הוועדה המיוחדת להסדרת מעמדם של תלמידי ישיבות, ושילובם של בוגרי ישיבות בשירות צבאי, בשירות לאומי-אזרחי ובתעסוקה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 4, 2018-07-09 09:30

דוד אמסלם: רבותי, אני מתכבד לפתוח את הוועדה המיוחדת להסדרת מעמדם של תלמידי ישיבות ושילובם של בוגרי ישיבות בשירות צבאי, בשירות לאומי-אזרחי ובתעסוקה.

דוד אמסלם: איך אתם רוצים שנתקדם בדיון הזה?

דוד אמסלם: האם נשמע שוב את ההערות של הח"כים לגבי נוסח החוק שפרסמנו עכשיו?

דוד אמסלם: אני מציע שתתייחסו כרגע לשינויים שביקשתם ולאחר מכן נקריא את השינויים שהוטמעו.

דוד אמסלם: אני לא בטוח שנספיק היום לשמוע את המודל הכלכלי.

דוד אמסלם: הייתי מבקש שתציגו את המודל הכלכלי בפניי קודם כל כדי שאני אבין על מה מדובר, האם אנחנו בכיוון, כן או לא, בגלל שזו לדעתי אחת הסוגיות המורכבות בכל הסיפור הזה של החקיקה.

דוד אמסלם: כשכתבתם סנקציות כלכליות, להערכתי, היות ואתם לא כלכלנים, אתם דילגתם קדימה, שמתם קצת אחוזים אבל לא עשיתם סימולציה איך זה עובד באמת.

דוד אמסלם: בדיון הקודם הבנו שזה קצת יותר מורכב ממה שזה כתוב.

דוד אמסלם: הרעיון הובן אבל בסוף יש את הפרקטיקה ואת הפרקטיקה צריך לפרמל באופן קצת יותר מסודר ומהודק.

עמיר פרץ: החלק של הצ'ופרים הכלכליים מובן?

דוד אמסלם: לא, אין פה.

עמיר פרץ: יש הרי את החלק של הסנקציות הכלכליות ויש את החלק של ההטבות הכלכליות, שני החלקים האלה כלכליים.

דוד אמסלם: אין לנו כרגע הטבות כלכליות.

עמיר פרץ: יש לך – בחור ישיבה, נשוי, לא נשוי.

בצלאל סמוטריץ': רק הערה טכנית קטנה: אני רואה שלא מחקו בטעות את סעיפים 4 ו-5, שהיו צריכים למחוק אותם בגלל שמחקנו את סעיפים 1 ו-2.

מירי פרנקל-שור: נכון.

בצלאל סמוטריץ': נכון?

בצלאל סמוטריץ': זה טכני.

דוד אמסלם: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, תתחיל עם ההערות שלך, לאחר מכן חבר הכנסת אורי מקלב.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה רוצה שנחזור עכשיו על כל מה שאמרנו בדיון הקודם, ביום חמישי - - -

דוד אמסלם: לא, בזמנו ביקשתי שתעביר לי מסמך מסודר.

בצלאל סמוטריץ': נכון, העברתי מסמך, העברתי מסמך למשרד הביטחון.

דוד אמסלם: אז בוא תעבור על הנקודות האלה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר שהשינויים הללו לא הוטמעו כרגע כאן.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה שתעלה אותם, כדי שנרשום אותם.

בצלאל סמוטריץ': אוקיי.

בצלאל סמוטריץ': תתחיל עם חבר הכנסת אורי מקלב ותחזור אלי עוד מעט, אני אביא את הדף.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: בואו נתחיל עם חבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אמסלם: אני מבקש, אורי, שתעלה את כל ההערות שהעליתם בפניי כשישבתי אתכם באופן פורמלי.

דוד אמסלם: אני רוצה שהן יירשמו.

דוד אמסלם: אחרי זה אני אגיד גם מה יוטמע בתוך הנוסח.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני הייתי מבקש, ואני יודע שיכול מישהו לומר שזה נוסח חדש, שאחת הישיבות תוקדש לישיבות ההסדר, מכיוון שאני חושב שכשאנחנו מדברים על שוויון בנטל ואנחנו הולכים לאוכלוסייה החרדית, אנחנו שוכחים שיש לנו אוכלוסייה מאוד גדולה – שאני מאוד מעריך ומוקיר, דרך אגב, שלא יהיו אי-הבנות.

