרידמן: נכון למועד כתיבת הדוח, מערכת הקבע – "מגן", היתה בשלב קדם ייצור.

רועי פרידמן: לאחרונה דווחנו על ידי הרשות כי המערכת עברה לייצור ושתוצאות ההשוואה משביעות רצון.

רועי פרידמן: המאגר היום מתבסס על מערכת קבועה – רובסטית.

יוליה מלינובסקי: המאגר ישב על מערכת "להב", אם איני טועה.

יוליה מלינובסקי: החלטתם ש"להב" הזה לא מתאים, ולכן אתם צריכים מערכת חדשה שנקנתה במיליוני שקלים.

יוליה מלינובסקי: המערכת החדשה הזו נכנסה כבר לפעולה או לא?

רועי פרידמן: נכון למועד כתיבת הדוח, היא עוד לא נכנסה לפעולה באופן מלא.

רועי פרידמן: לאחרונה בין כתיבת הדוח בחודש יולי והיום חודש אוקטובר דווחנו שהמערכת - - -

יוליה מלינובסקי: אם מערכת "להב" עבדה טוב, והיא כנראה החזיקה עוד שנתיים אחרי שהחוק חוקק, למה הייתם צריכים את ה"מגן" הזה?

יוליה מלינובסקי: עכשיו אנחנו שומעים שיש מערכת חדשה בפיילוט.

יוליה מלינובסקי: אל תשכחו שבכל פעולה שאתם עושים כשפתאום הבודק והמכשיר לא טוב ואתם רוצים להחליף, בסוף הכול יושב על כספי ציבור.

יוליה מלינובסקי: אם הייתם צריכים לקחת את זה מהכסף האישי שלכם כנראה שהשיקולים היו קצת יותר מתקדמים.

יוליה מלינובסקי: בבקשה תנו תשובה למה "להב" לא טוב ולמה "מגן" טוב, ולמה שנתיים זה הסתדר בלי ולמה הייתם צריכים את זה מחדש.

יעל כהן-פארן: ולמה יש כאלה עיכובים ב"מגן"?

יעל כהן-פארן: אם כל כך צריך את "מגן", למה זה לא עובד עדיין?

מאיר גופשטיין: קודם כל, המערכת שעבדנו איתה מתחילת הפיילוט, מ-2013 ועד ספטמבר השנה, זו מערכת "להב".

מאיר גופשטיין: מערכת "להב" היא לא מערכת זמנית.

מאיר גופשטיין: זו מערכת שתוכננה לעבוד מספר שנים ולאחר מכן כמו בכל מערכת טכנולוגית תוחלף על-ידי מערכת יותר טובה ממנה.

מאיר גופשטיין: לפי הרציונל הזה אפשר לקרוא גם למערכת "מגן" מערכת זמנית כי אני מניח שהיא תוחלף בעוד כמה שנים.

יוליה מלינובסקי: מה טווח החיים שלה מאז שקניתם אותה?

מאיר גופשטיין: אנחנו חיים בתוך עולם טכנולוגי ביומטרי כאשר ליבת המערכת זה מנועי השוואה ביומטרי – מנוע השוואה ביומטרית לתמונות פנים ומנוע שמשווה טביעות אצבע.

מאיר גופשטיין: הספקים המובילים בעולם כל הזמן עסוקים בעדכונים, בשדרוגים, בפיתוחים שונים, ביכולות שונות למערכות האלה.

מאיר גופשטיין: אנחנו לא מתכוונים לקפוא על השמרים ולעבוד עם מערכת שהיא כבר אובסוליט ומיושנת.

מאיר גופשטיין: מכיוון שהקצבים מהירים, אנחנו נדרשים גם לעמוד בקצב הזה של השדרוגים והשינויים והשיפורים.

מאיר גופשטיין: אני חייב להגיד שגם היום אחרי שמערכת "מגן" עובדת ופועלת בצורה מבצעית אנחנו בוחנים כבר את האפשרויות להחליף אותה בשנים הקרובות במערכת אחרת מכיוון שאנחנו מקבלים הצהרות יצרן או ביצועים מספקים בין-לאומיים מובילים וייתכן מאוד שגם המערכת הזו תוחלף בשנים הקרובות.

מאיר גופשטיין: השאיפה בסופו של דבר היא להגיע לביצועים הטובים ביותר, למנוע בצורה הטובה ביותר כניסה של מתחזים למאגר או של כפל זהויות, מצד אחד.

מאיר גופשטיין: מצד שני, להוריד ככל האפשר את מספר התראות השוואות כך שאזרחים תמימים לא יוטרדו – זה מה שעומד לנגד עינינו, ואנחנו עושים את הכול.

מאיר גופשטיין: כמובן שאנחנו עושים את זה במגבלות של תקציב ובמגבלות של אבטחת מידע וכל מה שאנחנו נדרשים.

ניסן סלומינסקי: תצמידו את זה למועדים שמחליפים לחבר הכנסת את הטלפונים.

מאיר גופשטיין: בדיוק, גם הטלפון הוא זמני.

מאיר גופשטיין: אנחנו מחליפים אותו כל כמה שנים.

מאיר גופשטיין: כך זה מתנהל בעולם הטכנולוגי ואנחנו לא שונים משום טכנולוגיה אחרת.

מאיר גופשטיין: המערכות הביומטריות הן מערכות שכל הזמן משתפרות.

יוליה מלינובסקי: הפריע לי שהיתה מערכת "להב" וקניתם "מגן".

יוליה מלינובסקי: אני הסתמכתי מהדוח שיש מערכת חדשה שלא נכנסה לפעולה.

יוליה מלינובסקי: עכשיו שמענו שהמערכת החדשה כבר נכנסה לפעולה ואפשר להבין את הרציונל.

יוליה מלינובסקי: לא היה לי ברור למה שתי מערכות ובזבוז הכסף ושזה עובד וזה לא עובד.

יוליה מלינובסקי: ההסבר שלך מניח את הדעת.

מאיר גופשטיין: אנחנו התבססנו על מנועים מסוימים עם ביצועים מסוימים שהם מעל ומעבר למקובל.

מאיר גופשטיין: אנחנו רוצים להיות עוד יותר טובים, ולכן רכשנו מנועים עוד יותר טובים ועוד יותר מתקדמים.

אורי מקלב: השאלה היא האם המערכת החדשה גם תצמצם או תשפר או תגדיל את טווח התוקף של תעודת הזהות ואת השימוש בביומטרי.

אורי מקלב: איזה מענה אמורה לתת המערכת לאזרח?

אורי מקלב: הרי ככל שהאמינות יותר גדולה והשוואה יותר חדישה אז יש לזה גם ממילא ערך לתוצאה.

אורי מקלב: האם יש לכם יד בעניין הזה?

