ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 690, 2018-08-14 11:15

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום 14 באוגוסט 2018, ג' באלול התשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום הוא היערכות לפתיחת שנת הלימודים תשע"ט.

יעקב מרגי: אנחנו מקיימים את המנהג המבורך של ועדת החינוך לארח את משרד החינוך בהרכבו המלא והמכובד – שר, מנכ"ל, צמרת המשרד והגורמים המקצועיים – כדי לתת סקירה בפני חברי הכנסת, בפני גופי שלטון נוספים וכן בפני הציבור על תוכנית ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים וכן האתגר של השנה הנוכחית במערכת החינוך.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר מספר מילים לפני שאעביר את רשות הדיבור לשר החינוך.

יעקב מרגי: אנחנו אומרים פתיחת שנת לימודים וזה עובר לנו במשפט אחד, אפילו באותה נשימה.

יעקב מרגי: אבל כדי לתת משמעות לאותו משפט אנחנו מדברים על כ-2.3 מיליון תלמידים במערכת החינוך כולה; אנחנו מדברים על כ-5,000 בתי ספר; יותר מ-180,000 מורים; וכל האופרציה מסביב – מערכת אחת גדולה, מורכבת.

יעקב מרגי: כפי שידוע, במדינת ישראל יש אמנם משרד חינוך אחד, מערכת חינוך אחת, אבל בתוכה גוונים רבים, זרמים בחינוך.

יעקב מרגי: זה לא כל כך פשוט.

יעקב מרגי: מי שניהל את זה יומיים וחצי במדינה הזאת יכול לומר לכם שזו מטלה מורכבת מאוד, והיא נעשית.

יעקב מרגי: אני אומר לכם: היא נעשית בהצלחה.

יעקב מרגי: לעתים יש חריקות כאלה או אחרות, אבל כשמודדים את זה באחוזים בסדר הגודל של המערכת הגדולה הזו, זה בסך הכול סביר.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר בנימה אישית, מבין שלל התפקידים שכיהנתי בהם, הן בכנסת, הן בממשלה והן מחוץ לכנסת, זה אחד התפקידים המאתגרים והמהנים, ואומר למה מהנים.

יעקב מרגי: יש דינמיקה שנוצרה בין הכנסת לבין משרד החינוך, בין ועדת החינוך של הכנסת לבין משרד החינוך.

יעקב מרגי: התחושה היא – אפילו מעבר לתחושה, ידיעה – שדברי הכנסת, סיכומי הוועדות נקראים ברצינות על ידי המשרד.

יעקב מרגי: נכון, אני לא מכתיב את תוכנית העבודה של משרד החינוך, וכך גם לא חברי הכנסת וחברי הוועדה, אבל רואים שמשרד החינוך לוקח מכל סיכום, שולף דברים חשובים שיכולים להתבצע, תוך שימת דגש שהוא לא מזעזע מערכות, ומוביל לשינויים.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לגזול את זמנם של השר והמנכ"ל אבל מתחילת הקדנציה – אני לא מדבר על שינויים קטנים, שלעתים מתבטאים בעשרות מיליוני שקלים, מבחינתי הם שינויים קטנים במערכת – נעשו שינויים במאות מיליונים, במיליארדי שקלים.

יעקב מרגי: את סוגיית הצוהרונים כולכם ליוויתם כאן בוועדה; ליוויתם את סוגיית הצפיפות בכיתות – השנה הרפורמה הזו עולה לכיתה ד' ואף אחד לא מרגיש, זה ברור, אך בתחילת הדרך זה היה נראה תהליך אטי; סייעת שנייה; החופשות של החגים ושל הקיץ – הכול ביחד.

יעקב מרגי: אני רואה שיושבת אתנו גם מזכ"לית הסתדרות המורים שהייתה גם שותפה, והשלטון המקומי, שמייד אתן לו פרק משלו, שהוא המבצע, הוא אחד הגורמים המבצעים המרכזיים.

יעקב מרגי: כשאומרים פתיחת שנת לימודים – השלטון המקומי ומחלקות החינוך בשלטון המקומי, מנהלי בתי הספר, המורים, כל האורגן הזה עובד, יודע לעבוד ועובד, ותוך כדי תנועה, עם הרבה שינויים.

יעקב מרגי: החברה דורשת שינויים, השר דורש שינויים כדי ליישם את המדיניות, אנחנו דורשים שינויים והמערכת יודעת להתנהל ולהשתנות תוך כדי נסיעה.

יעקב מרגי: אני מודה לך מאוד על ההזדמנות הזאת, כבוד השר.

יעקב מרגי: בהזדמנות הזו אני רוצה להודות באמצעותך לצמרת המשרד, למנהלי המחלקות והאגפים.

יעקב מרגי: לעתים זה מתנהל בשיח כזה או אחר, אבל בסך הכול יש שיתופי פעולה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, יש דינמיקה של הידברות, והיד עוד נטויה.

יעקב מרגי: כולנו תקווה שגם בשנה ומשהו הבאות של הקדנציה הזו עוד נטביע חותם, נוסיף להטביע חותם במערכת החינוך ביחד.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: כבוד השר, בבקשה.

נפתלי בנט: צהרים טובים לכולם.

נפתלי בנט: תודה רבה לשותפי, יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת יעקב מרגי, שבאמת אני רואה את עצמנו כשותפים במלאכת העשייה.

נפתלי בנט: לפעמים הרמה שבה אתה נאבק למען כל ילד וילדה – אני רואה את זה בחינוך המיוחד, ובמה שקשור למניעת אפליה, אבל באמת בכול – מעוררת השתאות.

נפתלי בנט: מפה אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת משלל המפלגות שטרחו והגיעו, שאכפת לכם: חבר הכנסת יוסי יונה, חבר הכנסת מוטי יוגב, חברת הכנסת מירב בן ארי, חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

נפתלי בנט: אני מעריך מאוד שהגעתם.

נפתלי בנט: אני רוצה להודות לכל השותפים במלאכה.

נפתלי בנט: בראש ובראשונה לאנשיי ממשרד החינוך: שמואל אבואב, המנכ"ל המצוין שזכינו בו, לצמרת המשרד, לעובדי המשרד שנמצאים פה מכל האגפים.

נפתלי בנט: אצלנו גם אגף הכספים הוא אגף עם נשמה גדולה – זה לא אנשים שבאים דרך החור של הגרוש אלא אנשים שאכפת להם ומניעים תהליכים.

נפתלי בנט: אני רואה פה הרבה אנשים, אני לא רוצה להתחיל למנות.

נפתלי בנט: כל האנשים של המשרד – זו הזדמנות לומר להם תודה.

נפתלי בנט: תודה ליפה בן דויד שדואגת למורים – גם מתוך דאגה למורים וגם מתוך הבנה שאם אנחנו מחזקים את המורים אנחנו מחזקים את החינוך.

נפתלי בנט: תודה לארגוני ההורים.

נפתלי בנט: אני יכול לומר שבשנים האחרונות לדעתי שדרגנו את מהות הקשר, יצרנו דיאלוג אמתי עם המנהלים ולמעשה עם כל הארגונים השונים.

נפתלי בנט: הצפיפות פה מוכיחה רק את האכפתיות הגדולה.

נפתלי בנט: מילה לפני שאגש לתוכן המקצועי: מדינת ישראל סובלת כרגע ממחלת ה"פיצולייטיס" והקיטוב, והתרופה למחלה הזאת היא אחדות ופיוס דרך החינוך.