עמיר פרץ: אני מדגיש זאת.

עמיר פרץ: גם כשהופיעו בפניי הרבנים של הציונות הדתית וטענו שמדובר באוכלוסייה מהטובות ביותר שיש, אני אמרתי: דווקא בשל העובדה שמדובר באוכלוסייה מצוינת, הצבא זקוק לה, הצבא זקוק לאנשים האלה.

עמיר פרץ: העובדה היא שאנחנו במצב אבסורדי, שאנחנו רוצים לגייס את החרדים, שרק עכשיו מתחילים להשתלב, ודורשים מהם גיוס מלא, ואנחנו מתעלמים מהעניין הזה.

עמיר פרץ: אני לא מבין איך יכול להיות שמתעלמים מהשאלה הזאת שבה יש אוכלוסייה כשירה, טובה, בדיוק כמו הילדים שלי, שמשרתים רק 17 חודשים.

עמיר פרץ: זה פשוט מדהים אותי.

עמיר פרץ: צה"ל הגיש מסמך בוועדת השרים כשאני הייתי שם שכל חודש נוסף של האוכלוסייה הזאת משחרר שבעה גדודי מילואים.

עמיר פרץ: שבעה גדודי מילואים.

עמיר פרץ: אני חושב שגם אם הנושא לא נמצא, אני אודה ליושב-הראש אם הוא יקדיש ישיבה כדי שלפחות יישמעו הדברים, יירשמו בפרוטוקול.

דוד אמסלם: תראה, בגדול, כפי שאמרת, הנושא של ישיבות ההסדר לא כלול בהצעת החוק הזו.

דוד אמסלם: מבחינתי, בהמשך הדרך אני אשמח גם להיכנס לנושא ולשמוע, כמו שאתה אומר, אבל זה עדיין לא קשור להצעה הזאת שמונחת בפנינו, למרות שזה שווה בדיקה.

עמיר פרץ: גם בדיונים הקודמים, של הוועדה הקודמת, הנושא עלה, בסוף הוא נדחה.

עמיר פרץ: היה רוב קואליציוני.

עמיר פרץ: לפחות שיישמעו הדברים.

דוד אמסלם: אמרתי, בהמשך הדרך.

עמיר פרץ: אין בעיה, לא אחרי שהחוק יחוקק.

דוד אמסלם: יכול להיות שאני אשקול את העניין הזה.

דוד אמסלם: שמעתי את מה שאתה אומר.

עמיר פרץ: אני אשמח אם תקדיש לזה ישיבה עניינית.

דוד אמסלם: למרות שאני אגיד לך שלפי תפיסתי אני משתדל תמיד לא לערבב תחומים, גם אם הם משיקים וגם אם הם באותה חטיבה, ובגלל שאני בדרך כלל מתייחס לחוק כחוק.

דוד אמסלם: מה שמונח בפניי – אני מתייחס אליו.

דוד אמסלם: יש כאן נושאים אחרים שקשורים לעניין הזה והיבטים אחרים שאני לא רוצה להכניס אותם.

דוד אמסלם: כבר עלה כאן:

דוד אמסלם: בואו נעשה במסגרת הזאת גם דיון על מה שקורה עם האוכלוסייה הערבית בשירות הלאומי וכו' כי גם יש פה את הנושא של שירות לאומי.

דוד אמסלם: אני לא רוצה כל כך.

דוד אמסלם: אני רוצה להתמקד בחוק.

דוד אמסלם: אבל מה שאתה אומר שווה דיון בפני עצמו.

דוד אמסלם: הוא גם משיק לעניין הזה, הוא גם משלים.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי שאני אחשוב על זה ואנחנו נראה בהמשך הדרך האם נעלה את זה עכשיו.

דוד אמסלם: יכול להיות שנעלה את זה בפוזיציה אחרת, אבל כרגע אני רוצה להתמקד בחוק.