מאיר גופשטיין: אמת.

מאיר גופשטיין: המערכת החדשה תאפשר לנו להעביר את הנתונים לרשות האוכלוסין, את האישורים בדבר הנפקה או אי-הנפקה, את החיווי שאנחנו מעבירים לרשות האוכלוסין, בצורה הרבה יותר מהירה.

מאיר גופשטיין: המערכת תצמצם את מספר התראות השווא.

אורי מקלב: כמה היום יש?

מאיר גופשטיין: 48 שעות.

מאיר גופשטיין: התראות השווא ברובן מקבלות טיפול ב-back office אצלנו.

מאיר גופשטיין: זאת אומרת, זה מספר התראות השווא שקופצות למשווים האנושיים והאזרחים פחות מרגישים את זה.

מאיר גופשטיין: אבל תהיה השפעה בסופו של דבר, ואנחנו מקווים שכאשר המערכת תעבוד בצורה מלאה וייכנסו יותר ויותר אזרחים למערכת הזו שאכן הפעולה שלה היא יותר מהירה מהמערכת הקודמת, זה גם ישפיע על הזמנים שבהם אזרחים מקבלים את התיעוד.

אורי מקלב: אני מדבר על התוקף והאם תהיה השפעה על התוקף?

מאיר גופשטיין: כרגע לא על התוקף של התיעוד, אין שינוי.

יעל כהן-פארן: להבנתי, המערכת היתה כבר אמורה להיות ויש עיכוב.

מאיר גופשטיין: לא, לא.

מאיר גופשטיין: קודם כל, מערכת "מגן" עובדת כבר מתחילת ספטמבר.

מאיר גופשטיין: הסיבה העיקרית לעיכוב היא תיקון החקיקה, היא שינוי המתווה.

מאיר גופשטיין: המערכת כפי שהספק הכין אותה לא היתה ערוכה לבצע מחיקות.

יעל כהן-פארן: אה, הסיפור הוא המחיקות.

מאיר גופשטיין: בוודאי.

מאיר גופשטיין: הרי לא יכולנו לבקש מהספק שום שינוי עד שלא קיבלנו את החוק המעודכן.

מאיר גופשטיין: ברגע שקיבלנו את החוק המעודכן היינו צריכים לרוץ הביתה ולאפיין עכשיו מה אנחנו רוצים מהספק.

מאיר גופשטיין: זה ספק בין-לאומי שצריך להיערך עכשיו למתווה שמשנה מבחינתו סדרי עולם כי מערכת ביומטרית אמורה להיות מערכת ששומרת את המידע ומבצעת את ההשוואות מול מידע קיים.

מאיר גופשטיין: עכשיו מבקשים ממנו משהו הפוך, אנחנו אומרים לו: בוא תמחק מידע שמגיע אלינו.

מאיר גופשטיין: הוא היה צריך להיערך לזה, זה לקח זמן.

מאיר גופשטיין: היו באגים בהתחלה, זה משהו שהוא לא התנסה בו.

מאיר גופשטיין: זה ספק שסיפק מערכות ביומטריות למספר גדול של פרויקטים בעולם.

מאיר גופשטיין: בשום פרויקט לא ביקשו ממנו למחוק את המידע שמגיע למערכת.

מאיר גופשטיין: רצינו לעלות עם המערכת כאשר אנחנו בטוחים שהיא תעלה ללא תקלות.

ניסן סלומינסקי: ישר כוח.

מאיר גופשטיין: אני חייב לציין שמערכת "להב" זכתה גם בפרס לגבי יוזמות טכנולוגיות.

מאיר גופשטיין: זה לא מערכת זמנית.

מאיר גופשטיין: זה משהו שבאמת נבנה פה כחול-לבן על בסיס מנועי השוואה בין-לאומיים.

מאיר גופשטיין: זו מערכת שאנחנו לא מזלזלים בה.

אורי מקלב: אני רואה שזמנה של הוועדה מצטמצם.

אורי מקלב: אני חושב שאולי כדאי לכוון אותם לכיוון המשטרה.

יעל כהן-פארן: האם יש לכם איזשהם נתונים לגבי הרכשות כפולות שנמנעו?

ניסן סלומינסקי: שאלנו.

יעל כהן-פארן: אני מתנצלת, לא הייתי.

ניסן סלומינסקי: יש שלוש רמות, אגיד אחר כך.

רועי פרידמן: עכשיו אעבור לדבר על ממצאים שעולים בדוח לגבי משטרת ישראל.

רועי פרידמן: הנושא הראשון נוגע בממשק של המשטרה לביצוע שאילתות במאגר.

רועי פרידמן: משטרת ישראל עדיין לא העבירה דרישה מבצעית – דמ"צ, לרשות לניהול המאגר הביומטרי לצורך הקמת ממשק לביצוע שאילתות.

רועי פרידמן: רק אדגיש שכדי לבצע את זה גם נדרש תיקון של התקנות.

רועי פרידמן: הנושא הזה בסוברניות של המשטרה להחליט האם הדבר הזה אכן נדרש כדי לממש את תפקידיה.

רועי פרידמן: יחד עם זאת, לפני שמתקנים תקנות ולפני שניגשים לביצוע של ממשק כזה צריך להגיש דרישה מבצעית כדי שהרשויות, הרשות לניהול המאגר, יידעו כיצד להיערך.

ניסן סלומינסקי: גלעד, קיימנו דיונים ארוכים כי זה אחד הדברים שהטרידו אותנו.

ניסן סלומינסקי: דמיינו לעצמנו שמישהו נוסע על הכביש ושוטר עוצר אותו ומבקש מסמכים.

ניסן סלומינסקי: השוטר נכנס למאגר ובודק אם זה אכן בסדר או לא בסדר.

ניסן סלומינסקי: אם זה כך, לא היינו מאשרים את המאגר.

ניסן סלומינסקי: רצינו לדעת שהשוטר שרוצה לאמת נתונים או לתת דוח יכול להיכנס למאגר.

ניסן סלומינסקי: אם אני זוכר טוב דיברנו על זה ונבנה איזשהו מערך מאוד מאוד שהוא לא יכול וכו' וכו'.

ניסן סלומינסקי: השאלה היא האם המשטרה בכלל תרצה להשתמש במאגר, האם המשטרה צריכה אותה, או שהיא עצמאית בשטח.

ניסן סלומינסקי: כי יכול להיות שהצבא, לדוגמא, אומר: תודה רבה, אין אצלי קונצים, אין כלום.

ניסן סלומינסקי: יש לי מאגרים פי אלף יותר טובים משלכם, גם טביעות אצבע, גם פנים, גם DNA.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך טובות מכם, אני עצמאי לחלוטין, ואנחנו מחליטים בהתאם להנחיות שישנן מי משתמש, מי יכול להשתמש, ויש הנחיות שם הנחיות מאוד ברורות - שזה לא יהיו הנחיות שלהם.

