ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 826, 2018-08-14 10:00

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, היועצים המשפטיים, רשמת פרלמנטרית, דובר, חבר הכנסת איתן ברושי, אורחים נכבדים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני לא אפתח היום בשיר אבל ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה להתייחס לאירועים האחרונים בנושא התאגיד והאירוויזיון.

איתן כבל: כמי שמלווה את הנושא של התאגיד מתחילתו ועוד מהתקופה של רשות השידור – אנחנו בדקה ה-90 – רוצה לומר להם: משוגעים, רדו מהאנטנה.

איתן כבל: מה שקורה בתהליך הזה הוא פשוט מופרך.

איתן כבל: הוא מביך לשני הצדדים.

איתן כבל: מדינה מנהלת משא ומתן עם התאגיד והתאגיד מנהל משא ומתן עם המדינה בכלי התקשורת?

איתן כבל: זה פשוט איום ונורא.

איתן כבל: האמת, אני מנסה למצוא איזושהי נקודת אחיזה להבין מה בדיוק קורה פה ואני פשוט לא מצליח.

איתן כבל: זה בלתי מתקבל על הדעת שמדינת ישראל תפספס אירוע הסברתי מהמדרגה העליונה, שכנראה גם יכניס בסוף יותר כסף ממה שצריך להוציא כדי שהאירוויזיון יעמוד על רגליו.

איתן כבל: אני באמת פונה לגורמים האלה ואומר להם: חברות וחברים, תירגעו, רדו מהעץ וצאו לדרך.

איתן כבל: אני רוצה להתפלל ולקוות שבאמת ייצאו לדרך כי אפשר לקבל את ההחלטות ולהתווכח גם אחרי.

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה.

איתן כבל: זו שגרת חיינו.

איתן כבל: אבל אני אומר לכם שוב, אין לי כאן איזו עמדה חלוטה בעד מי, אני פשוט חושב ששני הצדדים נוהגים באופן חסר אחריות מהמדרגה העליונה ואני קורא להם להתעשת.

איתן כבל: כן, בבקשה, חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אני רוצה, ברשותך, הצעה לסדר.

איתן ברושי: אני רוצה להודות לך על סדרי הדיונים שקיימת, אדוני היושב-ראש, בהמשך ליוזמה של ועדת חקירה פרלמנטרית על המשבר בחקלאות.

איתן ברושי: התקיימו שני דיונים מרשימים, אולי אפילו יותר משניים, בשני נושאים מרכזיים: בנושא הפשיעה המרכזית ובמשבר המים.

איתן ברושי: אני יכול לומר בצער שלא קרה שום דבר כמעט מאז בנושא הפשיעה החקלאית.

איתן ברושי: א', הפשיעה נמשכת – לא היו דרמות אבל הפשיעה נמשכת; ב', הממשלה לא עשתה שום דבר חוץ מעוד ועדה ועוד ישיבה, אפילו לא הוסדר העניין הכספי של הביטוח, שמראש לא התכוונו ברצינות.

איתן ברושי: לא התקדמנו בשום דבר בנושא הפשיעה החקלאית, בהיערכות של משרדי הממשלה ובתפעול, בשורשים של הבעיה, שהפכה להיות פשיעה לאומנית.

איתן ברושי: אתה מכיר לא מעט מקרים, גם בחודשים האחרונים.

איתן ברושי: הייתי לפני מספר ימים בנגב, בצאלים, הפשיעה מתקיימת והממשלה שותקת.

איתן ברושי: הדבר השני הוא משבר המים.

איתן ברושי: הייתה ישיבת ממשלה שקיבלה החלטות, כרגיל באיחור גדול, דומה לאירוויזיון.

איתן ברושי: אנחנו בדרך כלל מציינים מה היינו עושים אחרת, אבל תדע שהדבר העיקרי שהממשלה עשתה ללא תיאום והתייעצות – היא קיצצה 50 מיליון קוב מים, ללא פיצוי עד לרגע זה.

איתן ברושי: עכשיו היא מעזה בחוצפתה להציע שמי שיסכים – היא עושה מכרז – בחודש אוגוסט לקצץ עוד מים, יקבל פיצוי בין שקל וחצי לשניים וחצי שקלים.

איתן ברושי: כלומר, 50 מיליון קוב היא כייסה את המגדלים, לא נותנת פיצוי בגודל של לפחות כ-150 מיליון שקלים, למרות שהיא משקיעה מיליארדים בתיקון העיוותים במשק המים, ועכשיו היא אומרת: תקצצו.

איתן ברושי: אתה יודע, איתן, שזה יפגע גם בעוטף עזה, שהקיצוץ שם, בנחל עוז, הוא יותר קשה מהמרגמות והקסאמים.

איתן ברושי: לכן אני חושב שאין ברירה, אם תוכל במהלך הפגרה, או מיד בסיומה, לחזור ולראות מה קרה, חוץ מאולמות שמלאים בנציגי ממשלה ובהבטחות שלא מתקיימות.

איתן ברושי: לצערי, זה גם בתחומים אחרים בחקלאות.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח ולהרחיב בנושא.

איתן כבל: אני כן יכול לומר לכם – ואני רוצה להזכיר לכל אלה שתמיד נרדמו בשיעורי האזרחות, אנחנו כנסת – מה שוועדת כלכלה עושה הוא מעל ומעבר למה שנעשה מאז ומעולם.

איתן כבל: את, גברתי מנהלת הוועדה, כאן, אנחנו מתערבים כמעט כרשות מבצעת בכל תהליך ותהליך, עד כדי כך – אני רוצה רק להזכיר, נמצאים כאן נציגי משרד החקלאות ואני לא יכול שלא להתאפק, אפרופו עושים, לא עושים, אני רק רוצה להזכיר לידידי ד"ר אסף לוי, שבכל הנוגע לפיצויים לדייגי החופים, אני פותח עיתון ואני מתלהב מהעשייה המדהימה של המשרד, כל כך התרשמתי מההשקעה, מהרעיון לתת פיצוי - - -

לאה ורון: ומי הוציא מכתב לשר - - - ?

אסף לוי: המסר יועבר.

מזכירים אומרים: אני יכול לומר שבכל הנוגע לפשיעה החקלאית, אני עוסק בזה, אני מלווה את זה ממש כמעט מדי שבוע.

מזכירים אומרים: תראה, אני לא השר, אני גם לא שר האוצר, אני גם לא השר לביטחון פנים, אבל בכוחותינו הדלים אנחנו מצליחים, למרות הכול, לקדם דברים.

מזכירים אומרים: אנחנו התכנסנו כאן סביב העניין של מכסות חלב.

מזכירים אומרים: ההתכנסות המיוחדת הזאת – אל תחשבו ואל יקל הדבר בעיניכם, אתם לא היחידים שעומדים בתור ואומרים שהעניינים שלכם הם הדבר הכי חשוב עלי אדמות.

מזכירים אומרים: יש פה רשימה ארוכה של דברים שנזכרים תמיד להביא לנו אחרי הדקה ה-99, אחרי שריקת הסיום של התהליך.

מזכירים אומרים: אבל אני פה מפאת חשיבות העניין ושמדובר בבני אדם, התכנסנו כאן במיוחד.

לומר כך: אני אומר לכם עוד דבר – אתם יודעים את רצונה של הממשלה, של משרד האוצר, בכל הנוגע למשק החלב.

לומר כך: הוא בכלל רוצה כולם נגד כולם.

לומר כך: אם בסוף נמצא את עצמנו שבתוככם אתם לא מצליחים להגיע להבנות והסכמות, אז הכי טוב שאולי כולם יהיו נגד כולם ואז נראה איך זה יתנהל.

לומר כך: אם הגישה השלטת, שלדעתי היא גם הגישה הנכונה, שמשק החלב עדיין צריך להיות משק מתוכנן, עולם תוכן עם מכסות, אז ראוי שכולם יידעו למצוא את הדרך הנכונה לפעול באופן משותף, נכון ושכלתני.

לומר כך: ד"ר אסף לוי, בקצרה.

לומר כך: לאחר מכן מיכל תציג את הדברים.

לומר כך: אני אתן ממש מספר התייחסויות.

לומר כך: ראיתי כאן את המכתב ששלחו כמה מושבניקים, אני אאפשר להם התייחסות.

לומר כך: יש כאן נציג קהלת, אם ירצה לומר, בבקשה, המגדלים הבינוניים והקטנים, כל אחד ממש בקצרה, ונצא לדרך.

אסף לוי: בוקר טוב, ד"ר אסף לוי, סמנכ"ל גורמי הייצור במשרד החקלאות.

אסף לוי: אדוני היושב-ראש, גברתי מנהלת הוועדה, הייעוץ המשפטי, ראשית, באמת המון תודה על קיום הדיון בפגרה.

אסף לוי: בתקנות האלה אנחנו מבקשים להסדיר את התוספת שנקבעה בצו למשק החלב.

אסף לוי: נקבעה תוספת של כ-68 מיליון ליטר.

אסף לוי: אנחנו מבקשים לשמר את החלוקה הקיימת היום בין הקיבוצים לבין המושבים.

אסף לוי: אנחנו מבקשים להמשיך ולחזק את המשק המשפחתי הקטן ולהביא כמה שיותר מהר את הרפתות הקטנות ל-700,000 ליטר.

איתן כבל: שכבר לפני שנתיים התחייבנו בעניין הזה.

אסף לוי: התחלנו לפני שנתיים וזו שנה שלישית שאנחנו נותנים תוספות מוגברות לסקטור הזה כדי להביא אותם לכך שיהיו כמה שיותר יעילים ונמשיך לשמר את המשק המשפחתי.

רמות חלוקה: עוד משפט – כמו שעשינו שנה שעברה, אנחנו מבקשים לעודד את הדור הצעיר ברפתות ויש תוספת מיוחדת של מיליון ליטר שנתנו שנה שעברה, הייתה הצלחה גדולה ונמשיך לתת אותה גם השנה.