נפתלי בנט: מה שכולנו חשים בחודשים האחרונים, שכל יום מתעוררים לשערורייה התורנית, מישהו אמר משהו לא במקום ואז כולם מתנפלים עליו ואחר כך עוברים לדבר הבא, וכל קבוצה מושכת לכיוון שלה – זה בסדר, זה דמוקרטיה וזה טוב, כל עוד אנחנו זוכרים שיש לנו מכנה משותף ממלכתי רחב של אהבת המדינה, אהבת הארץ, אהבת הילדים.

נפתלי בנט: לכן בחינוך אני מצפה מכלל מערכת החינוך, מהמנהלים והמורים, כולם להתייצב ולחנך לקבלה, לחנך לאחדות, לאהבת המדינה ואהבת הארץ, להבין שלא כל הצדק נמצא בכיס של כל אחד מאתנו אלא באמת להקשבה.

נפתלי בנט: אני רוצה להדגיש מכאן, אני שר החינוך של 2.3 מיליון תלמידים מכל הגוונים והמינים, יהודים והערבים ודרוזים וצ'רקסים, דתיים, חילונים וחרדים.

נפתלי בנט: כולם ילדיי ואכפת לי ואני אוהב את כולם, ולכולם מגיע חינוך מצוין והזדמנות הוגנת בחברה הישראלית, בלי קשר לשום דבר, לא לשאלה אם יש כיפה על הראש או אין או מה הנטייה המינית או הדעה האישית, לשום דבר.

נפתלי בנט: אני שר החינוך של כולם ומערכת החינוך לא תיתן לשנות את הקו הממלכתי הזה.

נפתלי בנט: כאשר אני מסתובב בהרבה מאוד ביקורי פתע בבתי ספר אני נחשף לדברים נפלאים – כולם פה אנשים שנוגעים בחינוך – ואז אני מתמלא באופטימיות ומבין שעם ישראל האמתי מאוד מאוד בריא.

נפתלי בנט: אני פותח עכשיו את שנת הלימודים הרביעית כשר החינוך.

נפתלי בנט: אני רואה עידן של זינוק עם יציבות.

נפתלי בנט: הבטחתי עם כניסתי לתפקיד לא לנער באין-ספור רפורמות את אותה יציבות שהיא כל כך קריטית לעבודת המנהלים והמורים.

נפתלי בנט: הם זקוקים לשקט הזה כדי שהם ימריאו.

נפתלי בנט: כדי שהם יצרו הם צריכים יציבות מלמעלה.

נפתלי בנט: זה לא אומר שלא היו שינויים.

נפתלי בנט: היו שינויים עצומים – ותיכף נדבר עליהם – שינויים לטובה, אבל כל זה ברמת המערכת כדי לאפשר מקסימום שקט תעשייתי, כדי שהם יתקדמו עם יוזמות חדשות בתנועה.

נפתלי בנט: אני רוצה להציג לכם מה יהיו עיקרי היעדים, ולא זזתי מהם בארבע שנים, אותם יעדים, איפה אנחנו עומדים ואיפה יש לנו עוד להשתפר.

נפתלי בנט: הנושא הראשון היה מצוינות לימודית.

נפתלי בנט: אני יכול לבשר שאנחנו עולים שנה אחר שנה בקצב יפה מאוד.

נפתלי בנט: יותר ילדים זכאים לתעודת בגרות – עלינו בצורה יציבה ועקבית בשנים האחרונות.

נפתלי בנט: המשמעות היא תעודת כניסה לחברה הישראלית.

נפתלי בנט: אני רואה בזה מהלך חברתי ממדרגה ראשונה.

נפתלי בנט: אבל אני מזכיר לכם ששמנו לב שלא מספיקה תעודת בגרות אלא היא צריכה להיות תעודת בגרות איכותית.

נפתלי בנט: צריך לומר בכנות: אין היום מה לעשות עם תעודת בגרות של 3 יחידות אנגלית ו-3 יחידות מתמטיקה, עם זה קשה מאוד להתקבל להשכלה גבוהה.

נפתלי בנט: לכן לא קידשנו את הזכאות, אם כי אנחנו רואים עלייה.

נפתלי בנט: אמרנו: אנחנו רוצים לראות גם את עליית איכות התעודה.

נפתלי בנט: לא חוכמה, אני יכול להוריד את כל התלמידים ל-3 יחידות ואז יהיה לי 70% זכאות לבגרות.

נפתלי בנט: הורדנו את הקודש מנושא הזכאות.

נפתלי בנט: אזכיר לכולם שלפני שנתיים עשינו מהלך דרמטי – שינינו את שיטת המדידה ויצרנו מדידה עם כ-20 פרמטרים רחבים יותר, גם פרמטרים ערכיים, כמו האקלים הבית-ספרי; פיתוח הצוות החינוכי.

נפתלי בנט: אם אני מנהל שרק עוסק עכשיו בזכאות ולא משקיע לשנים הבאות בצוות החינוכי, מה עשיתי?

נפתלי בנט: העתקות; אחוזי גיוס לצה"ל או לשירות לאומי; אחוזי התנדבות.

נפתלי בנט: כל הפרמטרים האלה מדידים, כי אני מאמין שגם דברים ערכיים צריך למדוד כדי לראות התקדמות, כי אנחנו מבינים שחינוך זה לא רק זכאות.

נפתלי בנט: אחרי כמעט עשור של דעיכה ודשדוש הגדרנו שאנחנו מזנקים.

נפתלי בנט: קבעתי יעד, שבתוך ארבע שנים, נגיע עד סוף הקדנציה ל-18,000 מסיימי 5 יחידות מתמטיקה מבלי לשנות את הקושי ואת רף המבחן.

נפתלי בנט: היום, בפתח השנה הרביעית – התכוונתי שזה יהיה בסוף השנה הרביעית אבל הקדמנו בשנה – אנחנו עומדים על 18,000 תלמידי 5 יחידות מתמטיקה, כאשר חלק ניכר מן הזינוקים הם בפריפריה.

נפתלי בנט: את זה נורא חשוב לי לומר: במקומות כמו אופקים, ערד, חצור הגלילית, רהט ובישובים דרוזים אנחנו רואים את הזינוקים המרשימים ביותר.

נפתלי בנט: גם נראה את זה.

נפתלי בנט: התפיסה שלנו היום, בהחלט אנחנו דורשים עבודה קשה מן הילדים.

נפתלי בנט: יש המון שיח על זכויות ילדים.

נפתלי בנט: אני חייב להגיד לכם, אנחנו בוודאי בעד זכויות ילדים.

נפתלי בנט: אני בעד חובות לילדים ודרישת אחריות מן הילדים.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים לחנך ילדים, לא רק "מה מגיע לי" אלא יש להם אחריות, אחריות לעבוד קשה, אחריות לדאוג האחד לשני, אחריות לנקות את השירותים.

נפתלי בנט: אתם יודעים מה המקום הראשון שאליו אני הולך בביקורי הפתע?

נפתלי בנט: אני הולך לבדוק את השירותים, כי שם גיליתי שזה מקום, הרי אף אחד לא יודע אם תנקה או לא תנקה, אין דין וחשבון.

נפתלי בנט: רואים את האיכות הערכית של בית הספר לפי השירותים, ולפעמים גם אחרי נסיעה ארוכה צריך לקפוץ לשם...