ניסן סלומינסקי: למשל, ה-DNA בצבא נצרך לצבא למקרים שיש צורך בזיהוי, לא עלינו, ולכל מיני דברים שונים.

ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות שהצבא אומר: לא צריך.

ניסן סלומינסקי: היה דיון והיתה הבנה שהמשטרה כן תצטרך ואנחנו לא רצינו.

ניסן סלומינסקי: בנינו איזה ממשק.

ניסן סלומינסקי: השאלה היא איפה זה נמצא והאם בכלל המשטרה תצטרך את זה או לא, כי יכול להיות שמעכשיו שהם מכרו את "להב" אז גמרנו ואין לכם שום קשר ל - - -

גלעד בהט: צהריים טובים, אני גלעד, רמ"ט חקירות.

אורי מקלב: סליחה, אני רק רוצה שהוא ישלים את הדבר הזה שהוא כותב בדוח שהיו הרבה הקשות שגויות במערכת ההשוואה שהיתה.

אורי מקלב: כדאי שלא נתבלבל.

אורי מקלב: בקשת המשטרה להיכנס למאגר הביומטרי ושאילתה דרך הניידת, ואני מבין שלא על זה דיבר היושב-ראש.

רועי פרידמן: תיכף אדבר על הנושא הזה, זו נקודה בפני עצמה.

אורי מקלב: זו שאלה נפרדת לגמרי שאני חושב שהיום כן מסודרת או לא מסודרת.

אורי מקלב: בהצעת החוק הביומטרי לא שינינו את מה שהיה קיים.

אורי מקלב: אני לא יודע איזה סמכות יש להם היום, אבל עדיין לא אישרנו.

ניסן סלומינסקי: יש איזה דרך.

ניסן סלומינסקי: אבל אני לא יודע מה קיים היום, תיכף נשמע.

אורי מקלב: נניח ויש לאדם תעודת זהות ביומטרית ושוטר מבקש ממנו לשים טביעת אצבע בטאבלט שיש לו בניידת, וראיתם תקלות בהשוואה מול תעודת הזהות.

רועי פרידמן: זו נקודה חשובה מאוד.

רועי פרידמן: זה ממצא חשוב בדוח, וזו הנקודה הבאה לגבי המשטרה.

רועי פרידמן: אני רוצה להתחיל בנושא הממשק, אם אפשר, ואחרי זה לעבור - - -

ניסן סלומינסקי: תתחיל לדבר על כל המשטרה ואחר כך נשאל אם יש להם חידוש או לא.

רועי פרידמן: חבר הכנסת מעלה, ובצדק, את השוואת טביעות האצבע לתעודות הזהות בניידות המשטרה.

רועי פרידמן: זו השוואה של אחד לאחד – אדם מול תעודה.

רועי פרידמן: איכות ההשוואה של טביעות האצבע מול התיעוד בניידות לא עומדת בדרישות.

רועי פרידמן: אנחנו חושבים שהמשטרה צריכה להבין את הסיבות למה אחוזי השגיאות הם כה גבוהים ורק לאחר מתן מענה בנושא אחוז השגיאות הגבוה ראוי להפעיל את המערכת הזו, בין היתר, בשל הרגישות.

ניסן סלומינסקי: שם זה השוואה למה שיש בצ'יפ.

רועי פרידמן: בשבב.

ניסן סלומינסקי: זה השוואה לזה, לא קשור למאגר.

רועי פרידמן: לא קשור.

רועי פרידמן: יש פה שתי נקודות לגבי המשטרה: שאילתות שהמשטרה לפי החוק יכולה לעשות בצורות כאלה ואחרות למאגר, והשוואה אחד לאחד של אדם מול תעודתו, לדוגמה, בניידת.

רועי פרידמן: לגבי השוואה אחד לאחד בניידת לא ראוי להפעיל את המערכת הזו בשיעורי שגיאה כה גבוהים, בין היתר, בגלל הממשק הרגיש שאדם מנסה להוכיח את זהותו ברחוב ויאמרו לו - - -

ניסן סלומינסקי: בדקתם וראיתם שיש הרבה מאוד.

רועי פרידמן: כן, אנחנו נסמכים על בדיקות שהמשטרה ביצעו ועל מסמכים שהמשטרה הביאה לנו על בדיקות שהם עשו – שיעורי שגיאה גבוהים בסדרי גודל מהמצופה.

רועי פרידמן: אחת האמירות שלי היא שלא נכון יהיה להשתמש בממשק השאילתות למאגר כפיצוי על כך שההשוואה אחד לאחד אל מול התיעוד אינה עובדת בצורה שהיינו רוצים שהיא תעבוד.

נעמה בן צבי ריבלס: אחדד את הנקודה האחרונה שרועי ציין פה.

נעמה בן צבי ריבלס: החוק בסעיף 7 קובע שאם המשטרה מבצעת השוואה אחד לאחד מול התיעוד ונוצרת שגיאה אז הם יכולים לפנות בשאילתה למאגר.

נעמה בן צבי ריבלס: שני התהליכים האלה לא הושלמו, גם הסיפור של הממשק מול המאגר, גם יש בעיות בהשוואה אחד לאחד.

נעמה בן צבי ריבלס: רצינו להדגיש שיש פה איזשהו סוג של קשר וצריך לברר, קודם כל, את הסיבות לשגיאות בנושא של התיעוד בשימת לב שיש פה גם את הנושא של השאילתות למאגר שהחוק קושר ביניהם בסיטואציה מסוימת.

ניסן סלומינסקי: בצ'יפ יש תמונה ויש טביעת אצבע.

ניסן סלומינסקי: מה לא היה תואם?

ניסן סלומינסקי: האם טביעת האצבע או התמונה?

רועי פרידמן: טביעת האצבע.

נעמה בן צבי ריבלס: המשטרה לא קיימה בדיקות של אחד לאחד עם תמונת פנים, המשטרה קיימה בדיקות של אחד לאחד ביחס לטביעת האצבע.

אורי מקלב: האם הם קיבלו מכל שוטר שלא היתה לו תקלה ומזה הם הוציאו את הדוח או שהם בדקו לבד?

אורי מקלב: אני עדיין רוצה להבין מרועי מה המשמעות שזה לא תקין כאשר מבקשים מאזרח לתת טביעת אצבע ולהוציא תעודת זהות.

אורי מקלב: האם זה מראה: זה לא אתה?

אורי מקלב: זה לא תקין?

רועי פרידמן: זה לא אתה.

אורי מקלב: למה אתה מנחה את המשטרה לא להשתמש בזה אם זה אחד לאחד?

אורי מקלב: איפה יכולות להיות התקלות?