רמות חלוקה: כל בעל מכסה שיעסיק את בנו או חתנו או קרבה ראשונה ברפת יקבל תוספת מיוחדת.

505: או את בתו או את כלתו.

אסף לוי: אמרתי, דרגה ראשונה.

505: אמרת בנו וחתנו.

אסף לוי: בנו, חתנו, כלתו – מדרגה ראשונה.

לאה ורון: כל המגדרים.

איתן כבל: בבקשה, מיכל.

מיכל קראוס: מיכל קראוס, מנכ"לית מועצת החלב.

מיכל קראוס: אני באמת רוצה להודות על הדיון הזה.

איתן כבל: אחד הודה, קחו בחשבון שלא צריך להודות לי.

איתן כבל: סעו.

מיכל קראוס: אוקיי.

מיכל קראוס: אנחנו נמצאים היום כבר באמצע אוגוסט ואנחנו מדברים על מכסות 2018.

מיכל קראוס: מבחינת לוח הזמנים, אנחנו באיחור רב בהקצאת המכסות לשנה זאת, על אף שמייצרים לפי אותה חלוקה שאנחנו הנחינו אותם, כי את המדיניות על אופן ההקצאה כבר הצגנו לחקלאים בתחילת השנה.

מיכל קראוס: אני מאוד מקווה שכאשר יהיו תוספות מכסות, לא נגיע לאמצע אוגוסט אלא נצליח להיות בדצמבר ואז פותחים את השנה, כמו בביצים, עם מכסות שמאשרים אותן - - -

איתן כבל: אני מקווה שלא תדבקו מהביצים גם.

מיכל קראוס: לא בסלמונלה.

לאה ורון: אדוני, אני מבקשת להעיר לדבריה של גב' קראוס שהפנייה של שר החקלאות לוועדה הייתה ב-1 באוגוסט.

מיכל קראוס: נכון, נכון.

מיכל קראוס: אנחנו לא אומרים שהוועדה – לא, זה לא עניין של הוועדה.

לאה ורון: היה חשוב שזה ייאמר.

מיכל קראוס: לוועדה, אמרתי, תודה שכל כך מהר כינסתם אותנו.

מיכל קראוס: אסף ציין כבר את אופן החלוקה.

מיכל קראוס: התקנות עברו התייעצות במועצת החלב, הושמעו הערות במועצת החלב, חלקן נכנסו בשינוי, חלקן לא התקבלו.

מיכל קראוס: מה שמוצג כאן זה בהסכמה בין מועצת החלב למשרד החקלאות.

איתן ברושי: הולכים להקים רפתות חדשות?

מיכל קראוס: השנה לא.

מיכל קראוס: אין פה, בהצעה הזאת, רפתות חדשות.

אסף לוי: רק לשני בתי ספר חקלאיים.

איתן ברושי: אבל לא מושביות ולא קיבוציות?

מיכל קראוס: לא.

מיכל קראוס: בהצעה פה אין רפתות חדשות.

איתן כבל: כן, בבקשה.

ישראל בלוך: ישראל בלוך, יושב-ראש שולחן החלב בתנועת המושבים.

ישראל בלוך: אני שלחתי לך מכתב.

איתן כבל: נכון.

ישראל בלוך: אנחנו לא באנו לריב בינינו ואנחנו לא באנו לעצור חלוקה.

ישראל בלוך: אנחנו, בינינו, המושבניקים, החלטנו שאנחנו מבקשים שהחלוקה תהיה בתוך המושבים חלוקה שווה כי זה מה שלדעתנו נכון לעשות.

ישראל בלוך: ישבו בהחלטה הזאת נציגים של כל האינטרסים במושבים, אף אחד לא שאל אותנו.

ישראל בלוך: אנחנו נמצאים פה בתאריך שאנחנו נמצאים לא בגלל שמישהו עיכב את הדברים.

ישראל בלוך: לא נערכו דיונים חוצי לילה על הדבר הזה.

ישראל בלוך: אין לי מושג איך הגענו בכלל לתאריך הזה.

ישראל בלוך: אנחנו בדקה לא ה-90, אלא את המכסה צריך לחלק לפני שמתחילה השנה.

ישראל בלוך: היום היה צריך להיות דיון בעצם על מכסות 2019 ולא על מכסות 2018 ואין לי מושג למה זה לא נעשה.

איתן כבל: יקירי, אמור לי מה אדוני מבקש ממני.

ישראל בלוך: אנחנו טוענים שהמדיניות של משרד החקלאות, שהיא ראויה כביכול וכמו שמקריאים אותה היא צודקת והכול, אבל יש פה מגזר שלם שנפגע.

ישראל בלוך: כל מי שעובר את מכסת ה-700,000 ליטר, בעצם עוצרים אותו, ובמכסה הזאת שלא נותנים לו, מבצעים את שאר המדיניות.

ישראל בלוך: זה שצריך להגדיל את הקטנים ולחזק אותם זה חשוב, אבל מישהו פה משלם, קבוצה מסוימת משלמת על הדבר הזה – והיא לא קטנה – ובעצם עוצרים אותה.

ישראל בלוך: בהסכם שמדובר עליו כרגע דובר על כך שלכל המכסות מתחת למיליון וחצי או למיליון בכלל אין זכות קיום, ופה, ב-700 כבר עוצרים את מי שהגיע ל-700.

ישראל בלוך: לכן, אין היגיון במדיניות הזאת ויש פה דילמה גדולה.

ישראל בלוך: הביאו אותנו לשעה שאם יעצרו את זה לדיונים אז אנשים יפגעו, יפגעו חזק, אז אין לי מושג מה - - -

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

עוזיאל דובלין: עוזי דובלין ממושב רמת צבי.

עוזיאל דובלין: מכסת החלב שלי, נכון להיום, נושקת ל-1.2 מיליון.

עוזיאל דובלין: לפני חמש שנים מכסת החלב שלי הייתה באזור ה-600,000 ליטר.

עוזיאל דובלין: מכסה קטנה.

עוזיאל דובלין: את כל ההפרש הזה רכשתי באמצעות מועצת החלב, תהליך ניוד מכסות, בכסף.

עוזיאל דובלין: שילמתי מאות אלפי שקלים, מעבר לזה אפילו.

עוזיאל דובלין: היום אני נחשב גדול.

עוזיאל דובלין: אני לא חושב שאם אני הלכתי והסתכנתי ולוויתי כספים כדי לרכוש מכסה, צריך להעניש אותי ולתת לי מכסה פחותה מזה שהיום נחשב קטן ולא עשה מעשה כמוני ולא התחייב בבנקים.

עוזיאל דובלין: אני חושב שמן הראוי היה לחלק את זה שווה.

אסף לוי: רק לענות משפט קטן, ברשותך.

אסף לוי: בתקנות אנחנו מנכים את הקניות שנעשו בכסף מלא.

אסף לוי: יש הגדרה למכסה קובעת, במכסה הקובעת אנחנו מנכים קניות שנעשו בכסף מלא, אנחנו לא מנכים קניות שנעשו במחיר של 20 אגורות במתווה לוקר.

עוזיאל דובלין: כמה שנים אתם מנכים, אסף?

עוזיאל דובלין: זה לא לנצח.

אסף לוי: חמש שנים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

אריה גוברמן: אריה גוברמן מבית יהושע, בעל מכסה של 700,000 ליטר, שייך לקטנים לצורך העניין מתוך שיקולים ענייניים שלי עצמי.

אריה גוברמן: אני מצטרף לתחילת דבריך כשדיברת על איזונים.

אריה גוברמן: זה קודם כל כלל בסיסי בחיים – כל הזמן איזונים.

אריה גוברמן: מה שמשרד החקלאות מציע פה, זה ברור לגמרי שזה לא מאוזן באופן מוחלט.

אריה גוברמן: דבר שני, כותרת הוועדה הזאת זו ועדת הכלכלה.

אריה גוברמן: אין לנו ברירה, אנחנו לא יכולים לנתק את השיקולים הכלכליים מהשיקולים הפוליטיים והאחרים.

אריה גוברמן: השר שמחון, לפני 12 שנה, קבע מדיניות של משרד החקלאות, כפי שהממשלה ראתה, על שינוי מדיניות העברת מכסות.

אריה גוברמן: מאותו רגע הוא נתן קריאת כיוון לרפתנים לאן מתקדמים.

אריה גוברמן: כל אחד עשה את שיקוליו, מה הוא עושה עם היתרות הכספיות שלו.

אריה גוברמן: יש אחד שהשקיע בפנסיה, יש אחד שהשקיע בנדל"ן, ויש כאלה משוגעים בינינו שהחליטו שהם משקיעים בענף הרפת והם רצים קדימה.

אריה גוברמן: חלקם הגדול מושקע במאות-אלפים ובמיליונים, שאני לא רואה איך הם מחזירים את זה, ויש כאלה שהחליטו לשבת על הגדר, כמוני – בכוונה אני לוקח את הדוגמה – ואת הכספים הפניתי למקומות אחרים.

אריה גוברמן: היום באים ומעדיפים אותנו, אחרים – זה לא משנה – על פני הגדולים.

אריה גוברמן: לא מאוזן, לא כלכלי.

אריה גוברמן: מי שרוצה לראות רפת במגזר המושבי לשנים הבאות, שיהיה ברור: לא הקטנים יקבעו את הרפת במגזר המושבי אלא הרפתות הגדולות והיעילות, לשם צריך לתת כיוון.

אריה גוברמן: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה, קטנים.

שאול מטמון: שאול מטמון ממדרך עוז.

שאול מטמון: בתור רפתן קטן של כ-650, לא יתכן שאותי ישאירו קטן ואני לא אגדל מספיק כדי שאני לא אהיה כלכלי מספיק.

