ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 832, 2018-10-17 09:30

איתן כבל: שלום רב, אני מבקש לפתוח את הישיבה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, רשמת, דובר.

איתן כבל: הצעת חוק שירותי תיירות, התשע"ח-2018; הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון - היתר הדרכה למומחים) – צירפנו את זה?

איתי עצמון: לא.

איתן כבל: הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון מס' 6) (החמרת ענישה בשל מתן שירותי מורה דרך ללא רישיון), של טלי פלוסקוב ורשימה של כמעט כל חברי הכנסת.

איתן כבל: ברשותכם, נציגי השר, נציגי המשרד – חשוב לי שתקשיבו.

איתן כבל: אני רואה בהצעת החוק הזו הצעת חוק חשובה מאוד-מאוד.

איתן כבל: בכוונתי לעשות הכול – כמובן, בלי להיכנס לעניינים פוליטיים, אבל בהנחה שיהיה לנו הזמן לעשות את הדיונים, בכוונתי להעביר מה יותר מהר את ההצעה הזו.

איתן כבל: ההצעה הזו רוב-רובה עוסקת בסוגי ההדרכה השונים.

איתן כבל: זו ליבת החוק.

איתן כבל: אני אומר לכם את הכיוון שלי ועמדותיי כדי שנהיה – ואני לא מתכוון שהדיון הזה יהיה דיון של נאומים והרצאות.

איתן כבל: אנחנו צריכים להתמקד בתהליך עצמו, חוץ מכמה חברי כנסת שירצו לומר כמה מילים בעניין – בקצרה – אני רוצה שנעסוק בדיון עצמו.

איתן כבל: נשים את העניין על השולחן, ואומר לכם איך אני רואה את זה כאזרח וכמי שמדברים אתו.

איתן כבל: אני רוצה לחזק את מעמדו של מדריך הטיולים, אין ויכוח – אנחנו לא שם.

איתן כבל: מדריך טיולים צריך להיות מדריך שיש לו ההכשרה – הכול בסדר.

איתן כבל: אני כבר עולה את המדרגה.

איתן כבל: אבל אני לא מוכן שפתאום יהיה פה משק סגור.

איתן כבל: אני לא רוצה שמחר מנהלת הוועדה ביחד עם כל מנהלי הוועדה בכנסת, באופן עצמאי, החליטו שהם יוצאים לטיול באתר מורשת, ויש פה בכנסת מישהו שלא זה מקור הכנסתו.

איתן כבל: הוא לא חי מזה, אבל הוא מומחה לאתרים כאלה ואחרים, כסטודנט או עבד פעם – לא משנה.

איתן כבל: ומנהלי הוועדות מאוד שטחיים, הם לא רוצים את זה ברמה גבוהה.

איתן כבל: הם רוצים מישהו מהחבר'ה, ורוצים לצאת אתו.

איתן כבל: אין מצב שאמנע את זה.

לאה פדידה: אבל אם זה במערכת החינוך?

איתן כבל: במערכת החינוך מורה לא קם בבוקר ואומר: תעלו לאוטובוסים – יוצאים להדרכה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר – קודם כל, אני מדבר על עמך ישראל לסוגיו השונים – לעדותיו, לקבוצותיו, כל אחד במקומו הוא.

איתן כבל: אני לא רוצה למנוע את זה.

איתן כבל: שכל מי שנוסע ונותן הדרכה, תהיה משטרת ההדרכה.

איתן כבל: אני גם אומר לחבריי – זה לא רציני.

איתן כבל: אני מדבר תיירות פנים.

איתן כבל: אבל אפשר ועוד איך לקבוע מהם הגופים, מהם האירועים שאני כן רוצה שיהיה מדריך מקצועי, לא חאפר, לא אחד שזה הופך להיות מקור פרנסתו או החלטור שלו, והוא קורא לעצמו מדריך.

איתן כבל: זה אני לא מקבל.

איתן כבל: זה מנקודת מבטי לא יהיה.

איתן כבל: אבל יש דברים נוספים, שגם אליהם אנחנו צריכים להתייחס.

איתן כבל: לא כולם מדריכים שלמדו הכול, אבל יש להם נקודת ייחוס מאוד מעניינת.

איתן כבל: שלוש פה?

איתן כבל: לא הגיע.

איתן כבל: הוא בהדרכה.

איתן כבל: נתתי אותו כדוגמה.

איתן כבל: גם שם אני רוצה שיהיה לזה כללים.

איתן כבל: שלא כל אחד פתאום נהיה שלוש.

איתן כבל: זו לא הכוונה.

איתן כבל: אפשר בקביעה כזו או אחרת של המשרד שיודע לומר: בדקנו, עשינו לו את הבחינות, ששלוש הוא באמת זה, עשינו כל מה שצריך – אל תתפסו אותי עכשיו.

איתן כבל: אני רק מנסה למצוא את הנתיבים.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: כי אומרים לי: זה האזור שלי, אני כאן, יש לי ייחוס משפחתי או לא חשוב מה.

איתן כבל: יש הקבוצות הנוספות, שלאה התייחסה אליהן בפעם הקודמת.

איתן כבל: איפה לומדים, מי נותן את התעודות, והאם מדריכים של החברה להגנת הטבע יכולים, מבלי לפתוח את כל הדיון הזה.

איתן כבל: גם זה דברים שאפשר למסגר אותם.

איתן כבל: ודאי בכל הנוגע למערכת החינוך, למוסדות.

איתן כבל: זה דברים שאין לי ספק.

איתן כבל: זו גם המסה הגדולה של הטיולים.

איתן כבל: בואו לא נהפוך כל אוטובוס של חבר'ה שיוצאים ממקום כזה או אחר לסיפור של טיולי הדרך בישראל.

איתן כבל: לא היא.

איתן כבל: רוב המערכת גם לא לוקחת על עצמה, ודאי אחרי האירועים – היו לצערנו אירועים לא נעימים, שרוצים לצאת לדרך, כשהם יודעים שיש מדריך שמכיר את הדרך, שיודע לתת מענים לבעיות שאתם יודעים לתת עליהם את המענים, שיודעים איפה המסעדות שהם מקבלים עליהם הנחה ויכולים לאכול, נהגי האוטובוס, וזה בסדר גמור.

איתן כבל: אני בעד.

איתן כבל: אבל אם אתם מתכוונים לעשות לי בדיון הזה חפירות 1914 – אתם טועים.

לאה פדידה: מה זה 1914?

איתן כבל: מלחמת העולם – המוטו המרכזי שלה, שהיתה מלחמת חפירות.

איתן כבל: ישבו שני צדדים, זה לתוך החפירה של השני.

איתן כבל: יש עוד – העניין של דוברי השפות, שזה מסגרת.

איתן כבל: יש מסגרת פולחן דתי, שזה נכון לדתות השונות.

איתן כבל: דיברנו על זה גם כן.

איתן כבל: וכל החריגים.

איתן כבל: אלה, אגיד שוליים במירכאות – לא במובן המהותי של המילה.