ניסן סלומינסקי: לא "לא להשתמש", הוא פונה למאגר.

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה לפנות למאגר.

אורי מקלב: אני לא חושב שיש תהליך שמהניידת פונים למאגר.

אורי מקלב: יש מאגר של המשטרה עצמה.

רועי פרידמן: אני אומר שני דברים: אחד, בגלל שזו מערכת ביומטרית ששיעורי השגיאה שלה מאוד גבוהים, שיעור גדול מאוד של אזרחים תמימים שהם אכן הם, ואני לא אפרט אותו כאן את השיעור, השוטר יגיד להם: אדוני מתחזה, אדוני לא אותו אדם שיש בתעודת הזהות, ויידרש בירור נוסף לכל הפחות, ובתסריט אחר שאילתה למאגר הביומטרי בגלל שיש reject של ההשוואה של האחד לאחד.

רועי פרידמן: לכן, אם בוחרים לעשות שימוש במכלול האמצעים שהחוק מאפשר למשטרה צריך לוודא ששיעור השגיאות הוא כמקובל.

תהילה אלטשולר: אבל תוסיף שביקשת גם ושלא קיבלת תשובות.

תהילה אלטשולר: זה גם כתוב בדוח.

ניסן סלומינסקי: האם יש פה מישהו מהמשטרה שיכול להסביר?

גלעד בהט: רק צריך לתת לו הזדמנות, זה הכול.

גלעד בהט: הוא גם ניסה וקטעו אותו.

גלעד בהט: התשובה היא כן.

גלעד בהט: אני גלעד בהט, ראש מדור חקירות במטה הארצי.

גלעד בהט: ראשית, חשוב שנבין כי בניגוד לפרסומים או לדברים שקדמו לישיבת הוועדה היום שדיברו על זיהוי לא נכון ונתונים לא נכונים, הדברים האלה כפי שהובאו על-ידי הממונה על היישומים הביומטריים באמת ממצים את הנושאים והם שניים כי כל מה שנאמר ושאני שמעתי וקראתי, יש בו הכול חוץ מאמת.

יוליה מלינובסקי: זה בדרך כלל הטענות שלנו, אתם בדרך כלל תמיד אומרים רק אמת.

גלעד בהט: אנחנו משתדלים.

גלעד בהט: דיברתי על הפרסומים ואני לא סתם אומר, זה חשוב.

גלעד בהט: יש פה נושאים: הראשון הוא הדמ"צ - הדרישות המבצעיות, והשני הוא נושא תעודות הזהות.

גלעד בהט: צריך להבין שהמשטרה, נכון להיום, לא עושה שימוש ואין לה כניסה למאגר הביומטרי.

גלעד בהט: למשטרה יש מאגר טביעות אצבע משל עצמה.

גלעד בהט: הוא קיים כבר המון שנים.

גלעד בהט: שם נמצאות טביעות האצבע של אנשים שהיו חשודים או שלפי החוק מותר ליטול מהם טביעות אצבע, ומולם אנחנו בודקים חשודים או אנשים שהחוק מתיר לנו לבדוק כשהם באים במגע עם שוטרים.

גלעד בהט: המאגר הזה מטבע הדברים מכיל טביעות אצבע של אנשים שנפגשו עם המשטרה פעם אחת או יותר, ויש לנו הרבה לקוחות חוזרים.

גלעד בהט: לכן, כאשר אנחנו מדברים על 1.2 מיליון תעודות זהות ביומטריות שהופקו עד היום למול 8 מיליון בערך אוכלוסייה, המאגר שלנו, של המשטרה, הרבה יותר מדויק והרבה יותר רלוונטי אלינו היום.

גלעד בהט: ייתכן שבמרוצת השנים כאשר יותר ויותר אנשים יורכשו במאגר הביומטרי הכללי, הדרישה והיכולת שלנו לפנות אליו תגדל.

גלעד בהט: אני רק רוצה להדגיש ולהסביר שיש פה כיוון מסוים לאירועים שבהם אנחנו נדרשים לבדיקות שלא מול אירועים פליליים.

גלעד בהט: לדוגמה, חס וחלילה, אירועי טרור, אירועי נפגעים רבים, אירועי זיהוי חללים.

גלעד בהט: אלו אירועים שאנחנו כן נרצה בהם לפנות בסבירות גבוהה יותר כי הסבירות שיימצאו בהם אנשים שלא היו במשטרה גבוהה יותר מאשר אירועים פליליים, וחשוב להבין את זה.

גלעד בהט: נושא נוסף – אנחנו מנסים להגיע למצב שבו כאשר אנחנו נציג את הדרישה המבצעית מול משרד הפנים היא תהיה המדויקת והנכונה ביותר.

גלעד בהט: צריך לקחת פה שני פרמטרים חשובים: הראשון הוא שאנחנו מדברים על חוק ששונה.

גלעד בהט: הצעת החוק בתחילתה דיברה על טביעות אצבע קבועות לאורך זמן.

גלעד בהט: היום החוק כפי שהוא התקבל מדבר על טביעות אצבע וולונטריות פעם אחת ולחמש שנים בלבד – יש לזה משמעות.

גלעד בהט: יש משמעות נוספת לנושא תמונות הפנים שזה מדע שהולך ומתפתח.

גלעד בהט: היום היכולת לזהות זיהוי חד-ערכי בתמונות פנים לא גבוהה, בטח לא כמו טביעות אצבע.

גלעד בהט: לכן, צריך לעשות חשיבה מאוד גדולה לגבי הדמ"צ.

אורי מקלב: מה שאתה אומר מדויק?

תהילה אלטשולר: זה לא מדויק.

ניסן סלומינסקי: גם אז אמרו לנו שהם עובדים על שכלול התמונות בצורה כזו שזה יהיה מדויק לפחות כמו טביעות האצבע, אם כי גם סיפרו לנו שטביעות האצבע במשך השנים גם הן מקבלות סטיות ושינויים.

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שאומרים שיודעים לעשות את החישוב של ההשתנות הזו יותר, ואמרו לנו שזה יום יגיע שזה יספיק וזה יהיה די והותר ושתמונות הפנים יהיו להרבה זמן, לא בשינוי כמו בזה.

ניסן סלומינסקי: אמרו שעובדים על זה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכבר יש, יכול להיות שלא.

ניסן סלומינסקי: העולם מתקדם.

גלעד בהט: בהחלט לצורך הצגת דרישה מבצעית אנחנו רוצים שהדברים האלה יהיו מוסדרים גם ברמה שאנחנו דורשים.

גלעד בהט: אדוני, צריך לזכור שהמאגר הביומטרי של משרד הפנים הוא מאגר חדש אל מול המשטרה, ואסביר למה.