נפתלי בנט: לכן אנחנו דורשים מן הילדים אחריות.

נפתלי בנט: זה לא מילת גנאי, לדרוש מן הילדים, ואנחנו דורשים מהם עבודה קשה.

נפתלי בנט: גילינו שכאשר דורשים עבודה קשה – הרי לא אכפת לי ממתמטיקה כשלעצמה, זה לא מעניין אותי, מעניינים אותי הילדים – אז רואים פתאום שבבית ספר "אורט" בלוד, שהיו בו אפס אחוזי 5 יחידות מתמטיקה, לא היה אף ילד ב"אורט" לוד שלמד 5 יחידות מתמטיקה, ועכשיו אנחנו קרבים ל-15% מן הילדים שלומדים את זה.

נפתלי בנט: אז פתאום הם גם ממריאים בהיסטוריה ובהתנדבות ובתנועות נוער.

נפתלי בנט: לכן עזבו את המתמטיקה כשלעצמה.

נפתלי בנט: מעניין אותי לדרוש אחריות ועבודה קשה מילדים, ולא רק זכויות, זכויות, זכויות.

נפתלי בנט: זכויות זה חשוב, אבל קודם כול לדרוש אחריות.

נפתלי בנט: הזכירו לי, ועכשיו אני רואה את אבי קמינסקי – יש לנו כמובן שותפות משמעותית מאוד עם הרשויות המקומיות, עם מנהלי אגפי החינוך.

נפתלי בנט: הקשר שלנו טוב והעבודה טובה.

נפתלי בנט: גם באנגלית אנחנו רואים זינוק בלימודי 5 יחידות אנגלית, עלייה יפה מאוד, כאשר אני מזכיר לכם שקבענו יעד לעבור לאנגלית מדוברת, ואנחנו עושים את זה.

נפתלי בנט: הנושא השני, והוא דגל, ואולי הייתי אומר הדגל, הוא צמצום הפערים.

נפתלי בנט: צמצום הפערים הוא לא תחום צר כמו מתמטיקה ומדעים.

נפתלי בנט: צמצום פערים צריך להיות שזור בכל העשייה שלנו.

נפתלי בנט: אני רוצה להגיד לכם מה אחד הדברים שאני הכי גאה בהם: אנחנו נלחמים על כל ילד.

נפתלי בנט: האחוזים האלה של הנשירה – חושבים: מה זה משנה?

נפתלי בנט: ירדתם מ-1.5% נשירה ל-1.25, מה זה?

נפתלי בנט: זה ירידה דרמטית.

נפתלי בנט: אני סופר פה ברמת הילד.

נפתלי בנט: ירדנו מ-8,671 נושרים ל-7,267 נושרים בעוד האוכלוסייה גדלה.

נפתלי בנט: מה המשמעות?

נפתלי בנט: ילד נושר הוא ילד שיצא, נפלט מן המערכת בכיתה י', בכיתה ט', בכיתה י"א – איבדנו אותו.

נפתלי בנט: בעבר מה עשינו?

נפתלי בנט: בגלל שקידשנו את הזכאות אז בעצם באופן פרדוקסלי עודדנו מנהלים להפריש את החלשים כדי להקפיץ את שיעורי הזכאות, כי נתוני זכאות בודקים כמה ילדים עם תעודת בגרות וכמה סיימו.

נפתלי בנט: אני רואה עכשיו שיוסי חלש – "תצא, תצא, אתה פוגע לי בנתוני הזכאות, אני לא רוצה את זה".

יוסי יונה: איך עושים את זה בדיוק?

נפתלי בנט: יוסי יונה שאל את השאלה הכי חשובה: איך עושים את זה, איך מורידים את המולך.

נפתלי בנט: הורדנו את המולך, הורדנו את מולך הזכאות.

נפתלי בנט: איך?

נפתלי בנט: על ידי שיצרנו מדידה רחבה יותר.

נפתלי בנט: אני כבר לא בא למנהל ואומר לו: "מה שיעורי הזכאות אצלך?

נפתלי בנט: " לא, לא.

נפתלי בנט: אני בודק את התמונה החינוכית ואומר: רגע, מה קורה בנשירה?

נפתלי בנט: מה קורה באחוזי גיוס?

נפתלי בנט: מה קורה ב-5 יחידות מתמטיקה?

נפתלי בנט: כן, גם מה קורה בזכאות, זה חשוב, אבל זה כבר לא המולך.

נפתלי בנט: מה שעליו אנחנו עדיין עובדים הוא מול התקשורת.

נפתלי בנט: העיתונים אוהבים את הטבלאות.

נפתלי בנט: אבל ברגע שאתה לא בא עם פרמטר אחד אלא מציג משולש של איכות, נשירה וזכאות וכמובן עולם הערכים, אז מבינים שחינוך זה מורכב יותר.

נפתלי בנט: עובדתית ירדנו בשיעור הנשירה – ואני כל כך גאה במנהלים שלנו שנלחמים על כל ילד ולא ממהרים להנשיר.

נפתלי בנט: בסגירת פערים – זה אחד הדברים הכי חשובים כי אלה הילדים שאם אנחנו תופסים אותם בכיתה י' או י"א שינינו להם את כל החיים ולא ויתרנו עליהם.

נפתלי בנט: אנחנו רואים גם במסגרת צמצום פערים זינוק יפה מאוד בחברה הערבית ובחברה הבדואית, רואים עלייה יפה בחברה הערבית.

נפתלי בנט: אני חייב להגיד כאזרח מדינת ישראל, לפני שש שנים כאשר לא הייתי בקי חשבתי שסוגיית המגזר הערבי היא מין פצצת זמן, שאנחנו מאבדים את כל הכיוון.

נפתלי בנט: למען האמת כאשר אתה מסתכל על מה שקורה במערכת החינוך אתה מתמלא באופטימיות כי בסך הכול הם מצמצמים את הפערים.

יעקב מרגי: ברשותך, לא ציינתי את זה בהתחלה, הכנתי דברים אבל צמצמתי אותם כי הנושאים רבים.

יעקב מרגי: התקיימה ישיבה מיוחדת להיערכות לפתיחת שנת הלימודים בחברה הערבית – הם לא אוהבים שאומרים "מגזר" – וגם הדוברים, גם שליחי הציבור שלהם בכנסת וגם ראשי הרשויות המקומיות מציינים בסיפוק רב את המגמות ואת השיפורים שנעשים, והיד עוד נטויה בזה.

נפתלי בנט: דווקא בימים של דיבורים על הפגנות ופה ושם, בסוף כשמגיעים לשדה, לשטח האמתי – ואני גם מרבה בביקורי פתע – אנחנו רואים התקדמות יפה.

נפתלי בנט: אני חייב לומר שעדיין סוגיית השפה העברית בקרב החברה הערבית לא מספיק טובה.

נפתלי בנט: הכנסנו הרבה מאוד מרכיבים, כמו לימוד עברית והרחבת לימוד העברית מגן חובה ולא מכיתה ג' כפי שהיה בעבר, אבל זה ייקח זמן.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים את הדבר הזה, וגם הפוך, שבחברה היהודית יותר יהודים ילמדו ערבית, גם מבחינת דו-קיום, גם מהצרכים הביטחוניים וכולי.

נפתלי בנט: גם אצל הבדואים אנחנו רואים התקדמות.

נפתלי בנט: החינוך הבדואי היום הוא החינוך הכי חלש במדינה ואנחנו צריכים לטפל בזה.