שאול מטמון: פתחו רפתות חדשות שנה שעברה, חילקו כל מיני מכסות, זה לא אומר שאותי צריך להשאיר קטן ולא כלכלי.

שאול מטמון: אין שום סיבה שלא להגדיל אותנו קודם כדי שנהיה באמת יותר כלכליים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: פורום קהלת, בבקשה.

מאיר: ד"ר אשר מאיר, ראש המחלקה הכלכלית בפורום קהלת.

מאיר: בהינתן משטר מכסות החלב, הצעד החשוב ביותר להפרחת הענף, להורדת העלויות והמחירים, הוא להגדיל את המכסות ולהקל על ניודן.

מאיר: אנחנו למדנו, בעזרת ד"ר אסף לוי, את הנוהל של קביעת המכסות ואנחנו סבורים שקיים שיקול דעת לא מבוטל למשרד, לשר, להגדיל את המכסות.

מאיר: אנחנו מברכים על הגדלת המכסות מהצד הזה, ואנחנו מעודדים את המשרד והשר להגדיל עוד יותר בעתיד את תקרת מכסות החלב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

רחמים אליהו: רחמים מפרזון, דירקטור במועצת החלב וחבר במועצת ההתאחדות.

רחמים אליהו: בקשר לטוטי, יש שולחן חלב הוא שולחן רעיוני, הוא מורכב מכול הרפתנים הגדולים.

רחמים אליהו: בשביל זה גם ההחלטה, אם הייתה – אני אומר "אם הייתה" כי היא לא הייתה, כי אני יושב גם שם, לא הייתה כזאת – אם יש החלטה כזאת היו צריכים להביא את זה למועצת ההתאחדות, שזה הארגון היציג על פי חוק שחוקק כאן בכנסת והוא היה צריך להביא את ההחלטה של אותו שולחן.

רחמים אליהו: זה לא נעשה וגם לא היה דיון.

רחמים אליהו: בקשר לעוזי דובלין, גם עוזי - - -

איתן כבל: אני לא רוצה שתגיב.

רחמים אליהו: מילה, איתן, בקצרה.

רחמים אליהו: גם הרפתנים הגדולים קיבלו בלוקר.

רחמים אליהו: כשהקטנים קנו ב-20 אגורות את המכסה, הגדולים קיבלו את המכסה בחינם; וגם, במשך הזמן הזה שהוא קנה, הוא קיבל כל הזמן את התוספות.

רחמים אליהו: לא את כל ה-500 הוא קנה.

רחמים אליהו: מה שאני מבקש, הקטנים בברוך לא רגיל.

רחמים אליהו: יש היום כמעט 100 מיליון שקל קנסות על החריגות ואנחנו חייבים להעביר את זה היום בשביל שהקנסות האלה לא יבוצעו על הרפתנים הקטנים, שיסגרו את הרפתות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אחרון הדוברים, יהודה הרצליך.

יהודה הרצליך: יהודה הרצליך, אני מנהל בפנימיית כפר זיתים.

יהודה הרצליך: סיבוב שני שלי פה, אם אתה זוכר.

איתן כבל: נכון.

יהודה הרצליך: בעזרת הוועדה ומשרד החקלאות - - -

איתן כבל: כבר סייענו לכם.

יהודה הרצליך: נכון, במועצת הלול, קיבלנו מכסה.

יהודה הרצליך: אנחנו נמצאים פה עכשיו באותו סיפור פחות או יותר.

יהודה הרצליך: אנחנו רצים שנתיים – מיכל הייתה אצלנו בביקור – בעניין של הקצאת מכסת חלב בקר.

יהודה הרצליך: גם השר ביקר אצלנו לפני חודש וכל התהליכים נעשו, אבל מתברר שבתקנות שאנחנו רואים היום אנחנו לא מופיעים – בדיוק בדומה למה שקרה במועצת הלול, שהיושב-ראש פה דאג לתקן, להכניס את האפשרות של בתי ספר מקצועיים לקבל מכסת חלב, כמו במועצת הלול, וזה לא נעשה.

איתן ברושי: תגיד איפה אתם.

יהודה הרצליך: אנחנו בכפר זיתים.

איתן ברושי: אבל איפה זה, תסביר פה.

יהודה הרצליך: כפר זיתים זה בגליל התחתון.

איתן כבל: יש לי משפחה בכפר זיתים, סע.

איתן ברושי: שכולם ישמעו.

איתן כבל: אני מניח שמי שנמצא פה יודע איפה זה כפר זיתים – צוק ארבל, כינרת.

איתן ברושי: אזור עדיפות.

יהודה הרצליך: אנחנו מדברים פה על מכסות קטנות, בינוניות, גדולות, על כמה וריאציות של רפתות קיימות.

יהודה הרצליך: אנחנו מדברים על חבר'ה לא צעירים - - -

איתן כבל: יהודה, תודה.

איתן כבל: אסף, בבקשה.

אסף לוי: צריך לבחון את זה.

איתן כבל: לא היה מספיק זמן, אתה אומר, רק 365 יום בלוח.

איתן כבל: אפשר להוסיף לכם.

אסף לוי: זה עלה לא מזמן, צריך לבחון את זה, איך להגדיר את זה.

אסף לוי: אחת הסיבות שהתעכבנו בכל הנושא של הגדרות בתי ספר חקלאיים היא שהייתה לנו סאגה עם משרד המשפטים איך להגדיר את זה.

איתן כבל: למה, לא הייתה לנו כבר הגדרה תחת המטילות?

אסף לוי: משרד המשפטים זה משרד המשפטים, בוחן דברים מחדש, עניין של הגדרות יותר ברורות.

איתן כבל: איך אני יכול לייצר מצב - - -

אסף לוי: יש שם מגמת לימוד של חקלאות?

יהודה הרצליך: לא מגמה רשמית, אבל יש חוג במשרד העבודה - - -

איתן כבל: חברים, תודה שהבאתי אתכם לנהל משא ומתן פה, לפני כולנו.

איתן כבל: אם תרצו נצא, נחזור שנה הבאה.

איתן כבל: שנה אני חושב שצריך.

איתן כבל: נצא ותנהלו את המשא ומתן.

איתן כבל: חברים, תקשיבו טוב-טוב למה שאני אומר לכם:

איתן כבל: אני לא יודע איך אבל אני רוצה פתרון לעניין הזה.

שתי נקודות: אם המדינה תחליט שהיא לא רוצה את המשק המשפחתי, תתכבד, תבוא ותגיד, תהיה מחלוקת, נצביע על זה.

שתי נקודות: יהיו כאלה שיהיו בעד, יהיו כאלה שיהיו נגד, אבל נגמור אחת ולתמיד את העניין הזה.

שתי נקודות: אי אפשר שכל פעם אנחנו מגיעים ושומעים את אותו דיבור שחוזר על עצמו.

שתי נקודות: אני חושב שהעבודה שנעשתה על ידי מועצת החלב והשולחן גם – אביתר, אני צודק?

אביתר דותן: צודק לגמרי.

איתן כבל: חברים, אם השולחן בעיניכם לא עושה את עבודתו נאמנה – תפזרו אותו.

איתן כבל: מה אתם רוצים ממני?

איתן כבל: תעשו בחירות חדשות.

איתן כבל: תגידו: השולחן לא נותן חלב, או: זה בעצם תיש, זה לא מספק סחורה – תעיפו אותו.

איתן כבל: אבל אי אפשר שאנחנו קובעים כללים שעל פיהם צריך לפעול – השולחן הוא שולחן מגדלים בראש ובראשונה.

איתן כבל: הוא לא שולחן שאמור לייצג את המשרד.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: הוא השולחן, כמו שאנחנו עושים את זה במקומות אחרים, שצריך למצוא את נקודות האיזון.

איתן כבל: להגיד אם הם יודעים לתת את נקודות האיזון האופטימליות, המקסימליות – לא יודע, אבל לפחות אני אומר שאלה הכללים.

איתן כבל: אני לא יכול כל פעם לבוא, לפעול ולהיכנס.

איתן כבל: כמו כן, לפעול בניגוד לעמדת השולחן – חוץ מנקודות כאלה ואחרות כדי לאזן – זו כניסה ברגל גסה לתהליכים שאנחנו קבענו.

איתן כבל: אם כך, תודה רבה.

איתן כבל: אם אני בא לפה להתחיל את כל הדיון מחדש, בואו נפזר את מועצת החלב, בואו נפריט וזה הכול.

איתן כבל: אז יש כאלה שאולי רוצים שמשק החלב יופרט לחלוטין – בסדר, זו דעה.

איתן כבל: זה לא הדיון עכשיו.

איתן כבל: הדיון הוא לא על הפרטת משק החלב.

איתן כבל: יש דיון באגף תקציבים על העניין הזה, נכון, אסף?

אסף לוי: לא הוזמנו.

איתן כבל: אבל אתה יודע שיש.

איתן כבל: האמת היא שגם אצלכם, בלשכה הקרובה לידך – אתה מכיר אותה – גם שם משתעשעים ברעיונות האלה.

איתן כבל: לא צריך להגיע רק לירושלים, גם בבית דגן אפשר לשמוע קולות כאלה.

איתן כבל: אז זה המצב.

איתן כבל: אנחנו נתחיל את ההקראה, ברשותכם, אלא אם כן יש מישהו שממש מרגיש שהוא חייב לומר משהו אז אני אאפשר לו.

איתן ברושי: רק שאלה אחת, אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם יש פה מישהו מהאוצר: האם ברור שהתמורה לחלב תהיה מינואר 18 ולא ממועד החלוקה המאוחר באשמת הממשלה?

מיכל קראוס: זה ברור.

מיכל קראוס: הקצאת המכסה היא מינואר 2018.