איתן כבל: זה לא הליבה.

איתן כבל: הליבה היא סיפור ההדרכה בתוך מדינת ישראל או בשטחי ישראל.

איתן כבל: זה הסיפור.

איתן כבל: ובזה נטפל.

איתן כבל: למי היא מכוונת, מה הקהל.

איתן כבל: אם אנחנו יודעים לחשוב כך, ולא תערימו עליי – אני רוצה לעזור.

איתן כבל: אני רוצה שהעניין הזה יוסדר ובצורה מכובדת.

איתן כבל: על זה מה שנאמר בגמרא – זה נהנה וזה לא חסר.

איתן כבל: שכל אחד יידע: זו חלקת האלוהים שלי – אני חי בה, אני יודע.

איתן כבל: איני דורך על חבריי.

איתן כבל: כולם יכולים להתפרנס בכבוד.

איתן כבל: במדינה הזו, ברוך השם, יש מספיק אתרים בשביל כולם.

איתן כבל: לכן אני אומר – בואו נעשה את זה שכולם יהיו מרוצים.

איתן כבל: אגב, אני לא מתכוון כאן כל מי – אני מתחיל.

איתן כבל: אני נותן לחברי הכנסת ממש.

לאה פדידה: אתה חייב לי תשובה מפעם שעברה, על מיהו תייר.

איתן כבל: ניתן לזה התייחסות.

איתן כבל: היא לא חייבת להיות ברגע זה כי היא לא עוצרת אותנו מלהתקדם בתהליך.

איתן כבל: אאפשר לחברי הכנסת בקצרה.

איתן כבל: חברתי שולי ואז יהודה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להבין, ליאור ואנשי המשרד.

שולי מועלם-רפאלי: בעצם אם מתרגמים את הרצון של איתן, שלדעתי משותף לרצון של כל חברי הכנסת, כפי שבא לידי ביטוי בדיונים הקודמים ולא פעם אחת – בעצם אנחנו בתוך ההגדרה הזו של מי מוביל את הטיולים, תיירות, הדרכות של ישראלים בתוך מדינת ישראל וארץ ישראל - תהיה הגדרה של מורי דרך, של מדריך טיולים, של מרכזי טיולים?

שולי מועלם-רפאלי: איך זה מתורגם למעשה בעצם?

שולי מועלם-רפאלי: כי היום בהגדרות יש רק מורי דרך, ודי שפכנו את התינוק עם המים.

שולי מועלם-רפאלי: בעצם יש לנו פה ארבעה דברים שלגביהם אני שואלת: מורי דרך כבר קיים, מצוין – ברור לכולנו.

שולי מועלם-רפאלי: שלושת האלמנטים הנוספים הם מדריכי הטיולים על ההסמכות שלהם – המדריכים המוסמכים ואלה הארציים, עם כל הרזולוציות.

קריאות: מה זה?

איתן כבל: סלח לי.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: יש עמדה.

איתן כבל: אתה לא חייב לאהוב את כל מה שאנחנו אומרים פה.

איתן כבל: אני לא פותח את הדיון.

איתן כבל: חברי הכנסת הם היחידים שנותנים פה דקלרציות.

קריאה: יש רשות דיבור לקורבנות?

קריאה: לפני ששופטים אותנו.

איתן כבל: קודם כל, אנחנו לא שופטים.

איתן כבל: אתה לא אוהב שמפריעים לך בהדרכה.

איתן כבל: זו ישיבה שלישית.

איתן כבל: כבר דיברתם.

איתן כבל: אנחנו כבר בתוך הסעיפים.

איתן כבל: בואו נתמודד בתוך הסעיפים.

איתן כבל: בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: בעצם אני מבקשת לשאול על שלושת האלמנטים הנוספים, שעלו פה בדיונים הקודמים.

שולי מועלם-רפאלי: איפה, איך וכו' זה יתורגם ללשון החוק – אחד, עניין מדריכי הטיולים, שתיים, מרכזי ההדרכה, ושלוש, כל העניין של מה שמוכר כמדרשות טיולים – בתי ספר שדה של החברה להגנת הטבע, המדרשות של אשכולות וכו'.

שולי מועלם-רפאלי: אתם מומחים גדולים ממני בתחומים האלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, יהודה.

יהודה גליק: בוקר טוב.

יהודה גליק: בוקר של הארת פנים לכולם.

יהודה גליק: קודם כל צריך לברך על העובדה שבשנים האחרונות יש גידול בתיירות, גם חוץ וגם פנים – נמצא בגידול גדול מאוד.

יהודה גליק: יישר כוח גם לממשלת ישראל וגם למשרד התיירות, שר התיירות וכו'.

יהודה גליק: אני פה יושב בפיצול אישיות: גם חבר כנסת וגם מורה דרך.

לאה פדידה: אתה עם תעודה?

יהודה גליק: כן, תעודת מורה דרך.

יהודה גליק: מורי דרך כולם עברו הכשרה ולימודים אינטנסיביים, קשים, יקרים.

יהודה גליק: עוברים השתלמויות.

יהודה גליק: חוץ מהשניים שחייבים לפי החוק הם עוברים השתלמויות, מרחיבים את הדעת שלהם, ועושים מעל ומעבר כדי לשפר כל הזמן את איכות ההדרכה שלהם.

יהודה גליק: לכן מן הראוי לשמר את המקצועיות הזו ולתת לתפקיד הזה את מלוא מקומו.

יהודה גליק: באותו זמן, אני גם בפיצול אישיות מהצד השני, בעובדה שאני מאמין גדול בליברליות.

יהודה גליק: כל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה.

יהודה גליק: מצד שני, אי-אפשר שיהיה פה בלגאן.

יהודה גליק: לכן אני חושב שהחוק הזה, וזו הנקודה שצריכה כל הזמן - מצד אחד, לאפשר לגורמים פרטיים, שלא יהיו פה פקחים שיחלקו דוחות לכל מי שלוקח משפחה או קבוצה רנדומלית נקודתית.

יהודה גליק: אגב, זה לא חייב להיות מישהו לא מקצועי; זה יכול להיות חוקר בתחום מסוים, שרוצה לקחת קבוצה מיינדד לנושא הייטק או לנושא כבישים, והוא לא צריך לעבור.