נפתלי בנט: החינוך בחברה הדרוזית למעשה נמצא ברמה הכי חזקה במדינת ישראל.

נפתלי בנט: בנתוני זכאות לתעודת בגרות הם עברו את החברה היהודית.

נפתלי בנט: בנתוני תעודת בגרות איכותית עם 5 יחידות הם טיפה מאחור, אבל רק טיפה ונמצאים במקום טוב מאוד.

נפתלי בנט: הבאג שיש לנו בהיבט של חינוך בחברה הדרוזית הוא בקרב הבנים שחוזרים מן הצבא, ולמרות שיש להם תעודות שמאפשרות להם להיכנס לאקדמיה, רובם לא נכנסים לאקדמיה, בשל שלל סיבות: הם מתחתנים, הם צריכים להתפרנס, ואז רואים הרבה נשים שנכנסות לאקדמיה, אבל אז הן הולכות לעבוד במתפרות ובדברים לא מספיק איכותיים בשל סיבות של מסורת ואי רצון לצאת מן הכפר.

נפתלי בנט: יוצא שבתחום התעסוקה אצל הדרוזים יש בעיה.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים לטפל ברווח הזה – אנחנו עובדים קשה ועוד לא הצלחנו מספיק – לשכנע את הצעירים הדרוזים להיכנס לאקדמיה וללמוד מקצועות איכותיים מדעיים.

נפתלי בנט: רק אגיד לכם שהיום בקרב הדרוזים 16% מסיימים עם 5 יחידות מתמטיקה.

נפתלי בנט: זה מדהים.

נפתלי בנט: זה אומר ש-16% יכולים ללכת להייטק, אך כרגע המספר קרוב לאפס.

נפתלי בנט: יש פה פער.

נפתלי בנט: אנחנו נטפל בזה.

נפתלי בנט: זינוקים בצמצום פערים בפריפריה – ראינו בשלומי זינוק מאפס אחוזים ל-16% 5 יחידות מתמטיקה, בטירת הכרמל מ-7% ל-18%, באריאל, במשהד, במצפה רמון.

נפתלי בנט: חברים, זה לא מספרים.

נפתלי בנט: זה ילדים, זה האחים שלהם, זה בני הדודים שלהם, זה האמון שלהם.

נפתלי בנט: ולא אכפת לי, שוב, מהמתמטיקה עצמה.

נפתלי בנט: אכפת לי מהם וממה שזה מקרין על תחושת המסוגלות בפריפריה.

נפתלי בנט: הכנסנו גם חוג לכל ילד, רק בצפון.

נפתלי בנט: בחרנו בצפון כי מדינת ישראל התקדמה מאוד בחיזוק הדרום ויש אסימטריה, כולם מבינים שהצפון נשאר מאחור.

נפתלי בנט: הטמענו ביישום באחוזים גבוהים מאוד, מעל 80%---

יעקב מרגי: אבל בדרום המשכנו להיות דרוכים.

נפתלי בנט: נכון, אבל יש לי כסף מוגבל.

נפתלי בנט: המשמעות היא שילדים לומדים רובוטיקה, לומדים אנגלית.

נפתלי בנט: הנחיתי פחות לאפשר חוגים כמו כדורגל או דברים מן הסוג הזה, שממילא אפשר לתת, אלא באמת חוגים איכותיים יותר בקריית שמונה, בשלומי, בכל הצפון.

נפתלי בנט: תקציב החינוך המיוחד – אנחנו נפרט ואני יודע שזה הנושא הכי רגיש, מן הסתם, אבל חשוב לי לומר כמה מילים על החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: שלא יהיו אי-הבנות – בהמשך תהיה ישיבה מיוחדת בנושא זה.

נפתלי בנט: אני רואה בזה סגירת פערים.

נפתלי בנט: כאשר נכנסתי לתפקידי התקציב של החינוך המיוחד היה פחות מ-7.5 מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: בשנה הנוכחית הוא יהיה 10 מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: כלומר יש עלייה של שליש, של 30%, מתקציב של 7.5 מיליארד שקלים הגדלנו ב-2.5 מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: זה הזינוק הכי גדול שהיה.

נפתלי בנט: נלחמתי על זה עם הכוח הפוליטי שלי, ויש לי כוח פוליטי מסוים, אז הפניתי את הכוח הפוליטי לכיוון הזה כי הייתה בעיה כי הנוסחה לאורך השנים נשחקה.

נפתלי בנט: אבל מה קרה?

נפתלי בנט: הכסף לא נודע כי בא אל קרבו.

נפתלי בנט: הכנסנו, הכנסנו, וראיתי שכל הבעיות ממשיכות – מפנים ילדים למקומות לא נכונים רק כדי לסגור מספיק לתקן, לא הייתה מספיק בחירה להורים, הסעות ארוכות מדי.

נפתלי בנט: העסק לא עבד, ולא כי אין שם אנשים מדהימים.

נפתלי בנט: רחלי אברמזון – תרימי יד בבקשה.

נפתלי בנט: אתם רואים עכשיו צדיקה מסורה ומדהימה, ולידה מירי נבון המדהימה, וכולם באמת עובדים כל כך קשה.

נפתלי בנט: אמרנו: מה קורה פה?

נפתלי בנט: הטלנו על השלישייה הזאת, גם על דודי מזרחי וגם על רחלי אברמזון ומירי נבון, לשבת ולעבוד עם השטח ולהבין מה הבעיות.

נפתלי בנט: הבנו שהבעיה היא בכל מבנה המערכת, כי אנחנו שופכים כסף פנימה וכאילו שום דבר לא נפתר.

נפתלי בנט: הבעיה לא הייתה הכסף אלא הכוונת הכסף והניהול.

נפתלי בנט: יכולתי לא לעשות כלום.

נפתלי בנט: הקדנציה נגמרת עוד מעט בכיף.

נפתלי בנט: האמינו לי, רווח פוליטי אין בזה, רק הפסד פוליטי.

נפתלי בנט: אבל אמרתי: יש לי אחריות כלפי השנים הבאות לעשות מעשה ולא להגיד שנגלגל את הדברים, שאביא עוד חצי מיליארד שקל והנה כבר הגדלנו בעוד 700 מיליון שקל.

נפתלי בנט: חברים, אלה מספרים עצומים, אבל לא.

נפתלי בנט: ביחד עם חבר הכנסת יעקב מרגי, בהובלת השר, עם הרבה מאוד עבודה החלטנו לעשות מעשה.

נפתלי בנט: נדבר על זה אחר כך בהרחבה.

נפתלי בנט: תבינו שבמקרו היה הכי קל לא לעשות כלום, הכי קל בעולם, אבל התעקשנו, למרות שזה לא פופולרי במיוחד.

נפתלי בנט: היעד הראשון היה מצוינות, היעד השני היה צמצום פערים.

נפתלי בנט: היעד השלישי הוא הגיל הרך.

נפתלי בנט: פה עשינו למעשה שלוש פעולות עיקריות.

נפתלי בנט: אדבר על רפורמת הכיתה הקטנה כי זה התחיל מכיתה א'.

נפתלי בנט: השנה אנחנו נכנסים אל מה שהיה נראה בלתי אפשרי.

נפתלי בנט: מאז קום המדינה ועד לפני שלוש שנים היה נתון: 40 ילדים בכיתה.

נפתלי בנט: ירדנו ל-32–34, באופן דיפרנציאלי.