איתן ברושי: היושב-ראש הוכיח שהוא פועל גם מעבר לכללים, אני פונה ליושב-ראש שיהיה פה ברור.

איציק שניידר: אין צורך, אלה הכללים.

איתן ברושי: אז שייאמר לפרוטוקול.

איתן ברושי: ויהיה תשלום עליה?

מיכל קראוס: ברור, מכסה כוללת תשלום, זו המשמעות.

איתן ברושי: אוקיי, אז שיהיה ברור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

אפרת ורד: "תקנות תכנון משק החלב (מדיניות הפיתוח לשנת 2018 בענף הבקר ובענפי הצאן) (הוראת שעה), התשע"ח - 2018 פה אני רוצה להעיר.

איתן כבל: את ההתייחסות ליהודה.

אפרת ורד: גם, אבל יש לי גם התייחסות מעבר לזה.

אפרת ורד: הרשימה שבתוספת היא רשימה שהועברה אלינו מהמינהל לחינוך התיישבותי.

אפרת ורד: מבדיקה שעשינו באתר רשם העמותות זיהינו שיש צורך לדייק את השמות ואנחנו מבקשים שהוועדה תסמיך אותנו להשלים את הבדיקה מול המינהל, כך שהרשימה תכלול את השמות המדויקים של בתי ספר בכפרי נוער חקלאיים, אלו שמפוקחים על ידי המינהל לחינוך התיישבותי.

איתי עצמון: כלומר, לפי מה שאני מבין – תכף הוועדה תעיין בתוספת – לא יהיה שינוי מהותי ברשימה אלא רק דיוק של השמות?

אפרת ורד: כן, אבל למשל, בבדיקה שעשיתי אתמול עם בועז מהמינהל - - -

איתן כבל: מזל שקבענו את הדיון להיום.

אסף לוי: לא, אנחנו רודפים אחריהם - - -

איתן כבל: אני רק אמרתי מזל שקבענו, היה זמן מאתמול.

אפרת ורד: לא, אנחנו העברנו בקשה מזמן, הם גם העבירו לנו את הרשימה ואת הבדיקה עשיתי מיד כשקיבלתי את הרשימה.

אפרת ורד: לא קיבלנו תשובות מסודרות אבל באמת בועז מנסה לסייע לנו.

אפרת ורד: בנשי אמי"ת כתוב אמי"ת כפר בתיה ואמי"ת - - -

איתי עצמון: סליחה, תפני רק את הוועדה איפה את קוראת.

אפרת ורד: בתוספת, ברשימת בתי הספר החקלאים.

אפרת ורד: נשי אמי"ת רשום - - -

איתי עצמון: זה המוסד השני ברשימה.

אפרת ורד: כן, המוסד השני רשום אמי"ת כפר בתיה ואמי"ת פתח תקווה.

אפרת ורד: אני לא מצאתי את שני השמות באתר הרשם ומבדיקה מול בועז - - -

איתן כבל: אני אומר לך בוודאות, יש אמי"ת פתח תקווה.

איתן כבל: זה בצומת שהיה נקרא כפר אברהם ונקרא היום צומת גנים.

אפרת ורד: יפה.

אפרת ורד: אז באמת מבדיקה מול בועז, פתח תקווה הוא חקלאי והוא אמר שאת כפר בתיה צריך למחוק, לא מופיע.

אפרת ורד: מה שחשוב באמת מבחינת המהות הוא שבתי הספר האלה הם בתי ספר חקלאיים ומפוקחים על ידי המינהל, כשמיכל פה מעירה לי - - -

איתן כבל: אתם בדקתם שיש שם מגמות חקלאיות?

אפרת ורד: לגבי חדשים זה מופיע כחלק מהתנאים.

אסף לוי: בתנאי, הם יצטרכו להוכיח שיש להם.

לאה ורון: בתוספת הראשונה מופיעים מוסדות חינוך שכשמסתכלים באתרים שלהם, במה שהם מפרסמים את עצמם בוויקיפדיה, לא מופיעה מגמה חקלאית.

אפרת ורד: זה מה שביקשתי, לדייק את הרשימה מול המינהל כדי שזה יהיה - - -

איתן כבל: חברים, על הקשקוש הזה עכשיו נבזבז את הזמן שלנו?

איתן כבל: אני מבקש כדי שהדברים יהיו ברורים: לא יקבל אף בית ספר שאין בו מגמה חקלאית שיודעת להתכתב עם העניין הזה.

איתן כבל: לא יקבל.

אסף לוי: אמת.

איתן כבל: אל תסבירו לי.

איתן כבל: הייתם צריכים לבוא מסודרים עם ההסבר, לא שעכשיו אני אהיה פה האגף החקלאי במשרד החינוך.

אסף לוי: זה מופיע בתקנות, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: אז אני מבקש שהם ידייקו את הרשימה – אני מסמיך אתכם – כדי שייכנסו פה רק בתי ספר שעונים על הקריטריונים.

איתן כבל: זה הכול.

אפרת ורד: בנוסף, מיכל גם העירה לגבי בתי ספר שקיבלו בעבר ופרשו, שהם לא זכאים.

אפרת ורד: אז גם למחוק אותם מהרשימה כי הם לא זכאים.

איתן כבל: אוקיי.

אפרת ורד: אלה בתי ספר חקלאיים שמפוקחים על ידי המינהל לחינוך התיישבותי.

איתן כבל: חברים יקרים, אתם – תסלחו לי על הביטוי – מבלבלים לי את המוח.

איתן כבל: יש כאן שני מעגלי התייחסות: יש מעגל התייחסות ראשון – בתי ספר חקלאיים.

איתן כבל: אני מניח שבתוספת, בוויקיפדיה, לא חשוב איפה, באיזשהו מקום, יש להם הגדרה של משרד החינוך, ובעזרת-השם, יום אחד תגיעו אליה.

איתן כבל: דבר שני, יש בתי ספר חקלאיים שאין בהם התעסקות בענף החלב.

איתן כבל: בגלל שיש פה שני מעגלי התייחסות, לא כל מי שהוא בהגדרה בית ספר חקלאי יש לו גם זכאות לקבל את המכסה.

איתן כבל: זאת אומרת שאתם תצטרכו לתת לנו את שני מעגלי ההתייחסות האלה.

אפרת ורד: כבוד היושב-ראש, אני מבקשת להפנות לתקנה 9 – אלה קיימים, הם כבר קיבלו ויש בהם מגמה.

אפרת ורד: אני מדברת על תקנה 9.

איתי עצמון: מי זה אלה שכבר קיבלו?

אפרת ורד: יש בתי ספר, מיכל יכולה למנות אותם.

מיכל קראוס: בית ספר כנות, בית ספר מקווה ישראל ובית הספר הכפר הירוק.

אסף לוי: אני יכול לעשות סדר?

אפרת ורד: זה מופיע, איתי, ב-9(ב)(4).

איתי עצמון: אז בשביל מה צריך את הרשימה?

איתי עצמון: ההגדרה רק מפנה לרשימה, אבל אם אנחנו כותבים הגדרה מהותית זאת אומרת שכל מוסד ללימוד מקצועות חקלאות, שיש בו מגמה חקלאית וכו', הוא זה שיקבל מכסה בכפוף לתנאים המהותיים.

איתי עצמון: לשם מה יש צורך ברשימה הארוכה של המוסדות האלה, שיכול להיות שהיא מדויקת או לא מדויקת?

איתי עצמון: זאת השאלה.

לאה ורון: 44 מוסדות מופיעים ברשימה בתוספת שלכם, האם בדקתם שאצל כל אחד מהם יש מגמת חקלאות, יש עיסוק בחקלאות?

אפרת ורד: זה תנאי, זה חלק מהתנאים המופיעים בתקנות.

אסף לוי: זה חלק מהתנאים שמופיעים בתקנות.

אסף לוי: יש הגדרה מהו בית ספר חקלאי ויש בתי ספר חקלאיים שאין להם כרגע מגמת חקלאות חלב.

אסף לוי: חלק מהתנאים בהמשך, כדי להיות זכאים, זה שהמנהל של המינהל לחינוך התיישבותי אומר שכן, הם בדרך להקים מגמה כזאת.

אסף לוי: לא יהיה בית ספר חקלאי שיקבל מכסה שאין לו מגמה, נקודה.

איתן כבל: אני מקבל את עמדתו של היועץ המשפטי.

איתן כבל: אין צורך ברשימה.

איתן כבל: אנחנו לא נתחיל לעבור - - -

אפרת ורד: אבל אנחנו לא יודעים מהם כרגע.

איתי עצמון: שזה בתנאים המהותיים.

איתן כבל: שזה בתנאים המהותיים.

איתן כבל: אתם רוצים לבוא לבדוק?

איתן כבל: אתם הולכים אליהם, בודקים שיש שם באמת ארבע פרות עם עטינים - - -

אפרת ורד: זה חלק מהתנאים.

אפרת ורד: עכשיו צריכים לתקן את כל התקנות.

אפרת ורד: גם אם אין להם כרגע ויהיה להם בעוד חודש אז אנחנו נוריד אותם מהרשימה.

איתן כבל: לא, את לא מגדירה רשימה.

אפרת ורד: אתה מוריד אותם מהרשימה האופציונלית, לא זאת שמופיעה.

איתן כבל: את טועה.

איתן כבל: ההפך.

איתן כבל: אם אני קובע היום רשימה ובא בית ספר שרוצה להוסיף - - -

אסף לוי: לא, הרשימה זה כל בתי הספר החקלאיים, זה לא מי שיש לו - - -

איתי עצמון: במה תורמת הרשימה עכשיו לתקנות?

איתן כבל: בואו נתקדם, אני אחזור לזה אחר כך.

איתן ברושי: לקחתם את החלוקה הכי שולית והפכתם אותה לבעיה של הוועדה.

איתן ברושי: השתגעתם לגמרי.