יהודה גליק: לכן אני חושב שהחוק הזה פה עושה את האיזון המדויק הזה בין הרצון שלנו, שההכשרה תהיה מדויקת ומשמעותית, וגם היא תהיה תדמיתית למדינת ישראל, כי באים לפה תיירים בשפות שונות, ואם נאפשר הפקרות לכל האנשים שמנצלים את הדבר הזה כדי להסית נגד מדינת ישראל, זה גם פניה של מדינת ישראל.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים להבדיל בין תיירות חוץ לתיירות פנים, ובמיוחד במקומות קדושים, כי מי שנמצאים במקום ומנהלים אותו הם שיכולים לעשות את ההדרכות המתאימות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, תיירות פנים – מישהו פעם ב- עושה קבוצה עם חברים – דיברת על זה, כבוד היושב-ראש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל עוד זה לא בתמורה ולא עושה את זה בכסף ועוד ועוד, הרי שאני לא חושב שיש מקום לומר לו: אתה עבריין וצריך לקנוס אותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לעשות את האיזון הדק הזה, בין שאנחנו רוצים שאנשים יקבלו את ההדרכה הנכונה, כי לא כל יום יוצא למישהו להגיע לאותם מקומות, אז שיידע בדיוק מה יש שם, במיוחד – ואמרתי את זה בישיבה הקודמת – בתי ספר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפעמים כיתה הולכת, לפעמים כמה כיתות יחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם מגיעים למקום מסוים, למסלול מסוים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים להבין היסטורית מה היה פה, מה יש פה, ואפילו אם המדריך יודע אם יש תכנון עתידי למקום הזה, שגם יידעו מזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל קבוצת חברים יצאו – אנחנו מגזימים, כי הם לא יפנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אצלנו יש עונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש אנשים, שלוקחים אוטובוס, מגיעים לגולן בתקופת הדובדבנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי המסלול הזה קבוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מקבלים הדרכה, אין להם מדריך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נהג האוטובוס בדרך עובר ממקום מסוים, אומר: פה כך וכך, וזה מסתיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא מקבל תמורה נוספת לזה שבדרך הוא מספר את הסיפורים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע אם האשה שמארגנת פעם בשנה, צריך לומר לה: את עבריינית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה האיזון שאני חושב שיש צורך לקחת אותו בחשבון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפעמים גם פעם בשנה, פעמיים בשנה אשה מגיעה לחברון, מגיעה לירושלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על זה אנחנו צריכים לדעת לתת את האיזון בין זה שאומר: לא למדתי אבל אני מבין טוב יותר מאלה שלמדו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם את זה אנחנו מכירים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא על זה אנחנו מדברים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לאה.

לאה פדידה: כבוד היושב-ראש, פתחת בדבריך והבהרת, ואנחנו צריכים לאפשר גם למנעד וגם למגוון של הדרכות – וזה גם תוצר של מנעד של מחירים של קבוצת טיולים פנימיים – אני מתעקשת לא לומר תיירות פנים.

לאה פדידה: אנחנו רוצים לבחור.

לאה פדידה: יש חבר'ה טובים מאוד שעברו קורסים של תו תקן ועברו קורסים של החברה, של קרן קיימת, של אשכולות, כל מיני דברים אחרים.

לאה פדידה: אי-אפשר להטיל בהם דופי.

לאה פדידה: הם מדריכים מעולים, מכירים את שביליה ורזיה וסיפוריה של הארץ הזו, של הצמחייה הזו.

לאה פדידה: הם יודעים להוביל את הילדים שלנו, את התלמידים שלנו, ואנחנו צריכים לדעת לחבק אותם, להכיל אותם פנימה בתוך החוק ולהגיד כך.

לאה פדידה: תיירות חוץ זה משהו אחר; כאן בארץ יש לנו מנעד, מגוון, ובמיוחד אנחנו צריכים להחריג את מערכת החינוך.

לאה פדידה: לא כל אחד שקם בבוקר והחליט שהוא מכיר רקפת, יוצא לספר את הסיפורים שלה.

לאה פדידה: לכן אני מאמינה מאוד במדריכים האלה, רובם גם יוצאי צבא, והיו מדריכי חווי"ה, מטיילים ועושים, ואנחנו וצריכים להכניס אותם פנימה בתוך החוק כדי שהם יוכלו לקבל את זה.

לאה פדידה: אני כן רואה, כבודו, קצת סכנה במקומות של פולחן דתי, שאם אנחנו לוקחים ילדים רכים לשם, ולא יודעים איזה מדריך שם, והוא עוד יכול לספר להם סיפורים, שלא בטוח שנרצה שילמדו אותם.

איתן כבל: אבל הם לא מגיעים לבד.

שולי מועלם-רפאלי: מערכת החינוך היא מאוד מובנית במקומות ובתוכניות השל"ח והטיולים.

לאה פדידה: אני מצטרפת לחברת הכנסת שולי.

לאה פדידה: אם החוק יודע להחיל את זה פנימה, שיש מנעד ויש אלה שיש להם תו תקן, הסמכה כזו או אחרת - אנחנו מבטאים נכון את הרצון שלנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תינתן לכם האפשרות להתייחס לגופו של סעיף.

איתן כבל: זה הרבה יותר פשוט, שגם אם יש משהו שמוצא חן בעיניכם, מצד אחד, אולי מישהו אחר - נשתדל למצוא את האיזונים בתוך התהליכים – לכן אנחנו כאן.

איתן כבל: ברשותכם, אם יש התייחסויות, ואני תמיד מכבד ומאפשר – שלא מישהו יחשוב: אני יודע לומר זאת טוב יותר מחברי.

איתן כבל: בבקשה.

יוסי פתאל: יוסי פתאל, לשכת מארגני תיירות נכנסת בישראל.

יוסי פתאל: הערה לא מהפוזיציה שלי אלא לעניין החוק בכלל.

יוסי פתאל: יצא שחוק שירותי תיירות הפך להיות בחוק מורי הדרך, והוא מכיל פה למעלה ממחצית החוק.

יוסי פתאל: בכל המדינות האחרות בעולם החוק נראה אחרת לגמרי – הוא מקיף יותר - מסתכלים על אירופה וארצות הברית.

יוסי פתאל: ההערה שלי לוועדה – כיוון שזה היה כבר פה בוועדה – נעמי חזן רצתה להעלות חוקים בנושא הגנת הצרכן; מצדנו היה פרופ' דוד ליבאי, והיתה החלטה בחדר פחות מפואר בזמנו, שכל נושאי התיירות צריכים להתרכז בחוק אחד, ומאז קרה תהליך הפוך, ופירקו את חוק התיירות להרבה מאוד חוקים אחרים, ואני קורא לאדוני ולוועדה, מבלי להתייחס לחוק הזה - כל נושא התיירות חייב לחזור לתוך החוק הזה, ולהחזיר את זה מהנושא של הגנת הצרכן, כי נשארנו במצב שהתיירות הנכנסת מופקרת לחלוטין גם במסגרת החוק הזה.

יוסי פתאל: אני לא מדבר על מעמדנו, שנמצא בדיונים אתם.

יוסי פתאל: תיירים היום מגיעים לשדה התעופה - והחוק לא מתייחס לזה – עומדים שלוש שעות בתור.

יוסי פתאל: מגיעים לירושלים פקוקה ומלוכלכת.

יוסי פתאל: עומדים בתחתית הר תבור שלוש שעות עם חברת מוניות שהשתלטה על הקו ומשלמים מחירים מופקעים.

יוסי פתאל: המדינה החליטה שהיא עסוקה בלהביא תיירות.