גלעד בהט: המשטרה מכירה עד היום שני סוגי מאגרים: מאגר שהיא עצמה מחזיקה ומתחזקת אותו ומאגר שניתנה לה רשות לקבל ממנו מידע.

גלעד בהט: המאגר הזה, המאגר הביומטרי, הוא לא אחד משני אלה, הוא מאגר חדש.

גלעד בהט: אין לנו רשות כניסה אליו.

גלעד בהט: אנחנו יכולים לפנות בשאילתות מסוימות, בנתונים מסוימים, חלק בצווי בית משפט וחלק למול אנשי משרד הפנים, כדי לקבל נתונים.

גלעד בהט: לכן, צריך לראות שהדברים פה שונים וצריך להקים דרישה מסודרת לנושא הזה – זה ההסבר לגבי הדרישה המבצעית שדיברת עליה.

גלעד בהט: אני רוצה להתייחס לנושא השני והוא הנושא של הבדיקות שנעשו למול תעודות הזהות, מה שנקרא אחד לאחד.

גלעד בהט: לגבי הבדיקות האלה – בתחילת הדרך אכן בדקנו כמה מאות אנשים.

גלעד בהט: אני מסביר.

גלעד בהט: אין שום קשר למאגר הביומטרי, מדובר על בדיקה מול תעודת זהות רק אם טביעות האצבע של האדם העומד מולי זהות לאלה של הצ'יפ.

גלעד בהט: זו בדיקה שנעשתה בכמה מאות בתחילת הדרך.

גלעד בהט: יש שם אחוזי אי-התאמה בעייתיים.

גלעד בהט: המשמעות שלנו - כשאנחנו עומדים מול חשוד אנחנו לא עושים בתווך ריק, אנחנו עומדים מול אדם שהזמן שלו יקר.

גלעד בהט: אם אני אומר לו עכשיו: אתה לא מתאים וצריך לקחת אותך לתחנת משטרה ולבדוק אותך שם, יכול להיות בהחלט, בסבירות בעייתית מבחינתנו, שעיכבתי אותו סתם בגלל בעיה טכנית כזו או אחרת.

גלעד בהט: לכן, ככל שנקפו השנים כמות הבדיקות האלה ירדה לעומת הבדיקות שאנחנו עושים מול המאגר שלנו.

גלעד בהט: התוצאה הסופית היא שהיום חשודים נבדקים, וכמות הבדיקות מול המאגר שלנו, של המשטרה, היא במאות אלפים בשנה כי זה לוקח שניה ואחוז השגיאה שלה הוא ממש אפסי.

גלעד בהט: אני לא אגיד אפס אפס.

גלעד בהט: ולכן, אם בדקתי אדם אני מקבל מיד תשובה אם הוא מתחזה או לא מתחזה מול המאגר שלי.

אורי מקלב: כמה יש במאגר שלכם.

גלעד בהט: מיליון וחצי.

אורי מקלב: ואם הוא אומר שהוא לא נמצא במאגר, מה אתה עושה?

גלעד בהט: כשאני מעכב חשוד שיש לי סמכות לבדוק אותו, ברגע שלקחתי טביעת אצבע שלו אני תוך שניה או תוך מספר שניות יכול לקבל תשובה האם הוא זהה למישהו במאגר שלי, וזה עונה וזה בסדר, או שהוא זהה לטביעת אצבע אבל לא עם אותה תעודת זהות, ואז כנראה או שהוא מתחזה או שמישהו לפניו התחזה.

גלעד בהט: האופציה השלישית זה שהוא לא מופיע אצלי במאגר, ואז אני יכול לבדוק אם תעודת הזהות שלו אמורה להופיע במאגר ויודע שהוא מתחזה או לא.

גלעד בהט: כלומר, קיבלתי תוך מספר שניות בודד את התשובה, ואני חוסך הרבה מאוד הליכים.

גלעד בהט: אם אני בודק את תעודת הזהות, כמו שהתחלנו לעשות, אני פתאום מגלה אחוזי שגיאה גבוהים, ואז הוא כן מזהה או לא מזהה.

יוליה מלינובסקי: למה?

יוליה מלינובסקי: זו השאלה.

גלעד בהט: מצוין.

גלעד בהט: יש פה חלק אחד שתלוי בנו, במשטרה, שנוגע לצורת לקיחת הבדיקה.

גלעד בהט: יכול להיות שהשוטר לא לקח טוב את הבדיקה.

גלעד בהט: אנחנו עשינו בדיקה על מספר מקרים בודד.

גלעד בהט: זה לא מייצג תופעה.

גלעד בהט: אני לא יכול לתל לכם תשובה נכונה או לא נכונה, אני יכול להגיד שבמקרים שכן בדקנו טביעת האצבע של האדם התאימה למה שיש לנו במאגר.

גלעד בהט: זאת אומרת, הוא לא היה מתחזה.

גלעד בהט: לכן, גם הבדיקות שאנחנו עושים היום מסתמכות אך ורק על המאגר שלנו.

גלעד בהט: מאחר ואנחנו לא רוצים לעכב אנשים סתם, אנחנו חייבים לוודא את החלק השני של הבדיקה שלא תלוי בנו.

גלעד בהט: למשל, יכול להיות ששוטר לא לקח טוב טביעת אצבע, יכול להיות שהציוד שהיה במשרד הפנים לא היה טוב.

גלעד בהט: אני כבר אומר לכם שבתחילת הדרך התרענו בפני משרד הפנים לפני מספר שנים שהציוד לא היה טוב ובעקבות זאת הוא הוחלף.

גלעד בהט: יש כחצי מיליון טביעות אצבע שנלקחו שלא מספיקות טוב לסטנדרט של השטח כדי לקבל תשובה חיובית.

גלעד בהט: זה הוחלף וזה תוקן.

ניסן סלומינסקי: גלעד, אם הוא לא נמצא במיליון וחצי שלכם של המאגר, מה אתם עושים אז?

ניסן סלומינסקי: הוא לא נמצא כי הוא אדם טוב, הוא לא נפגש אף פעם עם המשטרה.

ניסן סלומינסקי: עצרו אותו על הכביש, לא שהוא עשה משהו.

גלעד בהט: אם הוא לא נמצא, אנחנו בודקים את מספר תעודת הזהות שלו והאם אמורה להימצא טביעה.

גלעד בהט: אם על תעודת הזהות הזו שהוא מזדהה בה אמורה להימצא טביעה במאגר והתשובה היא לא, זאת אומרת שיש פה בעיה.

גלעד בהט: זאת אומרת, או שהוא מתחזה או שמישהו התחזה לפניו.

יוליה מלינובסקי: מאגר שלך.

גלעד בהט: מאגר שלי.

יעל כהן-פארן: מה אתה עושה עם מישהו שהוא בכלל לא במאגר שלך?