איתן כבל: למהות, בדיוק.

איתן כבל: חבר'ה, בואו נתקדם.

איתן כבל: בואו נדלג.

איתן כבל: אני אחזור לזה בסוף.

אסף לוי: אדוני היושב-ראש, אתה מבקש להוסיף בתי ספר מקצועיים?

איתן כבל: כן, בוודאי שאני רוצה.

אסף לוי: אז צריך להכניס את זה להגדרה.

איתן כבל: אוקיי, בואו נתקדם.

איתן כבל: זו דוגמה מצוינת למה הקביעה של השמות מייצרת - - -

יהודה הרצליך: אני חושב, כמו שהיושב-ראש אמר, שמי שמתעסק בפועל בחקלאות זה הקריטריון העיקרי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נחזור לזה.

אסף לוי: זה ההגדרות בעבר.

איתן ברושי: אבל זה של האגודה החקלאית שיתופית.

איתן ברושי: זה לא משנה לכם אם זה שיתופי או מתחדש.

איתן ברושי: למה אתם מתערבים בזה?

איתן ברושי: למה צריך את הפירוט הזה?

איתן ברושי: זה מופיע בעוד סעיפים.

איתן כבל: מה החשיבות?

איתן ברושי: אין לזה שום חשיבות.

אסף לוי: זו הגדרה כדי לדייק.

אסף לוי: זה עניין של הגדרות.

אסף לוי: יש קיבוץ שהיה פעם כזה, פעם כזה.

אסף לוי: זה למי שנקבעה בעבר מכסה.

אסף לוי: אם עכשיו נלך למי שהיה בעבר, והיה כזה, ונוריד אותו מההגדרה - - -

איתן ברושי: אסף, תרשה לי להגיד שאתה לא מתמצא בתחום הזה.

איתן ברושי: זה לא עניינכם ואין פה הפרדה.

איתן ברושי: קיבוץ זה קיבוץ.

מיכל קראוס: אני רוצה להעיר, אנחנו נתקלים בבעיות שקיבוץ מתפרק והופך למושב - - -

איתן ברושי: זה משהו אחר.

מיכל קראוס: ולכן אנחנו פה מדגישים - - -

איתן כבל: העניין ברור, מיכל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בואו נמשיך.

איתן ברושי: מה ההבדל בתקנות האלה?

איתן ברושי: מה ההבדל בין שתי התקנות?

איתן ברושי: הרי זה לא משנה לחלב ולחברים.

איתן ברושי: מה זה ההבדל הזה?

איתן ברושי: היועץ המשפטי, למה צריך את זה?

איתן ברושי: מה ההבדל בין שתי התקנות?

אסף לוי: זו הגדרות שהשתמשו בהן בעבר.

איתן ברושי: אסף, אני שאלתי – יש פה משפטנים – למה אתה מתעסק עם זה?

איתן ברושי: למה צריך את זה?

איתן ברושי: מה ההבדל בין שתי התקנות?

איתן ברושי: אצלכם זה יכול לסבך את העניינים.

אפרת ורד: כל אחד מהם הוגדר אחרת.

אסף לוי: איתן, זה שנים מופיע בתקנות האלה.

אפרת ורד: בתקנות האגודות השיתופיות, סוגי האגודות, כל אחת מהן הוגדרה אחרת.

איתן ברושי: מה ההבדל – אני טוען שאין הבדל – בין קיבוץ שיתופי למתחדש?

איתן ברושי: בשביל מה צריך את זה?

איתן ברושי: תסבירי רגע.

אפרת ורד: מה המניעה אבל?

אפרת ורד: לא הבנתי עדיין.

איתן ברושי: אני שואל מה המניע שלכם.

איתן ברושי: תסבירי מה ההבדל, מה זה 2(5)(ב) ומה זה 2(5)(א).

איתן ברושי: עוד מעט יסתבר שיש פה איזה מוקש.

אסף לוי: זו הגדרה.

אפרת ורד: איזה מוקש?

אפרת ורד: (5)(א) "קיבוץ שיתופי – אגודה להתיישבות שהיא יישוב נפרד, המאורגנת על יסודות של בעלות הכלל בקניין, של עבודה עצמית.

אפרת ורד: ..", ו-(ב) "קיבוץ מתחדש" – זו הגדרה אחרת.

איתן ברושי: אין הגדרה אחרת.

איתן ברושי: רפת החלב - - -

אסף לוי: אבל זה לא משנה לרפת, זה עניין של הגדרה כפי שמגדירים אותה במועצה.

אפרת ורד: כשאני מפנה לתקנות, אני מדייקת לפי התקנות.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, רפת החלב היא של האגודה החקלאית השיתופית והיא לא קשורה אם הפריטו או לא הפריטו.

איתן כבל: איתן, עשה לי טובה, בוא לא נבזבז עכשיו את הזמן שלנו על העניין הזה כדי שאני אספיק.

איתן כבל: אני לא מתכוון לשבת פה כל היום.

איתן ברושי: אתה צודק, בשביל זה אני שואל למה צריך את זה.

איתן כבל: עוד כשעה אני מסיים, חבר'ה.

איתן כבל: כל הדברים פה אמורים להיות תיק-תק.

איתן כבל: אין שום חדש תחת השמש ברגע שגם הגדרתי את העניינים.

איתן כבל: איתן ברושי, אני לא מתכוון עכשיו לקיים את הדיון ברשם האגודות איך אנחנו עכשיו מנהלים את העניין.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: אלה הגדרות שעוברות משנה לשנה.

איתן כבל: אם אתם רוצים - - -

אפרת ורד: אותה הגדרה בדיוק גם ב-2017.

איתן כבל: בוודאי, אני זוכר את זה.

איתן כבל: אם יש מישהו שרוצה לערער על העניין הזה – יבוא, יפנה אליהם, יערער על זה כמה שהוא רוצה.

איתן כבל: אין לי בעיה.

אביתר דותן: בדוק משפטית, איתן.

איתן כבל: אני אומר את זה.

אסף לוי: זה כדי שלא נפספס אף אחד, שאם נעשה "קיבוץ" אז יגידו: זה קיבוץ כזה, קיבוץ כזה לא.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: למעט ההגדרה "בית ספר חקלאי" אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: חבר הכנסת איתן ברושי מצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין וחבר הכנסת דן סידה מצביע במקום חבר הכנסת יצחק וקנין.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תקנה 1 אושרה.

איתן כבל: קדימה.

אפרת ורד: מתי אתה רוצה שנציע הצעה לבית הספר, בסוף?

איתן כבל: בואי נתקדם, אחרי זה.

איתן כבל: בינתיים לבית הספר עוד אין שום דבר.

איתן כבל: בואו נסיים.

איתי עצמון: אולי כשהוועדה תדון בתקנה המהותית שקובעת את המכסות לחקלאים?

איתן כבל: בדיוק, אז אנחנו נתעסק בזה ונדייק בזה.

איתן כבל: זה לא כזה מסובך.

אפרת ורד: יש לי הצעה בינתיים פשוט.

איתן כבל: אני מקווה שעד שנגיע לסעיף הזה אולי תירגעו.

איתן כבל: "אתה חונן לאדם דעת", מה שנקרא.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

אסף לוי: זו בדיוק התקנה שמנכה את אלה שכן גדלו בכסף מלא ומנכה אותם מהמכסה הקובעת.

איתן כבל: זו התשובה לרמת צבי, שיצא.

אסף לוי: אמת.

אסף לוי: חמש שנים מנכים רכישות מלאות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

איתי עצמון: לא את כל הסיפה, רק את החלק "מתוף היקף הייצור"?

אפרת ורד: "מתוך ההיקף", כן.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: אם אין הערות אני מאפשר לך לקרוא ברצף.

איתן כבל: מי שיש לו הערה יעצור אותי כי ההצבעה רק עוצרת את התהליך.

איתן כבל: גם אלה שכבר הבינו יצאו.

איתן כבל: בבקשה.

איתי עצמון: אותה הוראה, הוראה דומה, נקבעה גם בתקנות מדיניות הפיתוח לשנת 2017.

איתי עצמון: האם המכסות האלה לא חולקו?

אסף לוי: לא.

אסף לוי: מדובר ביצרנים פורשים השנה, שקנו במסגרת לוקר מכסה וכרגע המכסה הזאת מתפנה כי הם לא יכולים למכור את המכסות שהם קנו במסגרת לוקר.

אסף לוי: לכן כל שנה צריך לקבוע את ההוראה, כי כל שנה לצערנו יש פורשים חדשים וייתכן והם רכשו במסגרת לוקר ולכן אינם יכולים לממש את זה במכירה.

איתן כבל: לפני שאת מקריאה את (ג) אני רק רוצה לומר, מה שהקראנו עד עכשיו זה אותם נהלים שאתם תיארתם כדי לסגור את העניין של ה-700, כדי לאפשר לקטנים יותר כוח, ופה נקבעים בעצם הכללים.

איתן כבל: כפי שמיכל וגם אסף אמרו, בעצם זה אחד מסעיפי המהות שקובעים את כללי המשחק בתוך המערכת.

איתן כבל: אז קודם כל בואו נצביע עד הסעיף הזה.

ישראל בלוך: איתן, אני יכול להגיד מילה?

איתן כבל: בבקשה.

ישראל בלוך: מכיוון שהיום אנחנו כבר יודעים שיש עודפי חלב וכנראה שהמכסה המחולקת יוצרת איזשהו עודף, כבר כרגע יש דיבורים על קיצוץ בשנה הבאה.

ישראל בלוך: אני פה רוצה להגיד שהקיצוץ צריך להיות בהתאם לתוספת של השנה.

ישראל בלוך: זאת אומרת, הקיצוץ, אם יהיה, יכול לפגוע פגיעה כפולה במי שפוגעים פה כבר עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך בכנות, זה אפילו לא מכובד.