יוסי פתאל: משרד התיירות עושה לצערנו כנראה עבודה טובה מדי – יש גם משבר של עודף תיירות, ומהרגע שהתיירים דורכים במדינת ישראל, ותסתכלו על החוק – יש אפס התייחסות ומופקרים לחלוטין, אינם מוגנים.

יוסי פתאל: אין לי עניין- -

איתן כבל: כדי לסגור עניין.

איתן כבל: יש שר תיירות שלא נראה כמותו מזה שנים רבות.

איתן כבל: זו עובדה.

איתן כבל: הוא לא חבר מפלגתי.

איתן כבל: לא מבית אבי, לא מבית אמי, אני חלוק על רוב הדברים שהוא ממלמל, אבל הוא חבר אישי שלי ללא שום קשר.

איתן כבל: אני יודע לעשות את ההבחנה.

איתן כבל: הוא אכזב רבים כשעשה עבודה מצוינת, ולא נראה כמוהו.

איתן כבל: זה בא לידי ביטוי כמעט בכל תחום.

איתן כבל: הוא הביא את חוק התיירות.

איתן כבל: יוסי, לא נספיק.

איתן כבל: יוסי, זה נרשם.

איתן כבל: יהיה שר.

איתן כבל: הוא ודאי לא ירצה להיות – לא כי זה לא חשוב.

יהונתן צבי: כבודו, בהמשך לדבריו של מר פתאל – אני יהונתן צבי.

יהונתן צבי: דיברתי גם בפעם הקודמת, אדוני שמע את דבריי.

יהונתן צבי: יש פה כמה כשלים בבסיס החוק שיש לדון בהם.

איתן כבל: תינתן לכם האפשרות להגיב לגופם של דברים.

עמוס גרבצקי רגב: הכלי היחיד שיש ליוסי פתאל זה מורי דרך, שבלעדיו הוא לא מסתדר.

עמוס גרבצקי רגב: אני עובד עבורו.

איתן כבל: חברים, תימנעו מלתת רוח גבית לחברים, שאתם יודעים לומר – הוא לא אמר הכול.

איתן כבל: הבנתי את זה.

איתן כבל: בבקשה.

איתי עצמון: אומר היכן הוועדה עצרה בדיון הקודם, שהתקיים ב-20 ביוני.

איתי עצמון: היא הגיעה עד ההגדרה ממונה על הוראת דרך.

איתי עצמון: בדיון הקודם נשמעו הערות מהותיות, כמעט אופרטיביות שהיו בהגדרות, והיה חוסר הבנה לגבי המודל שמוצע בהצעת החוק.

איתי עצמון: קיימנו מספר ישיבות בלשכה המשפטית עם נציגי משרד התיירות, נציגי משרד המשפטים כדי לנסות לפשט את הצעת החוק.

איתי עצמון: אני חושב שכרגע ההגדרות הן יותר פשוטות.

איתי עצמון: ההוראות האופרטיביות שנוגעות לחובת הרישוי של מורי הדרך הועברו לסעיפים הבאים.

איתי עצמון: אני מציע שהוועדה קודם כל תשלים את הדיון בסעיף ההגדרות, ולאחר מכן אציג את מודל הרישוי החדש.

איתי עצמון: הממונה על – זו הגדרה שאושרה.

איתי עצמון: הגדרת סוכנות נסיעות אני מבין שאתם מסירים.

איתי עצמון: עמ' 2 בנוסח שמונח על שולחן הוועדה.

איתן כבל: בבקשה.

שרון מאיר: "סיור" – סיור ברגל או בכלי תחבורה המיועד לתייר וכולל ביקור באתרים או הדרכה לגביהם, בין במסלול קבוע ובין במסלול שאינו קבוע; "רישיון הוראת דרך"; "רישיון" – רישיון שניתן לפי סעיף 5;

איתן כבל: בבקשה.

שרגא גודינגר: שרגא גודינגר, מדריך טיולים.

שרגא גודינגר: סעיף 5 אומר מורה דרך – מילים אחרות.

שרגא גודינגר: אנחנו רוצים להכניס לסעיף הזה בעל רשיון, גם מדריך טיולים מוסמך – משרד החינוך, מדריך טיולים ארצי – משרד החינוך, ומדריך ידיעת הארץ- - -

איתן כבל: הרעיון ברור.

שולי מועלם-רפאלי: זו היתה השאלה שלי – איפה ההגדרות של האלמנטים הנוספים נכנסים בחוק.

דודו קובסניאנו: דודו קובסניאנו, היועץ המשפטי של משרד התיירות.

דודו קובסניאנו: אני מציע שקודם כל נסביר מה המתווה, וזה יחסוך לנו לדעתי כל מיני שאלות.

איתן כבל: אפרופו הרכבת – הרכבת בנתניה עולה באש.

איתן כבל: אנשים שוברים חלונות וקופצים.

איתן כבל: רק סיימנו כאן.

איתן כבל: אחר כך הם לא מבינים למה אנחנו – בבקשה.

דודו קובסניאנו: אנסה להסביר את המתווה שעשינו לגבי מורי דרך.

דודו קובסניאנו: קודם כל, פיצלנו בין תיירי חוץ לתיירי פנים.

דודו קובסניאנו: אמרנו ששירותי הדרכה לתייר חוץ מחייב מורה דרך.

דודו קובסניאנו: שנית, אמרנו שעקרונית, הדרכה לתייר פנים אינה מחייבת מורי דרך אלא באותם מקרים שהשר יקבע באישור ועדת כלכלה, שזה יהיה דיון שכל אחד יוכל להעיר, שצריך את שירות ההדרכה, בהתחשב בין השאר במאפייני הסיור, בסוג האתרים או במקומות שבהם נערך הסיור.

דודו קובסניאנו: בנוסף, מי שעושה סיור, לוקח את המשפחה שלו, שזה לא בתמורה ולא דרך עיסוק, לא יידרש לרישוי של הוראת דרך.

דודו קובסניאנו: לכן אין עם זה בעיה.

דודו קובסניאנו: בנוסף, כל אותם מערכת החינוך, בתי ספר שדה וכדומה - כל עוד לא ייכנסו בחריגים, מאחר שבתיירות פנים לא יידרש רישוי הוראת דרך, אין בעיה ואז פתרנו את הבעיות.

דודו קובסניאנו: רק באותם מקרים חריגים שנגדיר בתקנות באישור ועדת הכלכלה – רק אז יידרש מורי דרך.

דודו קובסניאנו: זה פעם אחת.

לאה פדידה: אתה רוצה שנצביע על החוק ואז תעשה תקנות?

לאה פדידה: מה פתאום?

שולי מועלם-רפאלי: כך מקובל בכנסת.

לאה פדידה: כבוד היושב-ראש, אתמול אמרת, וגם בוועדת הפנים עשינו את זה, שיש מצב שקודם כל אנחנו רוצים לראות את המפרט ואז להתקדם עם החוק.

לאה פדידה: בואו נחריג קודם כל.

לאה פדידה: אני דואגת שכן מדריכים הטיולים וזה ייצאו החוצה.

איתן כבל: נתייחס לזה.