עמיר פרץ: אני סומך עליך במאה אחוז, אני רק אומר לך שבהכירי אותך, שאתה דן בכל דבר לגופו של עניין, אתה מאוד תופתע כמה אתה לא יודע בנושא, כמו שאני הופתעתי כמה אני לא יודע בנושא.

עמיר פרץ: אני רק אתן לך משפט אחד: אורך השירות של בני הישיבות – שאני מאוד מעריך, אני שוב מדגיש – נחשב כחמש שנים מטרום גיוסם, מהלך גיוסם וזמן שהותם בישיבה.

עמיר פרץ: בזמן שהותו בישיבה, אם הוא יפצע בישיבה, הוא יהפוך להיות נכה צה"ל.

עמיר פרץ: זו דוגמה אחת בלבד.

עמיר פרץ: אלה הרי דברים שמתרחשים שלא יאומנו.

עמיר פרץ: אין לי בעיה אבל אני דרשתי אז, בישיבת ועדת השרים לשוויון בנטל, לפחות שיסכימו לעלות ל-24 חודשים, נורמלי.

דוד אמסלם: עמיר, הבנתי את הרעיון.

עמיר פרץ: אני אומר לך, רק תבקש אינפורמציה, אפילו אל תקבל החלטות.

עמיר פרץ: אני מכיר אותך, אתה מציץ ונפגע, במובן החיובי של הביטוי.

עמיר פרץ: להציץ ולהיפגע זה דבר חיובי.

עמיר פרץ: אני בטוח שאם תציץ, אין לי ספק שתחדור לעניין.

דוד אמסלם: יכול להיות.

דוד אמסלם: האויב של הטוב זה הטוב מאוד.

דוד אמסלם: אנחנו כרגע עסוקים בחוק הגיוס, יש לו מעגלים נוספים, אוכלוסיות נוספות שבהסדר כזה או אחר, לחלקן אין הסדר בכלל, כפי שאמרתי.

דוד אמסלם: חוק הגיוס הזה גם קשור לשירות הלאומי.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, עמיר, גם ככה החוק מורכב אז בוא – מה שאתה אומר שווה, אני חושב שזה דבר חשוב.

עמיר פרץ: אני אודה לך מאוד אם תעלה את זה כפרק שיבואו ויציגו בפנינו את המצב.

דוד אמסלם: בסדר, בהמשך הדרך.

דוד אמסלם: אורי, בבקשה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אולי נתחיל במה שסיימנו בפעם הקודמת, בצלאל, אני וחברי כנסת נוספים, ולקח לנו הרבה זמן בדיונים, וזה שלאחר שקבענו והיה ברור שהפחתת התקציב היא מאלה שהם חייבי גיוס, מאלה שנמצאים ביעדים – בגלל שלא כל מקבלי התקציבים - - -

דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על התקציב?

אורי מקלב: על התקציב.

אורי מקלב: אני אתחיל בזה.

אורי מקלב: זה לקח הרבה זמן ושלחת אותם לעשות עבודה.

אורי מקלב: אני מניח - - -

דוד אמסלם: דווקא כרגע אני עוד לא רוצה להיכנס לנוסחה.

דוד אמסלם: אורי, אני רוצה להשאיר את הנוסחה לעוד מעט, כשהם יסבירו לנו אותה.

דוד אמסלם: כרגע להערות האחרות שדיברת אתי עליהן.

דוד אמסלם: אני העברתי אותן למשרד הביטחון, היות והם כבר מכירים את ההערות הייתי מבקש את ההתייחסות שלהם כדי להטמיע את זה כבר עכשיו.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אני חושב שעדיין לא קיבלנו את ההתייחסות העקרונית להוספה שהייתה בחוק הזה ,מעבר לתזכיר החוק שהופץ על ידי משרד הביטחון.

אורי מקלב: כשזה הגיע לכאן בקריאה ראשונה זה הגיע עם התוספת שבה נאמר בסעיף מטרה, מעבר למה שהיה כתוב בתזכיר - - -

דוד אמסלם: תראה, את סעיף המטרה שים שנייה בצד.

דוד אמסלם: את סעיף המטרה ניסחנו מחדש.

דוד אמסלם: עוד מעט נשמע את משרד הביטחון.