איתן כבל: תסלח לי, כבודו.

ישראל בלוך: התלבטתי מאוד אם להעלות את זה אבל - - -

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: אני רוצה שתהיה אמירה עקרונית בסוף הדיון, לשיטתך.

איתן כבל: אבל, תגידו, מה אתם חושבים – רק כשאני מתכנס פה יש לכם את הזמן להגיד את כל הדברים האלה?

איתן כבל: יש לכם שולחן מגדלים.

איתן כבל: יש לכם משרד.

איתן כבל: אם אתם רואים את הדברים האלה מבעוד מועד – אנא, לא שולחים לי יומיים לפני שאנחנו מתכנסים כאילו זה כל עולמי.

איתן כבל: אני מנסה להגיד לכם שיש דרך עבודה.

איתן כבל: אתה יודע שאני מעולם לא מנעתי מכם לבוא ולהשמיע בפניי את עמדותיכם.

איתן כבל: אף אחד כאן סביב השולחן - - -

ישראל בלוך: אני יכול להסביר?

איתן כבל: אבל, בבקשה, טוטי, אתה מבקש פה דבר שהוא לא עניין של מה בכך.

איתן כבל: אתה לא אומר: אח שלי, יש בתי ספר מקצועיים, בואו קצת ניתן להם גם כן, אתה מדבר פה על עניין שהוא מזיז ספינה מצד אל צד ואני לא יכול, בכל הכבוד.

איתן כבל: אני מעולם לא ביקשתי להתחרות באנשי המקצוע, לא אלה שיושבים פה ולא אלה שדנים בזה.

איתן כבל: התפקיד שלנו הוא למצוא איזשהן נקודות איזון שהמערכות יודעות לשבת עליהן.

איתן כבל: אני מבקש מאדוני להירגע, אני כבר רואה את אדוני עם המשפט בחוץ.

רחמים אליהו: איך הוא יודע מה יהיה שנה הבאה?

רחמים אליהו: מה שנה הבאה?

רחמים אליהו: אנחנו לא יודעים מה יהיה מחר, הוא כבר יודע מה יקרה שנה הבאה.

איתן כבל: עזוב, הבנו.

ישראל בלוך: אפשר להעיר?

איתן כבל: סיים רק.

ישראל בלוך: בכל הדיונים אמרנו את מה שאנחנו אומרים – אף אחד לא הקשיב.

ישראל בלוך: לא היו הרבה דיונים, היה בעצם דיון אחד שבו אמרנו את עמדתנו והיא בעצם לא נשמעה, מאז לא היה אף דיון.

ישראל בלוך: עכשיו הוועדה הזאת צריכה לאשר את המדיניות.

ישראל בלוך: הוועדה מאשרת את המדיניות.

ישראל בלוך: אנחנו באים ואומרים: תעזרו לנו בעניין של הפגיעה שנעשית פה.

ישראל בלוך: נעשה את זה.

איתן כבל: זה לא דיון ראשון.

איתן כבל: קיימנו פה רק לא מזמן דיון על התנהלות מועצת הצמחים.

איתן כבל: היה דיון מעמיק, מאוד משמעותי, יותר מדיון אחד, תיקון חוק.

איתן כבל: אנחנו עוסקים עכשיו במועצת הדבש, שכפי שגם התחייבתי לבג"ץ אנחנו נסיים את זה בשליש הראשון של חזרתנו, ואני מתכוון לסיים, בהנחה שכמובן הכול יהיה על משכבו בשלום.

איתן כבל: אותו דבר כאן.

איתן כבל: אני לא יכול שכל פעם כשמתחילים לעלות במעלה ההר, מחזירים אותי לעניינים העקרוניים הגדולים של התהליכים.

איתן כבל: זה לא עובד ככה.

איתן כבל: אני גם מקווה שגם אצלכם זה לא יעבוד כך.

איתן כבל: אין.

איתן כבל: זה פשוט לא יכול לעבוד כך.

איתן כבל: דברים אמורים להיות סדורים.

איתן כבל: זה לא שכל אחד בא ואומר: יאללה, אני אנסה לחטוף.

איתן כבל: לא עובד כך.

איתן כבל: לא אצלי.

איתן כבל: אתה יודע את זה, טוטי.

איתן כבל: אתה מכיר אותי.

ישראל בלוך: גם אצלנו.

ישראל בלוך: לא באתי פה לחטוף.

ישראל בלוך: באתי לקבל עזרה.

איתן כבל: טוטי, יכול להיות שאני אחליט ששכחתי את הערכה.

איתן כבל: אני לא אמרתי שאני לא רוצה לעזור, אני לא יכול לעזור כשאני לא מצליח עדיין לרדת לשורשם של דברים וכולם נראים לי צודקים.

איתן כבל: מה אתה חושב, ששמעתי את הקטנים ויש לי חלושס באוזן?

ישראל בלוך: הם צודקים, גם אני חושב שהם צודקים.

איתן כבל: רק בסוף צריך לאזן את השוק.

איתן כבל: אני גם מציע לכם כבר עכשיו להתחיל לנהל את הדברים של 2019.

אסף לוי: מנהלים את הדיונים.

איתן כבל: הוא אומר שבסוף אתה מגיע אליו רק יום לפני.

איתן כבל: זו טענתו לפחות.

איתן כבל: אני אומר קצת בהגזמה.

אסף לוי: קודם כל, לפני בכלל שזה מגיע לוועדה יש חובת התייעצות עם המועצה והוא חבר מועצה.

איתן כבל: אסף, תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

ליאל סיון דוידאן: ליאל דוידאן, יושב-ראש התארגנות מרחבים.

ליאל סיון דוידאן: אני חושב שיש לנו את היתרון לראות את מה שקורה ב-2019 בגלל שעכשיו מדברים על סוף 2018.

ליאל סיון דוידאן: מה שאנחנו מנסים לומר זה שאנחנו לא רוצים שאנשים פה ייפגעו פעמיים.

ליאל סיון דוידאן: אין בעיה שהוחלט כרגע שהקטנים מקבלים את הסדר היחסי הגדול יותר מאשר הגדולים - - -

איתי עצמון: מכיוון שההגדרה של בית ספר חקלאי עדיין מתגבשת - - -

אסף לוי: אבל זה לא משנה לנוסח הזה.

אסף לוי: אפשר לקבוע את זה כי זה רק אחרי זה בהגדרה.

אסף לוי: זו לא החלוקה עצמה.

איתי עצמון: אבל יכול להיות שההגדרה לא תהיה בית ספר חקלאי אלא גם בית ספר מקצועי, לפי מה שהיושב-ראש ביקש.

איתן כבל: אני ביקשתי להוסיף בית ספר מקצועי.

איתי עצמון: אז לכן אין טעם כרגע - - -

איתי עצמון: כלומר, תקנה 5 ותקנה 6 עד תקנת משנה (ג).

איתן כבל: בדיוק, שזה העניין שמצריך מאתנו את ההתייחסות.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

אסף לוי: אז אני קופץ ל-7.

איתן כבל: אני מקווה שבדקתם בלוח.

אסף לוי: בדקנו שזה לא יוצא שבת.

איתן כבל: אני הרי לא יכול לסמוך עליכם.

איתן כבל: מי בעד תקנה 7?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

אסף לוי: "הקצאת מכסה למבקשי מכסות חדשים שהם בתי ספר חקלאיים" – נדלג גם על זה, ברשותך?

אסף לוי: זה בתי ספר חקלאיים.

איתן כבל: תקנה 8 – יש הערות?

איתן כבל: התייחסויות?

איתן כבל: אני מעלה להצבעה עם התיקון שהוקרא.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: מדלגים לתקנה 10.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: מי שבעד תקנה 10 ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן ברושי: אין יצרנים ערביים?

אסף לוי: למה אין?

איתן ברושי: למה הם לא מוזכרים?

אסף לוי: קטן, משפחתי.

מיכל קראוס: במשפחתי זה גם ערבי.

אסף לוי: יצרן קטן.

איתן ברושי: לא מוצג פה משפחתי, כתוב מושבי.

איתן ברושי: מושבי קטן, מושבי שאינו קטן ושיתופי, לא מוזכר המגזר הערבי.

מיכל קראוס: סקטור המיעוטים אצלנו הוא בתוך הסקטור המשפחתי.

אסף לוי: המושבי.

איתן ברושי: אבל למה זה לא כתוב?

מיכל קראוס: זו ההגדרה.

איתן ברושי: אבל זה צריך להיות כתוב.

אסף לוי: הגדרה של יצרן מושבי זה יצרן שאינו שיתופי.

אסף לוי: הגדרנו שיתופי, ולכן כל - - -

איתן כבל: זו בדיוק הנקודה.

איתן כבל: אתה לא עושה הבחנה על פי עדה.

איתן כבל: ההבחנה היא על פי העיסוק.

דן סיידה: אבל מוזכר מושבי.

איתן ברושי: מוזכר מושבי, לא מוזכר ערבי.

דן סיידה: תוריד את המילה "מושבי" או שתוסיף "ערבי".

איתן כבל: תסביר.

איתן כבל: חבר'ה, זו לא פעם ראשונה, תאמינו לי.

אסף לוי: בגלל שהסדר של ההגדרות הוא לפי הא'-ב' אני אקריא: יצרן זה יצרן חלב קיבוצי, ויש לנו "יצרן מושבי – יצרן שאינו יצרן שיתופי".

אסף לוי: כלומר, כל מי שאינו יצרן שיתופי נקרא יצרן מושבי, גם בתי ספר, גם מגזר המיעוטים.

אסף לוי: אנחנו מגדירים את כולם כמושבי, כל מי שהוא לא, בצורת השלילה.

איתי עצמון: אני מציע שהוועדה תאשר את תקנות 11 ו-12 .