איתן כבל: הטענה שלך היא טענה, ונתייחס לזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו בעיה בהרבה הצעות חוק פרטיות, כי לא מתקינים תקנות במשרדים הרבה שנים.

איתן כבל: הטענה שלך אינה מופרכת.

איתן כבל: אנחנו מכירים אותה.

איתן כבל: יש לי בקשה – אנחנו לא מאשרים ברגע זה.

איתן כבל: הוא מציג את המתווה – נצטרך להתמודד אתו.

דודו קובסניאנו: אני אומר שברירת המחדל היא שבתיירות פנים לא צריכים שום רישוי למורי דרך אלא באותם מקרים שיובאו לוועדת הכלכלה לאישור.

דודו קובסניאנו: אחר כך אמרנו – יש עוד שני מצבים שלא צריכים חובת רישוי: אחת, כשמדובר באתר תיירות, אם שירות ההדרכה ניתן מטעמו של מפעיל האתר, והדבר השני הוא מה שדיברנו ונדבר אחר כך – הנושא של ההדרכה בידי מורה רוחני, כשמדובר בסיור שבעיקרו הוא פולחן דתי.

דודו קובסניאנו: הדבר השני זה שפה ייחודית.

דודו קובסניאנו: זה עקרונית המתווה שאנו מציעים לגבי כל נושא ההדרכה.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני לא מבינה – בעצם שוב אנחנו נשארים רק עם ההגדרה של מורה דרך, גם ביחס לתיירות פנים.

שולי מועלם-רפאלי: זו היתה השאלה של בפרקטיקה לפני רגע.

שולי מועלם-רפאלי: כשאתם משאירים הגדרה בחוק של מורי דרך, ואומרים: כל השאר יבוא בתקנות- -

דודו קובסניאנו: הפוך.

דודו קובסניאנו: כל מי שדיברת עליו, יכול להדריך בארץ מתי שהוא רוצה.

שולי מועלם-רפאלי: כלומר משפטית, עד שלא תביאו את התקנות, מדריכי טיולים יוכלו להדריך בארץ כל קבוצה מתי שהם רוצים?

שולי מועלם-רפאלי: בתיירות פנים כמובן.

דודו קובסניאנו: התשובה היא כן, ואומר יותר מזה.

דודו קובסניאנו: באותן תקנות רק מי שספציפית נגיד שהוא צריך או הדבר הזה צריך הדרכה – רק אז הוא יצטרך.

לאה פדידה: אז גם מי שאין לו תו תקן יכול להדריך?

לאה פדידה: גם מי שאין לו שום הסמכה?

לאה פדידה: אז מה עשינו בזה?

בני כפיר: בדיוק ככה.

בני כפיר: אני מסכים אתך, הגב' מועלם.

בני כפיר: גם הגב' פדידה.

איתן כבל: חברים יקרים, לא הבנתם אותי כנראה, ואת הפתיח שלי.

איתן כבל: זה מה שנקרא שמקדימים קנה לוושט.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים קודם כל יובהרו כאן.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר כמה נקודות.

איתן כבל: הסיפור הוא לא תיירים.

איתן כבל: העניין המרכזי הוא תיירות פנים.

איתן כבל: זה הסיפור.

איתן כבל: בוא נאחז בשור.

איתן כבל: שנית, כפי שאמרתי – אני עושה את ההבחנה – אני אומר מה מנקודת המבט שלי.

איתן כבל: אין מצב שאנשים ירצו להדריך – אלה, משפחת זה, את אלה של משפחות, את לאה והחברות שלה והחברים שלה.

איתן כבל: אמרנו – זה נגדיר.

איתן כבל: נכניס אותו למסגרת כדי שנדע מה זה לאה וחברותיה רוצות לצאת לטיול, ולוקחות לעצמן את אחד החבר'ה.

איתן כבל: זה אחד.

איתן כבל: יש קבוצה שנייה – כל השאר, ומכניסים אותם לתוך מסגרת.

איתן כבל: יש עוד מדרגה – מיהו המדריך.

איתן כבל: יש המדריכים שעוברים את כל ההכשרות וכל הזה, יש אלה שלאה, ונדמה לי שגם את העלית את זה, שולי, אלה שלומדים בכל מיני מערכות – בתי ספר שדה למיניהם, שיכולים להיות חלק מתוך אלה שמתאפשר להם להדריך.

איתן כבל: זה המסד שעליו עכשיו יש לשים את כל התהליך הזה.

איתן כבל: יהיה ויכוח, ונצטרך להכריע בו, שבו אני אומר לכם את דעתי.

איתן כבל: לא משנה מה העניין.

איתן כבל: מהניסיון.

איתן כבל: אני מעדיף את כל הכללים בתקנות, כי בחקיקה ראשית קשה וגם לא נכון מקצועית להיכנס לכל הרזולוציות האלה, אבל אני יודע – בחירות, שר מתחלף, וכל החוק הזה לא מעניין אותו.

איתן כבל: אני לא רוצה שייווצר מצב שאנחנו כובלים את המערכת, ולא משנה לטובת מי עכשיו.

איתן כבל: זה יכול להיות קבוצה אחת או קבוצה אחרת.

איתן כבל: כל עוד אין תקנות, המצב הנוכחי נמשך.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים יסתדרו, כי זה יהיה לא הגון.

איתן כבל: לא אתן למצב – הכיוון הוא נכון, אני מאמין בו.

איתן כבל: אבל שלא ייווצר מצב שעשינו חוק, ויש כאלה שירוויחו ממנו, יש כאלה שייגרעו ממנו, שהם אמורים לקבל את ההגנות בתקנות, אבל כיוון שאין תקנות, הם עוצרים את הצו.

איתי עצמון: אני רוצה לחדד נקודה בעקבות ההסבר שנשמע כאן ממשרד התיירות.

איתי עצמון: הכוונה, אם אני מבין נכון – לפתוח ככלל את ענף תיירות הפנים או המטיילים בארץ בנושא ההדרכה למעט חריגים.

איתי עצמון: חלק מהחריגים קיימים כבר כאן בחקיקה ראשית, וחברי הכנסת התבקשו לאשר את המקרים האלה.

איתי עצמון: יש עוד מקרים שכרגע אנחנו לא יודעים להגדיר אותם – המשרד לא נתן הגדרות מדויקות או לא יודע להגדירם כרגע, וניתן פתח לשר לקבוע את אותם מקרים בתקנות באישור ועדה.

איתי עצמון: יכול להיות – ואני מעלה כאן

איתי עצמון: נקודה לדיון – שלא יהיה צורך באותם מקרים.

איתי עצמון: יכול להיות שהחריגים שנקבע כאן בחקיקה ראשית הם מספיקים, והשר לא יראה צורך לקבוע עוד מקרים נוספים שבהם תחול חובת רישוי בתקנות.

איתי עצמון: זו שאלה שאני חושב שהוועדה תצטרך לבחון ולדון בה.