גלעד בהט: אחרי הבדיקות האלה, אם מכל הדברים האלה לא קיבלתי שום תוצאה, אם יש לו תעודת זהות ביומטרית – אגב, אני יכול להגיד לכם שלרוב האנשים שאנחנו באים איתם במגע, לרוב לקוחותינו, אין עדיין זיהוי ביומטרי.

גלעד בהט: מן הסתם, הם גם לא רצים.

גלעד בהט: הלקוחות שלנו עוד ממעטים להשתמש בזה.

קריאה: הלקוחות שלכם ממילא נמצאים במאגר שלכם.

גלעד בהט: נכון, רובם.

גלעד בהט: אבל יש תהליך של אימות זיהוי.

גלעד בהט: אם לא מצאתי שום תשובה מהמאגר הביומטרי אני חייב לבצע תהליך של אימות זיהוי.

גלעד בהט: זה יכול להיות מול תעודה ביומטרית במיעוט המקרים, אני יכול לבדוק את זה מול התעודה אם יש לו.

גלעד בהט: לרוב אין, אבל אם יש.

גלעד בהט: ואם לא, אני חייב לבצע הליך זיהוי שיכול להיות תלוי בנסיבות.

גלעד בהט: אם זה אדם שנעצר לבדיקה שגרתית לרוב זה יסתיים בשטח, אם מדובר בחשוד בעבירה לרוב זה לא יסתיים בשטח כי הוא חשוד בעבירה ולרוב הוא יילקח לתחנה לזיהוי נוסף.

יוליה מלינובסקי: אבל יש לך שלוש שעות לזהות אותו.

גלעד בהט: נכון.

אורי מקלב: עצם זה שההקשה או הבדיקה מראה לכם תשובה שלילית זה נותן איזושהי מוטיבציה או הנחיה לשוטר.

אורי מקלב: אני מבין שהצרכנים הכי גדולים של הביומטרי בחיי היום זה המשטרה.

תהילה אלטשולר: אבל כאן אנחנו בשיטור פנים.

תהילה אלטשולר: הפגיעה של זה בזכויות אדם בישראל הרבה יותר.

אורי מקלב: היא עלולה להיות גדולה.

גלעד בהט: זו בדיוק הסיבה שלאחר שמצאנו שיש בעיה, יש אי-התאמות, אנחנו היום לא לוקחים את הדבר הזה כאינדיקציה לעיכוב אדם, אלא אם כן יש חשד נוסף.

גלעד בהט: זאת אומרת, אם הוא גם חשוד וגם אין אותו במאגר - - -

אורי מקלב: יש צורך בהנחיה.

גלעד בהט: אני אומר את זה במפורש.

גלעד בהט: עצם העובדה שיש אי-התאמה בין התעודה עצמה לבין טביעות האצבע שלו לא מקימה חשד מספיק, אלא אם הצטברו נסיבות מסוימות.

גלעד בהט: למשל, שהוא לא מופיע גם.

גלעד בהט: כמובן שאם יש במאגר שלנו חשד התחזות, כמובן שזה ממשיך, וכמובן שאם הוא חשוד בדבר אחר הוא כן יילקח.

גלעד בהט: אבל בגלל אחוז אי-ההתאמות אנחנו לא לוקחים את הבדיקה הזו כבדיקה שמחייבת ושנותנת אינדיקציה.

אורי מקלב: אתם לא מאמצים את הדוח.

אורי מקלב: אתם לא מאמצים את מה שרועי מציג בתוך הדוח שלא להשתמש בזה.

אורי מקלב: אתם משתמשים ואתם אומרים: אנחנו - - -

גלעד בהט: לא, בדיוק הפוך.

אורי מקלב: אני רואה גם את שפת הפנים של רועי שאומר כן.

אורי מקלב: ההמלצה שלו בדוח לא להשתמש בזה.

גלעד בהט: וכמו שאני אומר, אנחנו לא משתמשים בזה כאינדיקציה לזיהוי – זה מה שאמרתי.

גלעד בהט: אמרתי שאנחנו משתמשים במאגר שלנו, במאגר טביעות האצבע של המשטרה.

יוליה מלינובסקי: בניתם מאגר ויש מכשיר שלהם ומכשיר שלך.

יוליה מלינובסקי: למה לא עשיתם התאמות כך ששני המכשירים האלה ידברו האחד עם השני?

יוליה מלינובסקי: אני מבינה כך: או שתעודת הזהות החכמה היא לא מספיק חכמה, יש שם באג, או שהקורא שלך בנייד שרכשתם לא טוב, או שתוכנת המחשב שאתם עובדים איתה לא מתאימה לתוכנה של משרד הפנים.

יוליה מלינובסקי: משהו לא עובד פה.

גלעד בהט: גברתי צודקת, אבל האפשרויות שתיארת הן בדיוק הסיבה שאנחנו צריכים לאפיין מה בדיוק הסיבה, ורק אחרי זה להוציא את הדרישה שתהיה מתאימה לזה - נכון, זה נכון.

יוליה מלינובסקי: אבל הפיילוט היה חמש שנים, מאגר יש כבר שנתיים.

יוליה מלינובסקי: איפה הייתם?

גלעד בהט: ב-2015 החלו הבדיקות.

גלעד בהט: ביצענו מאות בדיקות ב-2015.

גלעד בהט: יש אי-התאמות.

גלעד בהט: בהתחלה הצבענו עליהן והוחלף המכשיר, ולאחר מכן אנחנו עושים בדיקות כדי לראות איפה השגיאות.

גלעד בהט: אנחנו עושים לא הרבה בדיקות כי השימוש הוא מול חשודים, אני מזכיר.

גלעד בהט: אין לנו סביבה סטרילית שאני יכול להזמין אנשים לצורך ניסוי, אנחנו לא בסביבת ניסויית.

יוליה מלינובסקי: שאלתי שאלה פשוטה: למה לפני הקמת המאגר וגם בתקופת הפיילוט אתם לא ישבתם ביחד ביניכם ויחד עם הממונה ולא עשיתם התאמות של כל המערכות והמחשבים המתאימים כך שזה יקרא את זה וזה יקרא את זה.

יוליה מלינובסקי: זה לא חדש.

יוליה מלינובסקי: איפה הייתם קודם?

שירה זמיר: אנסה לענות.

שירה זמיר: שמי שירה זמיר, ואני סגנית ראש מז"פ ואני ראש מחלקת ביומטריה פורנזית בחטיבה לזיהוי פלילי.

שירה זמיר: כשקנו את המכשור להרכשת טביעות האצבע במאגר הביומטרי המחלקה שלנו נתנה אפיון שמתאים לנו ולעבודה במז"פ וזה לא המכשור שנקנה.