נפתלי בנט: תבינו שנורא קל לי לעקוב כי יצא שהבת השלישית שלי, אביגיל, נכנסה לכיתה א' כאשר הייתה הרפורמה, היא הייתה כבר משובצת לכיתה של 38 ילדים, ועכשיו היא תתחיל שנה רביעית בכיתה של 27 תלמידים.

נפתלי בנט: וכך מאות אלפי תלמידים.

נפתלי בנט: אמרו: בלתי אפשרי, אין לכם כיתות.

נפתלי בנט: אז תמיר בן משה עשה עבודה יוצאת מן הכלל ומשה שגיא, את כל העבודה ביחד, ויש לנו את הכיתות, יש לנו את המורים.

נפתלי בנט: אנחנו נכנסים ליישום מלא, כמעט בלי תקלות.

נפתלי בנט: אני מתחייב פה שגם אחריי – נותרו בסך הכול עוד שנתיים – בכיתות ה' ו-ו' זה יקרה.

נפתלי בנט: הקצינו את הכסף מול משרד האוצר.

נפתלי בנט: זה לא מצב שהגענו לכסף זמני אלא זאת רפורמה בת קיימא בלתי הפיכה, "רפורמת הסרדינים".

נפתלי בנט: זה בוצע.

נפתלי בנט: הדבר השני הוא הסייעת השנייה.

נפתלי בנט: השנה כבר ב-5,612 גני ילדים יש סייעת שנייה.

נפתלי בנט: מינינו מעל 1,000 גננות מובילות.

נפתלי בנט: חשוב מאוד להבין מה זה גננת מובילה: זה גננת מנטורית שחונכת את הגננות ונותנת להן את הפן הפדגוגי החינוכי, שאתה לא יכול לקבל ממפקח כי הוא אחראי, אתה קצת פוחד ממנו, אבל פה יש מנטורית שהיא אחת מכן, וזה עובד בצורה יוצאת מן הכלל.

נפתלי בנט: פה אפשר לומר שעמדנו ביעד.

נפתלי בנט: היעד הרביעי הוא ערכים וחינוך בלתי פורמלי.

נפתלי בנט: אני חייב לומר, אני מאמין ענק בחינוך הלא פורמלי.

נפתלי בנט: אגיד גם שהשקל העודף מביא לנו החזר גדול יותר בחינוך הלא פורמלי, בארגוני נוער כמו "אחריי!", כמו "כנפיים של קרמבו", במש"צים, מד"צים, במכינות, והמכינות עברו טלטלה גדולה מאוד עם האסון הגדול אבל אנחנו שם איתם לתקן את מה שצריך לתקן אבל לא לשפוך את התינוק עם המים כי יש פה מפעל מדהים להנחלת ערך האחריות ואהבת המדינה וציונות ועצמאות ואנחנו לא מוותרים על זה, ולא על שנות שירות, אבל מסדירים את זה.

נפתלי בנט: המנכ"ל הוביל ועדה ואנחנו עוברים ליישום.

נפתלי בנט: אנחנו רואים גידול יפה בארגוני הנוער, שזה אהבה גדולה מאוד שלי, ובתנועות הנוער.

נפתלי בנט: בנושא סגירת הפערים, השנה אנחנו יוצאים לדרך לראשונה עם ארבעה בתי ספר מכילים.

נפתלי בנט: אנחנו עושים את זה עם עדי אלטשולר שהקימה בזמנו את "כנפיים של קרמבו".

נפתלי בנט: אלה בתי ספר שהם לא משלבים אלא מכילים.

נפתלי בנט: זה הצעד הכי דרסטי לטובה, כאשר מראש כל בית הספר מעוצב ובנוי ביחס של שליש ילדים עם מוגבלויות ושני-שלישים ילדים רגילים ללא מוגבלויות.

נפתלי בנט: אני רואה בזה פיילוט שארצה להרחיב עוד כמתנה לכולם.

נפתלי בנט: המתנה היא הדדית לילדים הרגילים ולילדים עם המוגבלויות.

נפתלי בנט: איפה הנושא שאני מרגיש שלא התקדמנו בו מספיק ונורא חשוב לי ואני כן שם אותו כיעד – זה יתר כלים ואוטונומיה למנהלי בתי הספר.

נפתלי בנט: פה אפשר לסמן המון "וי" על דברים שכן הצלחנו.

נפתלי בנט: בשנה הקרובה נשים דגש על באמת להאמין במנהלים שלנו, לתת להם את הכלים, לתת להם את החופש, להרפות מהם קצת בעוצמת הפיקוח והבקרות, לפחות על המנהלים שאנחנו יודעים שהם טובים, לתת להם הרבה יותר גמישות.

נפתלי בנט: את הדבר הזה נפרוש בתקופה הקרובה.

נפתלי בנט: לסיכום, אני רוצה להודות לכולם.

נפתלי בנט: כל הדברים האלה נעשים באמת יחד עם כולם פה.

נפתלי בנט: תמיד יש אמוציות, וטוב שיש אמוציות כי האמוציות באות מאהבה גדולה לילדים, מאכפתיות.

נפתלי בנט: תמיד יש ביקורת.

נפתלי בנט: חלק מן הביקורת מוצדקת.

נפתלי בנט: הביקורת והבקרה שלך, יעקב מרגי, היא דרמטית.

נפתלי בנט: אתה מעביר דברים ביחד עם כל חברי הכנסת אז אנחנו קשובים ומכבדים את זה.

נפתלי בנט: אני שוב רוצה להודות לכל השותפים וגם להוסיף את מיכל מנקס מן השלטון המקומי.

נפתלי בנט: תודה רבה.

נפתלי בנט: אני מעביר את המקל לשמואל אבואב.

יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור למנכ"ל משרד החינוך, הזכיר השר את הרפורמה בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: כפי שהוא אמר: אפשר היה לא לעשות כלום.

יעקב מרגי: אמרתי את זה במהלך הדיונים.

יעקב מרגי: תמיד יש מה לשפר, ותמיד יש גם אילוצים.

יעקב מרגי: הכי קל זה למי שאין לו אילוצים ואין לו אחריות לכלום, הוא חולם חלומות ומשרטט לו את קווי הגזרה וקווי הדמיון.

יעקב מרגי: אבל אנחנו באנו מתוך סיטואציה בעייתית מאוד בכל 1 בספטמבר עם פתיחת שנת הלימודים.

יעקב מרגי: מה שציינתי לגבי פתיחת שנת הלימודים במערכת החינוך הרגילה, שם היה כמעט תכנון מדויק, פרט לחריגים אובייקטיביים, אולם בחינוך המיוחד זה היה מדע בלתי מדויק.

יעקב מרגי: תמיד חיכינו ל-1 בספטמבר לראות שהטיל נופל ולוודא איפה יש לנו חוסר, מבחינה אובייקטיבית.

יעקב מרגי: משרדי הממשלה לא ידעו לדבר ביניהם.

יעקב מרגי: משרד החינוך לא קיבל את הנתונים ממשרד הבריאות, משרד הבריאות לא העביר את הנתונים, הרשויות המקומיות עבדו בתוך ענן ורק ב-1 בספטמבר התחילו לצודד את המערכות ולהתכוונן לשיבוצים.

יעקב מרגי: דבר כזה לא יכול להיות במדינה מתוקנת, במדינה מפותחת ומצליחה, ואנחנו גאים בהצלחות שלה בתחומים רבים.