איתי עצמון: תקנה 13 כבר עוסקת בבתי ספר חקלאיים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

אסף לוי: אני מסמן שאת 13 לא.

איתן כבל: כן, תכף נחזור לכל זה.

אסף לוי: "הקצאת מכסה למבקשי מכסות חדשים" זה גם בתי ספר.

איתי עצמון: אני מציע שהוועדה תאשר את תקנה 14.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: עכשיו בואו, ברשותכם, נחזור להגדרה הראשית שעוסקת בבית ספר חקלאי, ואולי מקצועי, ובכך נוכל להשלים את שלושת הסעיפים הנותרים.

איתן כבל: בבקשה, גברתי, אפרת ורד.

אפרת ורד: "בית ספר חקלאי שבפיקוח המינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך, או בית ספר מקצועי שבפיקוח האגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים".

איתי עצמון: ואז לא תהיה רשימה.

אפרת ורד: לא תהיה רשימה אבל, שימו לב, אנחנו צריכים לתקן רק - - -

אסף לוי: לא הקראנו את הסעיפים האלה.

איתי עצמון: התקנות שעוסקות בבתי ספר חקלאיים בכוונה לא הוקראו.

איתן כבל: בואו נעשה את זה כדי שגם יהיה "אתה חונן לאדם דעת", שתבינו על מה אתם מדברים מבלי שאנחנו כל פעם נתחיל להתווכח מהתחלה.

איתי עצמון: אז אני רוצה להבין, אתם כוללים גם בתי ספר מקצועיים?

איתי עצמון: ההגדרה היא לא בית ספר חקלאי.

אפרת ורד: את ההגדרה אנחנו נעשה בית ספר חקלאי, זה כולל גם וגם.

אסף לוי: בית ספר חקלאי, כשגם בית ספר מקצועי יקרא בהגדרה בית ספר חקלאי, שלא נצטרך אחר כך בהגדרות - - -

לאה ורון: תקריאו שוב את ההגדרה שלכם.

אפרת ורד: "בית ספר חקלאי שבפיקוח המינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך, או בית ספר מקצועי שבפיקוח האגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים".

איתי עצמון: ניתן פשוט, לדעתי, לקבוע שתי הגדרות – הגדרה לבית ספר חקלאי והגדרה לבית ספר מקצועי.

איתן כבל: חברים יקרים, הייעוץ המשפטי יישב על כך לאחר מכן.

איתן כבל: אנחנו מסמיכים אתכם לעשות את הניסוחים המדויקים, העיקר שהמהות עליה אנחנו מצביעים תישמר.

איתן כבל: הכוונה שלנו ברורה בעניין הזה.

אסף לוי: איתן, שתי הגדרות, בסדר.

איתן כבל: מי בעד ההגדרות כפי שהוגדרו כאן?

איתן כבל: ולמרות שאני אומר את שתי ההגדרות, אם יידרשו בהמשך, יסתבר לכם, שצריך לעשות תיקוני נוסח טכניים, אנחנו מאשרים את זה.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: ההגדרות אושרו.

איתן כבל: הלאה, בבקשה.

אסף לוי: כאן לא צריך בתי ספר מקצועיים כי זה יצרנים קיימים.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: הלאה.

אפרת ורד: רק שזה יהיה "כ-300,000 ליטרים".

מיכל קראוס: אסף, "כ-300,000 ליטרים" ולא "300,000 ליטרים" כי סך ההקצאה תהיה 304,000 אז לכתוב "בהיקף כולל של כ-300,000 ליטרים".

אסף לוי: בסדר.

איתי עצמון: אי אפשר לכתוב את המספר המדויק, את המספר שציינת?

מיכל קראוס: לא, כי אנחנו - - -

איתן כבל: אני מבין את זה, אתה לא יכול לדייק את זה.

איתי עצמון: בדרך כלל הם מאוד מדייקים, לכן אני שואל.

אפרת ורד: למה?

אפרת ורד: גם בלול אנחנו כותבים "כ".

איתן כבל: בזה אני חושב שהם צודקים.

אסף לוי: איתן, 310.

אסף לוי: מקסימום תישאר יתרה, שיהיה רגוע, שלא יהיה כתוב "כ".

מיכל קראוס: אוקיי, 310,000 ליטרים.

אסף לוי: לא.

איתן כבל: הערות?

אפרת ורד: בגלל זה עדיף "כ".

אפרת ורד: אני חושבת שעדיף "כ" כי אחרת יש לנו הוראה מוחלטת ל-310 וזה לא בטוח שיש בדיוק 310.

אפרת ורד: אני חושבת שנכון יותר לכתוב "כ".

איתן כבל: אני חושב שאין בעיה עם העניין הזה.

איתן כבל: אני מקבל.

אסף לוי: אז "כ-300,000 ליטרים".

אסף לוי: אני אקריא את ההתחלה של (ג) רק בשביל הפרוטוקול: "(ג) בשנת 2018 ועדת המכסות תקצה ליצרנים שהם בתי ספר חקלאיים, תוספת של מנות מכסה בהיקף כולל של כ-300 אלף ליטרים";

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי שבעד עם התוספת, השינויים והתיקונים ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

אסף לוי: "הקצאת מכסה למבקשי מכסות חדשים שהם בתי ספר חקלאיים" – ונוסיף פה "או בתי ספר מקצועיים".

איתן כבל: אוקיי.

אפרת ורד: אני לא יודעת למה הגעתם קודם אבל הייתה הוראה שלך שזה "תקבע" ולא "רשאית".

איתי עצמון: רגע, עוד לא הוקרא הסעיף.

איתי עצמון: "או מקצועיים".

איתי עצמון: בתקנת משנה (ב) הייתה לי הערה מכיוון שבתקנת משנה (א) כתוב: חובה לקבוע זכאות, בתקנת משנה (ב) יש רשות לקבוע אז צריך להתאים את הנוסח.

איתן כבל: צריך להתאים, נכון.

אפרת ורד: אז המכסה לפי תקנת משנה (א) תיקבע לבתי ספר חקלאיים או מקצועיים שמתקיימים בהם כל אלה:

דן סיידה: איך בבית ספר מקצועי יש זכות למשק חקלאי?

איתן ברושי: כרגע סיכמנו.

אסף לוי: הוא עדיין רפת - - -

דן סיידה: אבל אין לו זכות.

דן סיידה: אם הוא בית ספר מקצועי לא הייתה לו אף פעם זכות.

אסף לוי: יש לו קרקע חקלאית.

אסף לוי: הוא בית ספר מקצועי שיש לו קרקע חקלאית.

אסף לוי: לפי החוק לא ניתן להקים רפת אלא בקרקע חקלאית.

אסף לוי: הוא חייב להיות קרקע חקלאית.

איתן כבל: יש נקודת מוצא.

מיכל קראוס: יש בתי ספר כאלה, זה לא שאין.

מיכל קראוס: יש בתי ספר מקצועיים, שהוגדרו כמקצועיים, ויש להם קרקע חקלאית.

דן סיידה: אוקיי.

אסף לוי: זו בדיוק התקנה שאומרת את ההפרדה בין ההגדרה, שהתנאי להקמת רפת הוא שבאמת תהיה מגמת לימוד.

איתן ברושי: למי מוגשת הבקשה?

מיכל קראוס: ועדת המכסות.

איתי עצמון: כאן צריך לעשות התאמה.

אסף לוי: כן, אנחנו נבדוק איך עושים את זה.

איתי עצמון: ההתאמה צריכה להתייחס גם למשרד העבודה והרווחה.

אפרת ורד: כן.

איתן כבל: הערות עם ההתאמות, עם התוספות?

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

איתי עצמון: אז גם צריך התאמה?

אסף לוי: אני לא בטוח.

אסף לוי: הסעיף ההוא דיבר על מכסת חלב בקר, אני לא יודע אם בצאן אני רוצה להכניס - - -

איתי עצמון: למה לא? מה הסיבה?

אסף לוי: היתכנות, צורך.

איתי עצמון: אם אין היתכנות הם לא יקבלו את המכסה כי יש תנאים מהותיים.

אסף לוי: בסדר, נוסיף.

איתן כבל: אסף, אני אסביר כי זה לא סתם, כי לוחצים אותך – או שיש שכל או שאין שכל.

איתן כבל: אם יש הגיון צריך ללכת אתו, אם אין היגיון אז אין היגיון.

אסף לוי: אין בעיה.

איתן כבל: ממה נפשך?

איתן כבל: אם לא נידרש או יש עודף – ממילא לא יקבלו.

איתי עצמון: או שהם לא עומדים בתנאים המהותיים.

איתן כבל: או שהם לא עומדים בתנאים המהותיים.

אסף לוי: כמובן שכאן נעשה את ההתאמה הנדרשת.

איתן כבל: אני רק אומר בכלל, כל התאמה שנדרשת כתוצאה מהתוספת של בית הספר המקצועי, התאמות נוסחיות שאולי לא שמנו לב אליהן עכשיו, כמובן שאנחנו נאפשר.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תקנה 13 אושרה.

איתן כבל: ב-15(א) בתי ספר חקלאיים או בתי ספר מקצועיים.

איתן כבל: הלאה.

איתי עצמון: מדובר כאן על סמכות שבשיקול דעת לתקנת משנה (ג) בכפוף לתנאים?

איתי עצמון: כלומר, אם מתקיימים התנאים אז היא נותנת את המכסה, מקצה את המכסה – אז למה בעצם כתבתם "רשאית לקבוע"?

אפרת ורד: זו אותה הערה שהערת בבקר – נעשה התאמה.

אפרת ורד: זאת אומרת, היא תקבע אם מתקיימים התנאים.

דן סיידה: לגבי סעיף (4) "הוא או בן זוגו, אינם בעלי מכסה לייצור ושיווק ביצי מאכל לפי חוק המועצה לענף הלול" – ואם בתוך המשק הזה ההורים הם בעלי המכסה ואחד הבנים רוצה לגדל דיר והכול מאושר?