שירה זמיר: לקחו עם המכשור הזה של חברת לומידן בערך חצי מיליון טביעות אצבע, ורק אחרי שהבינו, ואנחנו יעצנו להם שיקבלו את חוות הדעת שלנו, החליפו את סוג המכשור.

יוליה מלינובסקי: ברשות האוכלוסין.

שירה זמיר: נכון.

יוליה מלינובסקי: מתי זה היה?

שירה זמיר: אם אינני טועה, ב-2015.

שירה זמיר: דבר נוסף, טביעות האצבע שנלקחות על-ידי המאגר הביומטרי יכולות להיבדק במאגר המשטרתי שלנו שבוע.

שירה זמיר: הן נמחקות אחר כך, הן לא נמצאות שם יותר.

שירה זמיר: קשה מאוד ללכת אחורה ולעשות את הבדיקה למה משהו לא היה בסדר ולתחקר את הנסיבות או את הסיבות לאי-הצלחה.

שירה זמיר: אני רק יכולה לומר שב-28 פעמים שלקחו את זה השנה, 24 היו בסדר גמור.

שירה זמיר: טביעות האצבע שנלקחו מהחשוד נשלחו למאגר המשטרתי ונמצאו מתאימות לו.

שירה זמיר: שתיים היו בסדר.

שירה זמיר: אחת היתה סתם בדיקה של טסט והיא נכנסה למספר הזה ואת השלישית כבר לא יכולנו לבדוק כי היא כנראה נמחקה ואי-אפשר היה לבדוק את זה.

שירה זמיר: זו אחת הסיבות שאנחנו לא יכולים היום ללכת אחורה ולעשות את הבדיקה של הכשל.

יוליה מלינובסקי: סליחה, אני לא מדברת כרגע על המאגר המשטרתי.

יוליה מלינובסקי: הוא לא מעניין אותי כי הוא קיים וזה שלכם ואתם משתמשים בו ברשות.

יוליה מלינובסקי: השאלה שלנו היא לגבי המאגר הביומטרי.

יוליה מלינובסקי: נניח ועשיתי חס ושלום תאונת דרכים ועצרתם אותי על מנת לוודא שאני זה אני עם תעודת זהות ביומטרית.

יוליה מלינובסקי: שמתי את האצבע במכשיר בניידת של השוטר והוא מסתכל ורואה שזה לא מתאים.

יוליה מלינובסקי: מה קורה עם זה?

יוליה מלינובסקי: למה המכשיר אצלכם לא תואם לטכנולוגיה שיש שם?

יוליה מלינובסקי: זו השאלה.

ניסן סלומינסקי: לא, זה שני דברים נפרדים.

ניסן סלומינסקי: למה זה לא מתאים לצ'יפ של התעודה – זה סיפור אחד.

ניסן סלומינסקי: למה זה לא תואם למאגר – זה סיפור שני.

ניסן סלומינסקי: הם עוד לא הגיעו למאגר, הם לא מגיעים עוד למאגר – עזבי כרגע.

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור למאגר, זה קשור למכשיר בתוך הניידת שלא קורא נכון.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שהמכשיר בתוך הניידת לא תואם את מה שיש בצ'יפ.

ניסן סלומינסקי: תנו לי להבין, המספרים שאת אמרת, שירה, זה כל הבדיקות שניסתם לעשות?

ניסן סלומינסקי: זה רק 28 אנשים?

גלעד בהט: לא, לא.

גלעד בהט: המספרים – היא לקחה פר תקופת זמן.

גלעד בהט: עשינו בתחילת הדרך מאות.

גלעד בהט: יש מעל כ-1,300 עד 1,400 בדיקות שעשינו.

ניסן סלומינסקי: כלומר, לקחתם מישהו עם תעודת זהות ביומטרית שיש את טביעת האצבע שלו בצ'יפ ובדקתם בניידת שלכם על מנת לראות אם זה תואם?

גלעד בהט: כן.

גלעד בהט: זה יכול להיות בניידת, זה יכול להיות גם בפני חוקר.

ניסן סלומינסקי: בתחנה, בסדר.

ניסן סלומינסקי: מתוך ה-1,300 האלה, מה מצאתם?

ניסן סלומינסקי: כמה אחוז זה תאם וכמה אחוז זה לא תאם?

גלעד בהט: יש אחוז אי-התאמה שאנחנו לא יכולים לחיות איתו במובן הזה שאני לא יכול לאמץ את הבדיקה הזו כמשהו שיכול לקבוע זהות בשטח כי הסיכון של זה זה עיכוב אנשים ללא צורך, ולכן אנחנו לא משתמשים בזה כרגע.

גלעד בהט: רק שיובהר, יש התאמה ברוב המקרים, במספר גדול מאוד של המקרים, באחוזים מאוד גבוהים, ועדיין אנחנו לא יכולים לקחת סיכון שמתוך כמות מסוימת של אנשים אנחנו מעכבים בסוף.

גלעד בהט: זה לא ניסוי, זה אנשים שעובדים מולם.

ניסן סלומינסקי: יש את הניידת שלכם ויש באופן תיאורטי את הניידת של המאגר או של רשות האוכלוסין – ניידת של הגוף הזה.

ניסן סלומינסקי: אתה יושב שם עם מכשיר שלך והוא יושב עם מכשיר שלו.

ניסן סלומינסקי: נניח ולוקחים את התעודה הביומטרית של יוליה שהתנדבה להיות שפן הניסיון.

ניסן סלומינסקי: היא שמה אצבע אצלך בניידת ואחר כך היא יוצאת ושמה בניידת שלהם את האצבע.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להגיד שאצלם זה ייצא זהה ואצלך זה יכול לצאת לא זהה?

גלעד בהט: אני לא יכול להגיד מכיוון שאני לא יודע על תהליך במשרד הפנים או ברשות האוכלוסין שבדק לאחר הנפקת התעודה האם זה תואם – אני לא יודע על תהליך כזה, אני יודע אצלנו מה נבדק.

גלעד בהט: אני לא יודע מה עשו במשרד הפנים.

גלעד בהט: אני רק מזכיר שבמשרד הפנים לא בודקים לך את זה.

יוליה מלינובסקי: אבל אם באתי עם התעודה למשרד הפנים סביר להניח שזה תואם, אבל אצלך יכול להיות סיפור שזה לא תואם אם הם נתנו לי תעודה ביומטרית, נכון?

גלעד בהט: נכון.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור למאגר, אולי זה משהו שקשור למכשיר בניידת אצלכם.

ניסן סלומינסקי: גלעד, יכול להיות שהמכשיר אצלכם ישן ולא משוכלל ואצלם כן?

גלעד בהט: כשאני בודק את המקרים שבדקנו מול המאגרים שלנו נמצאה התאמה.

יוליה מלינובסקי: עזבו את המאגר, ניקח תעודה זהות ביומטרית מול אדם.