איתן כבל: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רגילים ברוב המשרדים – לא רוצה לומר בכולם – לעבוד בטור ולא במקביל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש האפשרות שתוך כדי – אנחנו דנים בחוק הזה, ייקח עוד קצת זמן - להכין משהו בתקנות שאפילו אם אנחנו צריכים לאשר אותם אחרי אישור החוק במידת הצורך, אבל שנדע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מקומות שראינו בוועדות אחרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למשל, הייתי בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש חוקים שבמקביל הכינו את התקנות.

איתי עצמון: לא בטוח שיש צורך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שחשב על החוק הזה אמר:

עבד אל חכים חאג' יחיא: נשאיר את זה כדי לא להרחיב מדי את החוק עצמו, אלא יש הוראות שאפשר לתת.

איתי עצמון: יש חריגים שכבר כרגע המשרד חושב שראוי שתחול חובת רישוי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני אומר – תעבדו במקביל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם זה לא הרבה, ותראו שאין צורך - אפשר להכניס אותם פה.

איתן כבל: משרד המשפטים.

תמר קלהורה: ד"ר תמר קלהורה ממשרד המשפטים.

תמר קלהורה: השאלה של מה קורה עם בעלי מה שמכונה תו תקן ממשרד החינוך וגורמים אחרים, נדונה אצלי כאשר הערנו הערות לתזכיר.

תמר קלהורה: בדקתי את זה מול האנשים במשרד החינוך.

תמר קלהורה: יש להבין שכל נושא תו התקן מוסדר בחוזר מנכ"ל משרד החינוך.

תמר קלהורה: לא בשום חקיקה, לא בשום תקנות.

תמר קלהורה: הנחיות.

תמר קלהורה: וכפי שנאמר לי, זה בנוי לצרכים של מערכת החינוך.

תמר קלהורה: זה שאנשים שקיבלו את תו התקן הזה היום גם מדריכים טיולים מחוץ למערכת החינוך, לפי המצב המשפטי הקיים כיום, בגלל ההוראה הגורפת שחייבים רק מורי דרך, היום הם מפרים את חוק שירותי תיירות.

איתן כבל: מעניין.

תמר קלהורה: הצעת החוק הזו מבקשת לעשות דה-רגולציה במובן הזה שהיא רוצה להגדיר רק מתי חייבים או מי חייב.

תמר קלהורה: כלומר גם מי מחייב וגם באילו מצבים.

תמר קלהורה: אלה שני חיתוכים שיכולים להיות מקבילים.

תמר קלהורה: אני חושבת שכדי לא לסרבל את זה – ולא משנה אם זה יהיה בחוק או בתקנות – כדי לא לסרבל ולא להכביד על מי שיש לו כבר תו תקן ממשרד החינוך, עדיף לא להכניס את זה בחוק ולהתחיל לחפש הגדרות, כי אז אולי בכלל אנחנו צריכים לתקן חקיקה של משרד החינוך.

תמר קלהורה: בשביל ליצור פטור מהרגולציה של שירותי תיירות, נצטרך ליצור רגולציה של משרד החינוך.

תמר קלהורה: לכן דווקא המבנה הזה שנבנה כאן, שאומר: לצורך החוק שלי אני מגדיר באילו מקרים אני רוצה הוראת רשיון מיוחד ועוזב את כל שאר המקרים, מכל הבחינות של דה-רגולציה ופתיחת השוק לתחרות, אני חושבת שזה עדיף ולא להכניס הגדרות.

איתן כבל: ההערה שלך חשובה מאוד-מאוד, ואני מודה לך עליה.

איתן כבל: אני רק רוצה להבין אם אנחנו רואים עין בעין את הדברים שאת אומרת.

איתן כבל: אני אומר לאלה שמייצגים פה את הגורמים שהתייחסנו אליהם, שהכוונה שלהם פה היא גם שיתאפשר להם להדריך מחוץ למסגרות האלה כן או לא.

דודו קובסניאנו: התשובה היא כן.

דודו קובסניאנו: הם יוכלו מחוץ למסגרות, וזו לא תיחשב הוראת חוק, חד-משמעית.

אדיר וישנייה: אז למה לא להכניס את זה כחריג?

איתן כבל: אין צורך.

איתן כבל: פה קיבלת יותר ממה שחשקה נפשך.

איתן כבל: בבקשה.

בני כפיר: יושב-ראש אגודת מורי הדרך, בני כפיר.

בני כפיר: כל המסגרות שצוינו פה בשיחה שהיתה, קיבלו מאגודת מורי הדרך מתווים משפטיים כדי לפתור את הבעיה.

בני כפיר: אין לנו שום בעיה עם המדריכים של תו תקן – הם מדריכים את מערכת החינוך, וכבודם במקומם מונח.

בני כפיר: הם לא מאפשרים, מערכת החינוך, למורי דרך להדריך את בתי הספר כי אין לנו רשיון של תו תקן.

בני כפיר: לכן אני אומר – אם אלה נמצאים במסגרת שלהם, שימשיכו במסגרת שלהם, וידריכו מה שהם יכולים.

בני כפיר: בית ספר שדה- - -

איתן כבל: היתה פה הערה של חברתי.

איתן כבל: לא אמרתי אם אני מסכים אתו או לא.

איתן כבל: הוא אומר: אין לי בעיה – הם קיבלו את האפשרות להדריך בתוך המערכות שלהם.

איתן כבל: אנחנו לא יכולים להיכנס למערכות שלהם וזה בסדר.

בני כפיר: אלא אם אנחנו עושים תו תקן.

איתן כבל: הרי זה הקו המפריד.

איתן כבל: העניין הוא – בעצם הוא אומר:

איתן כבל: אם אתם פותחים להם את האפשרות להדריך מחוץ לתו תקן, שהם נכנסים לשטח שלנו, למה שלא יתאפשר לנו להיכנס לשטח שלהם?

איתן כבל: נכון, לא דומים תלמידים ולא דומים זה – הכול נכון, אבל זו שאלה שאני לא יכול לנפנף אותה.

איתן כבל: חברים, כל אחד מדריך בשפתו.

איתן כבל: כל אחד עכשיו מציג את הדברים מהמקום – עזוב אותי.

איתן כבל: זה לא תפקידי עכשיו לדבר אתכם במושגים של איפה נוח.

איתן כבל: אני מנסה לראות – יכול להיות שאחרי כל מה שאומר בני כפיר, אני אומר לו: עם כל הכבוד – הוא לא צריך תן תקן כי הוא יכול להדריך בחוץ.

איתן כבל: אתה, כיוון שמדובר בתלמידים ובזה - תצטרך.

שרון מאיר: זו לא אכסניה, אדוני היושב-ראש.

שרון מאיר: הוא יכול לפנות למשרד החינוך, ולעבוד בכללים שלהם.

איתן כבל: בבקשה, בני.

בני כפיר: לגבי בתי ספר שדה – הם כל השנים הדריכו עם מדריכים שלהם.

בני כפיר: יש לנו היום כ-20 בתי ספר שדה בארץ, וכל בית ספר שדה יש לו אזור העבודה שלו.