אסף לוי: אבל בעל המשק הוא בעל המשק.

דן סיידה: נו, אז מה הבעיה שהבן שלו יגדל?

אסף לוי: הוא לא בעל המשק, הוא לא בעל הנחלה ולא בעל הקרקע.

דן סיידה: אבל הוא חי בבית.

איתן כבל: אתה עכשיו פותח עולם תוכן.

דן סיידה: יש את זה?

איתן כבל: כנראה שהם הולכים ומישהו מאשר להם את זה.

איתן כבל: פה אתה מבקש בעצם עכשיו שאני אשנה כללים שהם במקום - - -

דן סיידה: אני לא ביקשתי שתשנה, ביקשתי שתבהיר.

איתן כבל: אז אני אומר, נכון לרגע זה פה, אני לא יכול לעשות את השינוי.

איתן כבל: אלה הכללים נכון להיום.

אסף לוי: אני אסביר גם את הרציונל.

איתן כבל: דרך אגב, בענף הלול יש לנו בדיוק את אותם כללים ואותן בעיות.

איתן כבל: היה ויכוח מאוד לא פשוט שנגע לכל מי שנמצא בקו העימות, של בנים שניסו לגדל, ונקבעו כללים, גם בהסכמת כל המערכות והתנועות.

איתן כבל: הם מבינים את העניין הזה.

דן סיידה: בהתייחס לביצים – אז הוא לא יוכל לגדל ביצים שיהיו ברפת, אבל אם זה דיר באותו משק ואחד הבנים - - -

אסף לוי: אני אסביר.

אסף לוי: מאחר ושני הענפים האלה הם ענפים מתוכננים ויש בהם סוג של ודאות כלכלית והבטחת מחיר, אנחנו רוצים לתת לכמה שיותר חקלאים את האפשרות הזאת, ולא לתת למי שכבר יש לו אחד מהסוגים האלה של הענפים המתכוננים יתרון נוסף.

אסף לוי: אנחנו רוצים לאפשר לאחרים.

איתן כבל: בדיוק.

דן סיידה: ביקשתי רק להבהיר את זה.

איתן ברושי: עוד מעט לא תהיה בעיה כי תבטלו את התכנון בכל מקום.

איתן כבל: זה שני ענפים שהם מאוד מרכזיים היום, ענף ההטלה וענף החלב, הם גם ענפים מתוכננים ובאמת הרצון הוא תמיד להרחיב את המעגל ולא שתהיה שליטה – הרי זה בדיוק הפתיח שאמרתי לגבי הגדולים.

איתן כבל: אני רוצה שבעיקר בכל הנוגע למשק המשפחתי לאפשר לכמה שיותר אנשים להיות חלק מהמשק המשפחתי, לפחות לפי התפיסה שלי.

מיכל קראוס: אני רק אענה.

מיכל קראוס: אני חושבת שאני מבינה את השאלה שלך.

מיכל קראוס: יש רק אחד שהוא בעל הנחלה.

מיכל קראוס: אם אתה שואל: למה לבן אנחנו לא נותנים, או למה לאימא אנחנו לא נותנים את המכסה, גם אם יש להם ביצים, למה לא נותנים להם דיר או רפת?

מיכל קראוס: אז הוא לא בעל הנחלה.

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: זו הייתה נקודת המוצא.

דן סיידה: אני מדבר מניסיון במשקים שאני חי אותם.

דן סיידה: היו מקרים כאלה, היום אינם ואני תוהה למה שהם לא יהיו בהמשך.

דן סיידה: אוקיי, ברור, הבנתי.

אסף לוי: כאן גם נעשה את ההתאמה הנדרשת.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי שבעד ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

אסף לוי: צריך להגיד משהו על כך שהתוספת נמחקת?

איתי עצמון: נמחקת.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: ברשותכם, לפני שאני סוגר את הדיון, טוטי, אני אאפשר לך להציע את ההצעה שלך ואני אתייחס אליה.

ישראל בלוך: מה שאני מבקש – במידה ותהיה הפחתה בשנה הבאה, קודם תופחת התוספת שניתנה השנה ואחר כך, אם יהיה צורך, יופחתו שאר המכסות, על פי הצורך.

איתן כבל: אני לא אומר לך להיענות לבקשתו, אני אומר שתתייחס.

אסף לוי: שמענו.

אסף לוי: קודם כל שתתקבל החלטה, נראה מה הכמות שבהחלטה וניקח את זה בשיקולים במסגרת קביעת המדיניות.

איתן כבל: תודה, אסף.

איתן כבל: כן, איתן ברושי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

דן סיידה: אני רוצה לצדד בדרישה שלו.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לומר קודם כל למה שהעלה חבר הכנסת איתן ברושי, אין לך מושג כמה ידיי ורגליי בתוך התהליכים האלה.

איתן כבל: אני ממש לא סומך על המערכות.

איתן כבל: אני יכול לומר שבנושא הפטם כבר קיימנו פגישה עם כל הגורמים המקצועיים, והדבר הבסיסי, הראשון, שהבנתי שהוא בבעיה, שאתה לא יכול להתקדם בתהליך הזה אם לא תהיה להם שפה משותפת.

איתן כבל: כשהוויכוח הוא האם השעה בחוץ היא 11:35, השני אומר: לא, השעה היא לא 11:35 לפי שעון יפן, והשלישי אומר:

איתן כבל: זה לפי שעון אחר – אתה בכלל לא יכול להתקדם.

איתן כבל: זאת אומרת שהוויכוח הוא על הנתונים שאמורים להיות הנתונים המוסכמים שהם נקודת המוצא הכי בסיסית שיש.

איתן כבל: אני יודע שהתקיימה הפגישה הזו.

איתן כבל: הם קיבלו ממני את האופן שבו צריך להמשיך.

איתן כבל: אנחנו נמשיך לעקוב.

איתן כבל: הייתה פגישה עם נציגי אגף תקציבים - - -

אסף לוי: יחד עם אתנו.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: ואני מקווה מאוד שאנחנו נצליח להתקדם בתהליך הזה.

איתן כבל: אני אומר לך, ואני אומר את זה בשיא הרצינות – אני האדם האחרון שמישהו פה מכתיב לו.

איתן כבל: אבל אני אומר את הדבר הבא: יש הליכים סדורים, אם היו באים אלי מהשולחן, ראש השולחן או מישהו מהחברים בשולחן – והם יודעים לעשות את זה לא רע, יושבים פה אנשים שיודעים לעשות את זה מולי – מבעוד מועד, לא בדקה ה-90, ואומרים לי: תשמע, זה נעשה בצורה שנכפתה עלינו - - -

אביתר דותן: איתן, ההתאחדות זה משהו נפרד מהשולחן.

איתן כבל: כן, אני יודע.

ישראל בלוך: איזה שולחן?

ישראל בלוך: יש כל מיני.

איתן כבל: חברים, אנחנו לא נפתור את כל הבעיות ביניכם, כי גם בתוככם – אחרי שנפתור ביניכם – גם בתוככם לא נצליח.

איתן כבל: אני מכיר את עולמות התוכן האלה.

רחמים אליהו: בתוך עמי אני חי.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני מכיר.

איתן כבל: חייתי את זה.

איתן כבל: אני מכיר את זה באמת מקרוב.

איתן כבל: לכן אני מנסה לומר לכם, מההתאחדות והשולחן, תמיד תמיד הבית הזה נכון לשמוע, אבל אי אפשר לבוא אלי, וזו כוונתי, אחרי שהתהליכים מסתיימים.

איתן כבל: אנחנו במקרה במקרה קבענו את הדיון להיום.

איתן כבל: הוא היה יכול להיות אתמול.

איתן כבל: כמו שאפרת לא הייתה מספיקה לעבור על הרשימות אם הדיון היה אתמול, ואם זה היה בעוד שבוע?

איתן כבל: זה לא עובד כך.

איתן כבל: זה לא עובד כך.

איתן כבל: לפעמים אני רוצה לומר לכם שיש איזה סוג של זלזול בעבודה שלנו, בעבודה של הנהלת הוועדה והעומדת בראשה, חברי הכנסת והייעוץ המשפטי.

איתן כבל: הרצים יצאו דחופים.

איתן כבל: כל אחד דוחף לך את זה כאילו הוא היחיד שעומד בתור ועכשיו צריך להתפנות ולהתעסק רק בעניינים הנוגעים אליו – ולא היא.

איתן כבל: ולא היא.

איתן כבל: אני מקבל את זה כנראה צריך לקיים את הדיון העקרוני שנוגע למקומם של המגדלים הגדולים, המגדלים הבינוניים והמגדלים הקטנים.

איתן כבל: יכול להיות שאחרי כמה שנים שהעסק הזה רץ צריך לקיים דיון עקרוני לאן פני הדברים הולכים, כי היום זה כבר עובד ברוטינה.

איתן כבל: אבל אם יש טענה, כמו של הבחור מרמת צבי שבא וטוען: אני רכשתי, אני עשיתי – אני לא יכול עכשיו, בדקה ה-90, לבוא ולומר: אוקיי, מה עושים?

איתן כבל: הוא רכש.

איתן כבל: אני גם לא בטוח שהוא מדבר בשם כל המגדלים.

איתן כבל: הוא במקרה בעל עניין – וזה לגיטימי, אני לא אומר שלא, חס וחלילה, שלא יובן פה או ישתמע.

אביתר דותן: מועצת החלב דנים עכשיו על תכנון 19.

אביתר דותן: כל מה שטוטי אמר, אנחנו כבר אחרי ארבע פגישות ואין עדיין פתרון.

אביתר דותן: טוטי אמר את עמדתו, אבל העמדה המקצועית, גם של ההתאחדות וגם של השולחן - - -