יוליה מלינובסקי: למה אתם לא ידעתם לדבר ביניכם כדי לקנות טכנולוגיות ומכשירים מתאימים כדי שזה ידבר עם זה?

יוליה מלינובסקי: הממונה על המאגר, איפה אתה היית?

יוליה מלינובסקי: למה לא תיאמת את כל ההליך הזה כדי שלא יהיה אחוז כל כך גבוה של נכשלים?

יוליה מלינובסקי: זו השאלה.

ניסן סלומינסקי: לא, זה שני דברים.

יוליה מלינובסקי: לא, זה אותו דבר כי הם היו צריכים לתאם ביניהם.

אורי מקלב: אני רוצה לומר מילה אחת - - -

ניסן סלומינסקי: חברים, הבעיה היא שהזמן שלנו נגמר.

יעל כהן-פארן: לא התייחסתי, אדוני היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: מאחר ויש לנו עוד שתי דקות, נצטרך לעשות עוד ישיבה.

ניסן סלומינסקי: בואו נישאר עם השאלות האלה כדי שאתם כבר תבואו עם תשובות לישיבה הבאה אחרי שתעשו את כל הבירורים ביניכם.

ניסן סלומינסקי: תוכלו אז לתת לנו תשובות מסודרות כי אנחנו לא מצליחים להבין כאן משהו, ואני לא מדבר כרגע על המאגר, אני מדבר על הצ'יפ עם המכשיר שבודק כאן ובודק שם, בודק בלשכה במשרד הפנים ואחר כך יוצא ונכנס ללשכה במשטרה כשכאן יכולה להיות התאמה ופה לא.

אורי מקלב: מכיוון שהישיבה הזו היא ישיבה משותפת עם ועדת המדע והטכנולוגיה, הנושא הזה כן מעניין אותי ואני באמת רוצה לבקש ממך לא רק להרחיב טיפה את הדיון הזה.

אורי מקלב: אם אנחנו רוצים להגיע לשימוש בתעודות הזהות החכמות, השאלה היא האם הבעיה רק במשטרה או שמדובר בבעיה שתהיה רוחבית.

אורי מקלב: אנחנו רוצים מזה ללמוד איפה הבעיה וכן להיכנס הרבה יותר לנושא הטכנולוגי.

אורי מקלב: קודם כל, אני מבקש לבדוק גם האם הבדיקה שאתם עושים מול המאגר המשטרתי שלכם היא חוקית והאם זה תואם לחוק בשעה שאתם עוצרים אדם ברחוב.

אורי מקלב: אמרת שלפי החוק זה מותר לכם.

גלעד בהט: התשובה היא כן.

אורי מקלב: מעבר לזה, אני אשאל אותך בתוך המיליון וחצי שיש לכם בתוך המאגר שלכם, כמה זה מזוהים וכמה זה רק מספרים באוויר.

אורי מקלב: הרי בתוך המיליון וחצי זה לא רק שגויים.

אורי מקלב: למשטרה יש מאגר של טביעות אצבע כשהיא גם לא יודעת מי הם האנשים האלה.

גלעד בהט: לא, אדוני.

גלעד בהט: אני מתנצל אבל זה לא נכון.

אורי מקלב: אתה נמצא בזירה שבה יש לך טביעות אצבע, האם אתה מכניס את זה למאגר?

גלעד בהט: לא, אדוני.

גלעד בהט: אדוני יבדיל בין - - -

אורי מקלב: השאלה היא האם אתה משתמש במאגר הזה ו - - -

גלעד בהט: לא, לא – ממש לא.

גלעד בהט: יש הפרדה ממש ברורה.

גלעד בהט: אני לא רוצה להיכנס לזה.

גלעד בהט: כשדיברתי על מאגר טביעות האצבע של המשטרה דיברתי על מאגר טביעות האצבע שיש מאחוריו תעודת זהות או זיהוי של אדם, לא מאגר זירות – זה משהו אחר לגמרי.

אורי מקלב: אסיים את הדברים שלי בדבר טוב.

אורי מקלב: אני הבאתי מקרה מרשות האוכלוסין בכפר סבא, ולמנהלת קוראים לביאה מדמוני.

אורי מקלב: אני מביא דוגמאות לעובדים שעשו משהו באופן מיוחד.

אורי מקלב: הנה לכם שירות טוב, אתם יכולים לצאת עם חיוך.

יעל כהן-פארן: הדבר הכי מדאיג שאני לפחות שומעת בדיון הזה כאן הוא שלדעתי בלי שאנחנו ידענו על כך וכל החקיקה עברה אחרי שאנחנו שומעים שהיו חצי מיליון של טביעות אצבע שניתנו למאגר בתקופת הפיילוט כשלה

יעל כהן-פארן: ערכת המשטרה לא עשו את זה בצורה מספקת מבחינה טכנולוגית, והשאלה היא מה קורה איתן עכשיו ומדוע לא נאמר שום דבר עד היום והכול המשיך כרגיל?

יעל כהן-פארן: אני קצת מרגישה שעבדו עלינו.

קריאה: הנושא הזה כן נדון בדוחות, זה לא נושא חדש.

יעל כהן-פארן: האם בחצי מיליון האלה עושים ריקול ומבקשים לעשות מחדש?

מאיר גופשטיין: זה עלה בדוחות במהלך תקופת הפיילוט, והמאגר הזה של אותם 400,000 הולך ומטייב עם הזמן כי אותם אנשים מגיעים לחידושים ומורכשים באמצעות הסורק החדש.

יעל כהן-פארן: מבקשים מהם לחזור ולעשות את ה - - -?

קריאה: לא צריך את המאגר הזה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, זה ממש תם ולא נשלם.

ניסן סלומינסקי: כלומר, רק פתחתנו.

ניסן סלומינסקי: נצטרך לעשות עוד דיון, זה מרתק מאוד.

ניסן סלומינסקי: יש לזה השלכות מאוד קרדינליות ורציניות.

ניסן סלומינסקי: נקיים עוד דיון.

ניסן סלומינסקי: ראשית, ישר כוח לכל מי שהגיע, השתתף ונתן.

ניסן סלומינסקי: רועי, אתה יכול לחייך, גלעד – ודאי, וגם אתם – זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אבל יש תקלות שצריכים להתגבר עליהן.

ניסן סלומינסקי: אני מאוד מבקש שתשבו עכשיו ביניכם.

ניסן סלומינסקי: שמעתם את התמיהות שלנו ואת אי-ההבנה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שכשנבוא לישיבה הבאה זה כבר יהיה מסודר ושתדברו בקול אחד.

ניסן סלומינסקי: שוב, תודה רבה לכול המשתתפים.

ניסן סלומינסקי: ישיבה זו נעולה.