בני כפיר: בית ספר שדה בהר מירון לא ידריך בבאר שבע, ובית ספר שדה בחצבה לא ידריך בצפת.

בני כפיר: מה שפנינו למשרד החינוך- - -

איתן כבל: אתה אומר לי שמדריך שגר בתל אביב ל א יוכל להדריך בבאר שבע?

בני כפיר: אין לנו בעיה שזה מדריכים שלהם עם הכשרה שלהם, עם עבודה שלהם.

בני כפיר: אנחנו מבקשים שידריכו באזור שלהם ולא יתפזרו על כל הארץ.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר – ואני אומר את זה גם לנשיא להב - אנחנו בעד עסקים קטנים ובינוניים.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר – לא נסגור את השוק.

איתן כבל: שאף אחד לא יטעה כאן.

איתן כבל: אין מצב שלא נאפשר תחרות.

שולי מועלם-רפאלי: גם בכל הכבוד, מדינת ישראל היא לא ארצות הברית.

שולי מועלם-רפאלי: זאת מדינה קטנה.

שולי מועלם-רפאלי: אתה המומחה בתחום, אבל- -

איתן כבל: אתה יודע שאני רוצה לעזור לכם.

איתן כבל: אני לא מכחיש זאת ולא מסתיר זאת, אבל אני רוצה שהדברים ייעשו במידה הנכונה והראויה.

איתן כבל: איפה שאני מרגיש שזכויותיכם עלולות להיפגע יתר על המידה, אלחם עבורכם, אבל אני לא רוצה לייצר מצב שאנחנו סוגרים שוק, דהיינו שיגידו: אין מספיק מדריכים – מכיר את זה.

איתן כבל: כמה אתה לוקח?

איתן כבל: אלף שקל להדרכה?

איתן כבל: אתה 1,500?

איתן כבל: זה לא יקרה.

איתן כבל: שנהיה ברורים.

איתן כבל: יש כללי יסוד, שאנחנו רואים אותם עין בעין.

איתן כבל: אנחנו לא נייצר גילדות.

איתן כבל: יש מספיק.

שרגא גודינגר: יש לנו מקרה קלאסי של הקוזאק הנגזל, כי מורי הדרך פנו לכנסת לוועדת החינוך כדי שתתיר להם להדריך במערכת החינוך, ו-וועדת החינוך הורתה פחות או יותר לשל"ח, לסדר נהלים, כדי שהם יוכלו להדריך.

שרגא גודינגר: בנו להם מסלול מקוצר של שלושה שבועות שיאפשר להם להדריך במערכת החינוך – לקחת את הפרנסה שלנו, אם מדברים על פרנסה.

שרגא גודינגר: כיוון שיש נושאים שהם לא היו חשופים אליהם – הם לא יודעים מה זה ביטחון בבטיחות, לא יודעים מה זה שטח.

שרגא גודינגר: ביקשו מהם שלושה שבועות לעשות השתלמות- - -

איתן כבל: עשיתי קורס ידיעת הארץ, אבל אל תתנשאו אחד על השני.

איתן כבל: אני אמרתי בשפה מכובדת, בשפה עדינה, אמרתי: כיוון שמדובר בהדרכות מיוחדות בבתי ספר, יכול להיות שיש מסגרת, שמי שרוצה להדריך בבתי ספר, יידרש לעשות השלמה, כי מדובר בילדים, מדובר – האחריות שניתנת עליו כמדריך בית ספר – לא יודע, אבל בואו לא נתנשא אחד על השני.

בני כפיר: אם כך, מקובל עליי שכל תווי תו תקן, שעובדים עם בתי הספר ורוצים להדריך בכל הארץ – שולי, אני מנסה לכבד אותך.

שולי מועלם-רפאלי: אני מכבדת אותך, אבל כל השיח של מה מקובל עליך ולא מקובל עליך, נראה לי טיפה מתנשא.

שולי מועלם-רפאלי: לא צריכים פה את האישור שלך כדי להחליט מי מדריך טוב ואיפה הוא יכול להדריך.

שולי מועלם-רפאלי: יש שיח שאני לא יודעת מי הכניס אותו לכם לראש.

שולי מועלם-רפאלי: באתם לפה והייתם בטוחים שהמצאתם את הדרכת הטיולים למדינת ישראל, וזה לא עובד.

איתן כבל: משפט אחרון.

בני כפיר: אני מוכן משחק הפוך – כל תו תקן שרוצה להדריך, תעשה לו קורס מורי דרך מקוצר, בלי שיש לו הסמכה, והוא יקבל את הצד השני.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: ובעזרת השם, משיח צדקנו יגיע.

בני כפיר: אמן.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: יש לנו מעט זמן לדיון הזה, ואני רוצה להעיר הערה לתהליך.

דב חנין: לקראת הדיון קיבלתי המון חומרים מהמון גורמים שנמצאים פה מסביב לשולחן - אני מודה לכולכם.

דב חנין: הארתם את עיניי בהרבה שאלות שעל שולחננו.

דב חנין: הפנייה שלי למשרד התיירות.

דב חנין: אנחנו ננהל את הדיון בוועדה, והוא יהיה מאוד רציני ומעמיק.

דב חנין: אני פונה אליכם, שבמקביל לדיון שלנו, גם אתם בנפש חפצה ובאוזניים פקוחות תפתחו מחדש את תהליך ההידברות עם הגורמים שנמצאים פה.

דב חנין: יש הערות חדשות שלא הכרתי אותן קודם, שהגיעו אלינו בתקופה האחרונה.

דב חנין: יש מה ללמוד ומה לחשוב.

איתן כבל: היתרון הגדול שלהם – הם לא באים מתפישה שאומרת: זה מה יהיה.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: זה לא הכיוון.

ליאור פרבר: גם נעשו הרבה שינויים בחוק.

דב חנין: אני בעד זה.

דב חנין: אני מכיר את השר לוין.

דב חנין: הוא לא שייך לאלה בממשלה שהאזרחים משעממים אותם, אז תמשיכו בקו של הדיאלוג.

דב חנין: אני חושב שזה מאוד חשוב.

דב חנין: יש להקדיש מאמץ.

דב חנין: יש כמה שאלות בחוק – בלי להיכנס לפרטים כרגע - שעדיין צריך לשנות ולתקן ולחדד.

דב חנין: תשמעו את האנשים היקרים האלה, כי יש להם מה ללמד את כולנו לא רק בהוראת דרך אלא גם באיך פותרים את התחום הזה.

דב חנין: תודה רבה.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר – תעשו הבחנה בין מהות לבין הגדרות.

איתן כבל: יש פה שני מעגלי התייחסות.

איתן כבל: כל השאלות שאתם מעלים הן נכונות.

איתן כבל: הן מהות, שנצלול פנימה בסעיפים האופרטיביים.

איתן כבל: יש מצב שיכול ויקרה – והוא קורה לעתים קרובות – שבו אנו צוללים למהות, ומסתבר שכתוצאה מזה שאנחנו משנים את המהות, צריכים לחזור ולתקן את ההגדרה.