יעקב מרגי: בסוגיה הזו היינו קצת מאחור.

יעקב מרגי: הרפורמה רצינית, מורכבת וגם אמיצה.

יעקב מרגי: מי שליווה את הדיונים – נכנסנו שם לסוגיות באומץ, ונצטרך לעקוב אחריהן – לעקוב אחריהן בתכנון, לעקוב אחריהן ביישום.

יעקב מרגי: כולנו תקווה שהכול יעבוד כפי שאנחנו מצפים.

יעקב מרגי: בסוגיה הזאת הושקעו מחשבות רבות, זמן רב, כסף גדול כבר הוסט לטובת הנושא.

יעקב מרגי: גם זה בשום שכל, כשאמרנו שהרפורמה תתחיל רק בשנת תש"פ בפיילוט במחוז שייבחן.

יעקב מרגי: אמרנו בהנחיה למשרד החינוך שזה לא יהיה איזה מחוז קל, כי פיילוט צריך להתמודד עם כל האתגרים.

יעקב מרגי: ניקח מחוז קשה, שיש בו את כל המורכבויות בחינוך המיוחד, כמה שיותר.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם בכנות מלאה, השר בעצמו אמר לי: "אני מבקש ממך" – הוא אמר כמובן במילים אחרות – "שֵב לי על הווריד בסוגיה הזאת, תראה שהמערכות כולן מתכווננות ליישום הרפורמה ולהצלחתה".

יעקב מרגי: זה ב"אני מאמין" שלנו בתחילת הדרך של החלת הרפורמה.

יעקב מרגי: אבל בלי שום קשר, אנחנו לא מחכים לתש"פ כדי לטפל בחינוך המיוחד, או אני, שתפקידי לעקוב ולבקר, לא ממתין, אבל לטפל זה תפקידו של המשרד.

יעקב מרגי: נעביר את רשות הדיבור למנכ"ל משרד החינוך, שאני מודה לו שוב.

יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו – יש לו אוזן קשבת, צוות משרדו עומד לרשות הוועדה, לטובת הוועדה און-ליין.

יעקב מרגי: מי שמכיר דינמיקה בין ועדות כנסת אחרות לבין משרדי ממשלה אחרים, זה לא דומה, אין לזה אח ורע כמעט באף משרד ממשלתי, אולי רק במשרד האוצר, וגם שם לפעמים שומעים, "והעם רואים את הקולות".

יעקב מרגי: אדוני, המנכ"ל, תודה רבה, בבקשה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, מתי תיתן לכולם הזדמנות להתייחס?

יוסי יונה: אדוני השר, אני מקווה שלא תיטוש אותנו לפני כן.

נפתלי בנט: אני פה עד סוף הדיון.

נפתלי בנט: קבענו שעתיים.

יעקב מרגי: חברי הכנסת ידברו מייד אחרי שגופי השלטון יציגו, כי פתיחת שנת הלימודים מאורגנת כפי שציינתי.

נפתלי בנט: מילה אחת נוספת בנוגע לחינוך המיוחד ומיד המנכ"ל יעסוק בזה.

נפתלי בנט: העברת החוק הייתה כרוכה בהרבה חיכוך, וזה בסדר, זה טבעי.

נפתלי בנט: החוק עבר.

נפתלי בנט: עכשיו אני קורא לכל מי שקשור בזה לעבור מ-mode של להראות שהרפורמה לא טובה ל-mode של בואו נגרום לזה להצליח.

נפתלי בנט: אנחנו מאוד מאוד פתוחים.

נפתלי בנט: מהחוק ועד היישום יש עולמות של גמישוּת.

נפתלי בנט: כאשר נראה שותפים שבאים ברוח טובה לגרום לזה להצליח, אנחנו נהיה עם לב פתוח.

נפתלי בנט: אם אנשים באים עם כיוונים פוליטיים, זה פחות מעניין אותנו ויהיה פחות דיאלוג.

נפתלי בנט: הדיאלוג יהיה עם מי שרוצה שזה יצליח ועכשיו בא לדון על הפרטים, צריך א', ב', ג', וגם אם זה יהיה האות ת' וגם אם יהיו 70 הערות – חבר'ה, מחוק ועד יישום העולם גמיש מאוד.

נפתלי בנט: אנחנו רוצים לשמוע, לתקן.

נפתלי בנט: אנחנו לא חושבים שהשכל אצלנו בכיס.

נפתלי בנט: אבל זה תלוי בכם – צריך שניים לטנגו – לבוא עם הסוויץ' הזה של "בואו נגרום לזה להצליח" ולא "בואו נוכיח שצדקנו".

יוסי יונה: אני מבקש לומר רק משפט אחד, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: אשמח מאוד אם השר בהמשך לדברים שאמר, יש כאן המון נציגי ארגונים של החברה האזרחית, ובאמת זו הזדמנות לומר להם תודה על העבודה המדהימה והידע הרב שיש בידם.

יוסי יונה: אשמח מאוד אם תוכל להבטיח שיהיה ה-interplay הזה בין האופן שבו משרד החינוך ימשיך לעבוד בתחום הזה לבין היכולת שלהם להיות שותפים במעקב כדי שהם יוכלו אכן להאיר מקומות שבהם ירצו לעשות רביזיות ותיקונים.

יוסי יונה: אשמח מאוד אם תביע כאן באופן חד-משמעי את המחויבות שלך לסוג כזה של דיאלוג שיאפשר גם לארגוני החברה האזרחית, ולנו חברי הכנסת, להיות במעקב צמוד כדי לראות כיצד נוכל לעקוב אחרי הרפורמה הזאת, ובמקומות שבהם יש אכן ליקויים שנוכל להצביע עליהם.

יוסי יונה: אני מקווה שכפי שאתה אומר, הנכונות של משרד החינוך תהיה אכן שם כדי להתמודד איתם.

יעקב מרגי: הוא אמר דברים ברורים.

נפתלי בנט: אגיד בצורה הכי ברורה.

נפתלי בנט: הרי עיקר הרפורמה תבוא לידי ביטוי לא בשנת הלימודים הנוכחית אלא בשנה שאחריה.

נפתלי בנט: יש תווך עצום של גמישות.

נפתלי בנט: לא בשביל למצוא חן או לרתום אנשים או משהו כזה, אלא באמת כדי לעשות את הדבר הכי נכון, אנחנו זקוקים לדיאלוג.

נפתלי בנט: לא רק רוצים אלא זקוקים לדיאלוג.

נפתלי בנט: אנחנו נפרמל את התהליך של הדיאלוג וההקשבה.

נפתלי בנט: בזמן הקרוב נודיע בדיוק את התהליך.

נפתלי בנט: אבל, באותה נשימה, מי שבא ברצון טוב וברוח טובה – אנחנו זקוקים לזה.

נפתלי בנט: מי שבא להתעמת – זה לא מעניין אותנו, אנחנו לא במשחק הזה.

נפתלי בנט: אני בטוח שבסוף כולם רוצים בטוב ולכן אני לא דואג.

נפתלי בנט: אבל מי שבא בתום-לב וברצון טוב ימצא אצלנו את האוזן הכי קשובה בעולם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

שמואל אבואב: בקיצור, כתוספת לדברי השר ועל פי המדיניות שהתווה השר, מה יהיה בשנה הזאת בשונה מן השנה שעברה?

שמואל אבואב: דבר אחד, ייבנו 3,300 כיתות, כמעט פי שתיים בממוצע משנות העבר.