איתן כבל: זה קורה.

איתן כבל: גם הגדרות שנאשר אותן, אם תוך כדי תנועה יסתבר – חוזרים ומתקנים.

איתן כבל: אני רוצה לומר משפט אחד, כי לא יהיה לנו הרבה זמן.

איתן כבל: לדיון הבא – אני אומר באמת.

איתן כבל: לא יהיה ריבוי דוברים.

איתן כבל: בכל הכבוד, אני אומר זאת בצורה מאוד ברורה, כי זה לא יסתיים, והחוק החשוב הזה, אם לא הייתי רואה אותו בחשיבות עליונה, והוא נדון כבר בשבוע הראשון של המושב – הרבה מהחוקים שמביאים, אני שם אותם בצד.

איתן כבל: יש חוקים שהחלטתי שאני נותן להם את העדיפות המרכזית, וזה אחד מהם.

איתן כבל: לכן אני אומר גם לכם – אנא, שבו בבית.

איתן כבל: קראו אותו.

איתן כבל: אל תחממו את עצמכם.

איתן כבל: צריך לשבת, ולראות עניינית, מקצועית את הדברים, ותמיד לראות את זה ברוח הדברים שאמרתי פה.

איתן כבל: זה יהיה עמוד הענן לפניכם כל הזמן – שוק פתוח, הדרכות פנים, תו תקן ואיך אנחנו מוצאים לשלב את כל אלה ביחד.

איתן כבל: כך אני רוצה שנראה את זה.

איתן כבל: מי שחושב שאאפשר שמישהו ייצא מכאן בשקט ויעלה לגג לרקוד – טועה.

איתן כבל: לא יהיו ריקודים.

איתן כבל: יהיה מצב שבו אנחנו מאזנים, כי בסוף אנחנו אמורים לשרת – גם אתכם – אתם חלק מהעניין, אבל בסוף כל העבודה שלנו היא כדי לשרת את האזרחים לסוגיהם השונים, שרוצים לקבל את ההדרכות.

איתן כבל: זה יהיה שוק פתוח.

איתן כבל: מבוקר, מסודר, אך פתוח.

איתן כבל: אני לא חושב שגם נשיא להב רוצה שאני בתוך עסקים קטנים ובינוניים אסדר לגילדה מסוימת בתוכה, שתוכל לעשות כרצונה.

בני כפיר: אני מבקש ממך לא להגדיר אותנו כגילדה.

בני כפיר: זה פוגע בי.

בני כפיר: זו כבר פעם שנייה.

בני כפיר: אני לא גילדה.

איתן כבל: אמרתי שאני לא רוצה שזה יהיה.

איתן כבל: אם הייתי חושב שאתם – לא הייתי משתמש בטרמינולוגיה הזאת.

איתן כבל: הייתי אומר: אתם כן.

בני כפיר: זה משתמע.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: יש חקיקה.

איתן כבל: יש התנהלות שעלולה, אם לא נפעל ונבקר, ועלולה, כי המציאות מייצרת את זה – לא כי אתה רוצה.

בני כפיר: כי המושגים האלה כבר הופיעו בעבר, וזה לא אתי.

איתן כבל: אנחנו מתקדמים.

איתן כבל: אל תפריע לי להיות בצד שלך.

איתן כבל: בבקשה.

חני סובול: אני רוצה לתמוך בהצעה של משרד התיירות.

חני סובול: אני חושבת שהיא נכונה – אני חני סובול, מנכ"ל התאחדות משרדי הנסיעות.

חני סובול: כמי שאמונים גם על תיירות הפנים וגם על התיירות הנכנסת וגם על התיירות היוצאת, אנחנו בטוחים שמשרד התיירות יידע לאזן בין כל הצרכים של כולם.

חני סובול: אני חושבת שנכון מאוד כרגע להוציא את תיירות הפנים מהתחולה, ולהתקין תקנות, שיענו על הצרכים המיוחדים.

חני סובול: זה ייתן לנו זמן לעשות את עבודת המטה.

איתן כבל: נכון, רק יש שאלה אחת – מה קורה בין החיקוק לבין הפרקטיקה.

איתן כבל: אני מסכים עם ההתנהלות הזו.

איתן כבל: היא גם מקצועית נכונה וראויה.

איתן כבל: כל הוויכוח הוא מה יקרה בתווך.

חני סובול: אני בוטחה שיש פה מספיק משפטנים סביב השולחן שיודעים לעשות את זה נכון.

חני סובול: אני כבר יכולה לחשוב על משהו אחד שלא קרה לצערי בחוק אחר, שהשולחן הזה אמר שיותקנו תקנות, ואפילו דחה את תחולת החוק עד שהתקנות האלה יותקנו, אבל לא אמר בלבד ש, ואדוני יודע על מה אנחנו מדברים.

חני סובול: המהלך הזה יפתח את השוק לתחרות.

חני סובול: אנחנו כל הזמן אומרים שאנחנו רוצים להפחית נטל רגולציה, אז זו הזדמנות לכך, ויתרה מזאת – זו הזדמנות להוריד את המחיר של המוצרים הישראלים.

איתן כבל: מסכים אתך בזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

מיכל זליקוביץ: שלום.

מיכל זליקוביץ: מיכל זליקוביץ, פורום קהלת.

מיכל זליקוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל זליקוביץ: מורי הדרך עבדו קשה כדי להשיג את הטייטל שלהם, כל מה שהם יודעים וכל מה ששילמו בשביל זה – חייבים לשמור על זה.

מיכל זליקוביץ: מצד שני, חשוב גם לשמור על חופש העיסוק, ונאמר כאן כבר רבות על האפשרות לתחרות בשוק הזה.

מיכל זליקוביץ: ההצעה שלנו היא קודם כל לשמור על איחוד הכינוי – מה שנקרא, יש תו איכות, שזה מורי הדרך, וגם לתיירות חוץ מגיעה אפשרות לבחור מה שנקרא חמישה כוכבים של מורי הדרך.

מיכל זליקוביץ: זה חמישה כוכבים כמו שיש בהמשך הצעת החוק הזו לגבי מלונאות.

מיכל זליקוביץ: לא חייבים לתת להם דווקא את ייחוד העיסוק, כלומר תייר שבוחר להגיע למלון 5 כוכבים, יוכל ללכת אליו ויקבל את הבסט של הבסט, אבל יש אפשרות, שהוא ירצה ללכת לאכסניה פשוטה.

מיכל זליקוביץ: השאלה, אם יש אפשרות שיבחר גם את מורה הדרך או את מדריך הטיולים שהוא מעונין בו, וכך יהיה דירוג של איכות.

איתן כבל: אני חייב לסיים, כי אם לא, עובדי הכנסת חייבים לסיים את הדיון – זו הנחיית המנכ"ל.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לך - אני מעדיף מדריך פחות טוב ממדריך טוב?

איתן כבל: זו תחרות על מחיר – לא תחרות על איכות.

איתן כבל: אני לא מסכים.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.