שמואל אבואב: נחליף מבנים זמניים, נשלים פערים ונביא לכדי ביטוי סביבה אחרת.

שמואל אבואב: דבר שני, יש 5,000 בתי ספר במדינת ישראל.

שמואל אבואב: מחציתם נבנו לפני עשרות שנים.

שמואל אבואב: יש פער בלתי מתפייס בין המבנים הישנים לבין הקִדמה הפדגוגית שאנחנו רוצים להכניס.

שמואל אבואב: לכן בשנה הזו אנחנו מתקצבים 600 בתי ספר שבהם אנחנו יוצרים חידוש בסביבה הפדגוגית.

שמואל אבואב: על זה הרשויות המקומיות יוסיפו על פי יכולתן ונגיע ל-1,000 בתי ספר.

שמואל אבואב: אם נתמיד בזה שלוש שנים, אנחנו מכסים את היעד הלאומי.

שמואל אבואב: דבר שלישי, בשנה הזאת נבנה ב-250 בתי ספר חדרי הכלה לאותם ילדים שדיברנו אודותיהם, שהם מורכבים וקשה להם להסתדר בסביבה הרגילה והטבעית.

שמואל אבואב: כל מרחב כזה יוקצו לו עשרות אלפי שקלים, הוא יותאם, הוא יצויד והילדים ימצאו מענה.

שמואל אבואב: דבר רביעי, דיברנו רבות על הצורך להביא לידי ביטוי את מגמות המדע בפיזיקה, בכימיה, בביולוגיה.

שמואל אבואב: בשנה זו אנחנו משדרגים ובונים ומציידים ב-700 בתי ספר מעבדות למדע.

שמואל אבואב: דיברנו על הטכנולוגיה – יש 2,700 מגמות טכנולוגיה במערכת החינוך.

שמואל אבואב: חלקן אינן מותאמות לעתיד.

שמואל אבואב: היינו צריכים לעשות שינוי.

שמואל אבואב: נשקיע השנה 700 מגמות חדשות בבתי הספר, בהצטיידות ובשדרוג.

שמואל אבואב: דבר חמישי, שמענו רבות במהלך השנה על הקשיים בתשתית של המידע שיש בבתי הספר, מידע עם קושי בסנכרון של שנות העבר, של דיווחים בכתב.

שמואל אבואב: אנחנו עושים ארבעה שינויים שלא היו בעבר באופן מובהק ושונה.

שמואל אבואב: זירה אחת, כל המורים נמצאים בזירה חדשה של תיק מקוון למורה, הכול מוקלד וממוחשב והכול מחובר למשרד החינוך.

שמואל אבואב: בעבר היו עשר מערכות, כל אחד דיווח אחרת ולכן היו תקלות בשכר, היו תקלות שהקשו על המורים.

שמואל אבואב: כרגע המורים מקלידים ואנחנו עוקבים.

שמואל אבואב: בכל תקלה שמתגלה אנחנו שולחים אס-אם-אס או למורה, או למנהל, או לעצמנו.

שמואל אבואב: אנחנו עושים מעקב בכל שבוע.

שמואל אבואב: הזירה השנייה היא זירת המנהלים.

שמואל אבואב: בעבר דיברו כל אגפי המשרד, שלושים במספר, עם המנהלים.

שמואל אבואב: כרגע יש זירה אחת – פורטל המנהל.

שמואל אבואב: כל השיח, כל התקשורת, כל הקשר שיש למנהל הוא דרך האפיק הזה.

שמואל אבואב: הזירה השלישית היא ערוץ התלמידים.

שמואל אבואב: יש לנו ערוץ של תשתית לתלמידים.

שמואל אבואב: כל תלמיד שהיום מקבל אבחון של לקות למידה לא יצטרך לקבל אישור ללקות בהיסטוריה ואחר כך אישור ללקות שיינתן למורה לתנ"ך.

שמואל אבואב: הכול יסודר בזירה אחת של התלמידים.

שמואל אבואב: הזירה הרביעית, אנו משלימים בשנה הזו ערוץ להורים שילדיהם לומדים בחינוך המיוחד.

שמואל אבואב: זה יפתח פתח להורים.

שמואל אבואב: השלב הבא יהיה רשויות מקומיות.

שמואל אבואב: הדבר הבא, בפעם הראשונה אנחנו יוצאים בחטיבות הביניים לניהול עצמי, אחרי הצלחה גדולה של הניהול העצמי בבתי ספר.

שמואל אבואב: מעניקים לבתי הספר יכולת לנהל את עצמם בצורה חופשית יותר, עצמאית יותר.

שמואל אבואב: מה זה אומר?

שמואל אבואב: זה אומר שכל בית ספר יקבל בממוצע כ-110,000 שקלים, כסף שקלי ולא כסף של שעות, והמרחב הזה יהיה מרחב תמרון שעומד לזכותו של המנהל.

שמואל אבואב: הוא יוכל להשתמש בזה כראות עיניו על פי אמות מידה.

שמואל אבואב: והדבר השני, סל של שעות ייעוץ.

שמואל אבואב: אם מורה או מנהל בית ספר יש לו בעיה בייעוץ כלכלי או ייעוץ ארגוני או ייעוץ פדגוגי – יקבל מאתנו סל.

שמואל אבואב: הדבר הבא, נרחיב את מספר הצוהרונים.

שמואל אבואב: בשנה הראשונה הגענו ל-214.

שמואל אבואב: אנחנו נעבור את הרבע מיליון ילדים שנמצאים בצוהרנים – צוהרנים מסובסדים – בלמעלה מ-15,000 מסגרות בכל רחבי המדינה.

שמואל אבואב: הדבר הבא, נגיע קרוב ל-100,000 ילדים שיקבלו חוג כמעט בחינם.

שמואל אבואב: חוג עולה 1,000 שקלים בממוצע בחברה הישראלית – הם יקבלו את זה ב-100 שקלים.

שמואל אבואב: חוגים באמנות, חוגים במדע.

מירב בן ארי: לכל השנה?

שמואל אבואב: לשנה.

שמואל אבואב: בצפון, ליוצאי אתיופיה, למגזרים, וברמה גבוהה.

שמואל אבואב: ולא רק ברמה גבוהה – זה ייעשה בבתי ספר עם אנשים חיצוניים.

שמואל אבואב: זה לא יוטל על המורים ולא יוטל על המנהלים.

שמואל אבואב: הקצינו לכך אנשי מקצוע.

שמואל אבואב: העוגנים האלה יהיו הקומה השנייה שאותה בונים, הקומה של החינוך הבלתי פורמלי.

שמואל אבואב: בתי הספר של החופש – התחלנו בפסח, אנחנו ממשיכים בחנוכה.

שמואל אבואב: השנה בפסח ובחנוכה היו בהם כ-560,000 ילדים.

שמואל אבואב: תוסיפו לזה 330,000 ילדים בכיתות א'–ג' שבחופש הגדול – יש לנו מסגרות סבירות פלוס להעסקת הילדים בחופשים.

שמואל אבואב: בפעם הראשונה אנחנו מתחילים את התקציב הדיפרנציאלי בתיכון.

שמואל אבואב: עד עכשיו זה היה ביסודי, זה היה בחטיבת הביניים.

שמואל אבואב: קל להגיד את זה אבל זה שנוי במחלוקת.

שמואל אבואב: ספגנו קיתונות של ביקורת.

שמואל אבואב: השר הורה על מדיניות ברורה: ממשיכים בצמצום הפערים.

שמואל אבואב: אני מזכיר לכולנו את השקפים שהיו פה על הפער הבלתי מתפייס בין החזקים לבין החלשים.

שמואל אבואב: בפעם הראשונה אנחנו מתחילים תהליך של תקציב דיפרנציאלי בבתי הספר התיכוניים וזה יביא להשוואה.

שמואל אבואב: הדבר הבא, אנחנו מתמודדים בכל שנה עם מותם של 40 נהגים צעירים בגילאי בית הספר ובוגרי בית הספר ולידם 32 ילדים שנהרגים בתאונות דרכים.

שמואל אבואב: בפעם הראשונה התחלנו מהלך חדש: כל תלמידי י' יעברו את מבחני התיאוריה, לא ברשות של משרד התחבורה אלא בתוך בתי הספר.

שמואל אבואב: הם ילמדו אצלנו חינוך לתעבורה, הם ילמדו מה המשמעות של אלכוהול ומה המשמעות של חגורות בטיחות ומה המשמעות של נהיגת לילה.

שמואל אבואב: התחלנו בפיילוט, שהוא סיפור הצלחה גדול מאוד, אחרי עשרים שנים שמדברים על זה.

שמואל אבואב: עשרים שנים מדברים על כך שמערכת החינוך תעשה את מבחני התיאוריה בבתי הספר.

שמואל אבואב: יצאנו לדרך עם 508 כיתות.

שמואל אבואב: השנה נגדיל ל-1,000, בתקווה שבתוך שלוש שנים נחבוק את המהלך כולו.

שמואל אבואב: אנחנו מפרסמים את כל הנתונים, למרות הביקורת הקשה.

שמואל אבואב: כל אחד שנכנס היום לבית ספר רואה בדיוק את תמונת המצב של בית הספר: בתקציבים, בשעות, בהישגים, מהחל ועד כלה.

שמואל אבואב: השקענו בזה לילות כימים, השקענו בזה הון עתק של משאבים.

שמואל אבואב: זה נראה ברור מאליו, נראה כאילו לוחצים על כפתור.

שמואל אבואב: קשה מאוד להביא את זה לידי ביטוי ב-5,000 בתי ספר.

שמואל אבואב: אבל התמונה ברורה לכולם.

שמואל אבואב: כל אחד יכול לקחת ולעשות את הניתוחים שהוא רוצה.

שמואל אבואב: זיהינו בשנה הזאת 645 בתי ספר שבהם יש בעיה של אקלים, של אלימות.

שמואל אבואב: אנחנו לא מתעלמים מן הבעיות.

שמואל אבואב: אנחנו עושים ניטור.

שמואל אבואב: מיצינו את בדיקת בתי הספר.

שמואל אבואב: השנה ניכנס ל-645 בתי ספר שבהם יש בעיה של אקלים ושם נשקיע משאבים בכדי לשפר את העניין.

שמואל אבואב: השר דיבר על כל המרכיבים האחרים.

שמואל אבואב: שני משפטים על החינוך המיוחד.

שמואל אבואב: השנה תהיה תוספת של 500 כיתות נוספות בחינוך המיוחד.

שמואל אבואב: הגידול הטבעי בכל המערכת הוא 1.7%.

שמואל אבואב: הגידול בחינוך המיוחד בשנה הזאת הוא 4.8%, פי שלושה.

שמואל אבואב: נשקיע בזירה הראשונה 46 מיליון שקלים, בהנגשה פדגוגית.

שמואל אבואב: מה זה אומר?

שמואל אבואב: זה אומר שאנחנו נקנה אייפדים ומחשבים מיוחדים עבור הילדים, ננגיש טיולים שהילדים יוכלו לצאת עם אוטובוס ועם מלווה, שהם יהיו חלק מתוך הכיתה ולא יישארו בבית בגלל שהם ילדים נכים.

שמואל אבואב: יש להם יכולת, יש להם פוטנציאל, יש להם רגישות, יש להם רצון, הם רוצים להיות חלק מן החברה.

שמואל אבואב: נסדיר ספרי לימוד מותאמים.

שמואל אבואב: נסדר מתורגמן להורים שלא יודעים את השפה ולא יכולים לייצג את עצמם בוועדות.

שמואל אבואב: כל אותן הערות שהעירו פה במהלך כל הדיונים – רשמנו ואנחנו מוציאים את זה אל הפועל.

שמואל אבואב: הזירה הבאה: נסדיר 1,010 כיתות לכבדי שמיעה.

שמואל אבואב: לקחנו את כל מה שהעירו לנו.

שמואל אבואב: ערכנו בדיקה כמה ילדים מפוזרים בארץ בכל מיני מקומות והכיתה איננה מותאמת, הם לא יכולים להיות בכיתה.

שמואל אבואב: אומרים לילד "תשתלב בכיתה" אבל הוא לא יכול כי הכיתה פיזית לא מותאמת.

שמואל אבואב: נשקיע בזה 30 מיליון שקלים בסופגי רעשים ובאקוסטיקה ובכל אותם חומרים, ובמזגן ייחודי שיתאים לכיתה.

שמואל אבואב: ננגיש 116 בתי ספר שבהם יש קושי לתלמידים ולהורים עם מגבלה פיזית.

שמואל אבואב: נשקיע בזה 20 מיליון שקל.

שמואל אבואב: מיפינו את בתי הספר ואנחנו נצא להסדיר את זה.

שמואל אבואב: הסעות – העירו פה במהלך השנה הערות קשות מאוד על ההסעות.

שמואל אבואב: צריך לזכור שכתוצאה מכך שיש חוסר במוסדות חינוך של חינוך מיוחד אז הילדים מיטלטלים יותר מהזמן הדרוש, הנורמטיבי והסביר.

שמואל אבואב: לכן אנחנו נסיע השנה 50,000 ילדים בחינוך המיוחד ב-25,000 מסלולים.

שמואל אבואב: נלווה מתוכם 31,000.

שמואל אבואב: בפעם הראשונה, זו השנה הראשונה שאנחנו מלווים ילדים בגילאי 3–4.

שמואל אבואב: השר דיבר על הגידול בתקציב.

שמואל אבואב: העירו הרבה מאוד הערות במהלך השנה.

יעקב מרגי: ברשותך, הביקוש לישיבות הללו היה גדול מאוד, לכן גם עברנו לאולם.

יעקב מרגי: מאחר וחילקנו את הישיבה, כך שהחצי הראשון יהיה על מערכת החינוך הכללית והחלק השני על החינוך המיוחד, יש מוזמנים לישיבה בנוגע לפתיחת שנת הלימודים בחינוך המיוחד, כ-40 במספר, שמחכים בחוץ.

יעקב מרגי: אני מבקש – אני יכול רק לפנות, אני לא רוצה להוציא אף אחד – ממי שבא לשמוע את הסקירה על פתיחת שנת הלימודים במערכת החינוך הכללית לתרום את מקומו לטובת הארגונים שמייצגים את החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: נצא עכשיו להפסקה של 3–4 דקות כדי לעשות את זה.

יעקב מרגי: מי שמיצה בשמיעה של הסקירה על פתיחת שנת הלימודים בחינוך הכללי אני מבקש שיתרום את מקומו באולם לטובת המוזמנים לישיבה על פתיחת שנת הלימודים בחינוך המיוחד.