דוד אמסלם: אני אצטרך לשבת אתם.

דוד אמסלם: לסעיף המטרה אני מייחס חשיבות מיוחדת.

דוד אמסלם: אנחנו העברנו נוסח למשרד הביטחון, אני אעביר לכם גם את הנוסח.

דוד אמסלם: אני מנסה לגשר בדברים האלה בגלל שבסך הכול אני חושב שאת סעיף המטרה, כפי שאמרנו, אנחנו רוצים להרחיב גם לסוגיית התעסוקה, שבחשבון תיכנס גם סוגיית התעסוקה.

אורי מקלב: אבל אני מודיע מראש שכל הנושא של הקביעה שיש לצמצום אי השוויון לא מקובל עלינו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מוכנים שהמילה "שוויון" תופיע, לא כאן וגם לא בהמשך.

בצלאל סמוטריץ': היא מופיעה פעם נוספת גם ב26יט(2).

אורי מקלב: מובן.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך – אני אומר את זה כהכרזה – המילה "שוויון" לא נמצאת בחקיקה.

אורי מקלב: אפילו בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, לא הכנסנו את נושא השוויון.

אורי מקלב: זה המישור העקרוני.

אורי מקלב: נמנע דווקא בחוק הזה להכניס את המילה "שוויון".

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים להסכים לזה.

אורי מקלב: מעבר לזה, אנחנו מבקשים גם במישור הערכי, אנחנו לא יכולים להסכים לקביעה שיש אי שוויון בלימוד התורה, שלימוד התורה הוא לא ערך שווה לשאר הדברים.

אורי מקלב: הפוך.

אורי מקלב: אנחנו רואים דווקא את לימוד התורה כערך.

אורי מקלב: צבא זה לא ערך, צבא זה צורך.

אורי מקלב: אני חושב שכולנו מייחלים שלא נצטרך צבא אבל בגלל שקיים צורך יש צבא.

אורי מקלב: לימוד תורה הוא ערך בפני עצמו, שעומד בפני עצמו, לא משנה באיזה עתות אנחנו.

אורי מקלב: לכן, אני לא יכול בכלל לבוא להגיד על זה שיש אי שוויון.

אורי מקלב: לא רק זה, אנחנו יודעים שגם בצבא עצמו קשה להגיד שהצבא הוא שוויוני למי שמשרת בו, בתפקידים שונים.

אורי מקלב: חוסר השוויון הולך לכל אורך הדרך.

אורי מקלב: אתה בא ואתה ממקד את אי השוויון בנושא לימוד תורה.

אורי מקלב: גם אם עכשיו אתה רוצה להגיד צמצום, אתה תפרש את זה שעכשיו זה מצמצם, יבוא בג"ץ ויגיד שזה לא נקרא צמצום.

אורי מקלב: ברגע שקבעת שהשוויון הוא צריך להיות שוויון ואתה עכשיו בא לצמצם את אי השוויון, אחרי זה את הפרשנות בעניין הזה לא אנחנו נעשה בשולחן הזה, נעשה בשולחן אחר.

אורי מקלב: לכן אנחנו חושבים שכמו שגם בתזכיר החוק זה לא נכנס כך זה יכול להמשיך בעניין הזה, גם אם אנחנו רוצים לשפר את המטרות שלנו.

דוד אמסלם: איתי ועומר, תראו, בסופו של דבר אני מבין את מה שאורי ובצלאל אומרים.

דוד אמסלם: אני רואה את זה יותר כנושא סמנטי.

דוד אמסלם: בכלל, בסופו של דבר, מבחינתי, הסיפור של החוק נחלק לשני חלקים: יש את המהות ויש את הסמנטיקה.

דוד אמסלם: יש אנשים שנותנים משקל גם לסמנטיקה, זה בסדר.

דוד אמסלם: לכן, בעניין הזה אני מבקש שתשבו אתם ועם מירי על הנקודה הזאת.

דוד אמסלם: יכול להיות שאנחנו נשנה קצת רק את העברית אבל נכוון לאותה כוונה.

בצלאל סמוטריץ': במקום לכתוב "צמצום אי שוויון", תכתבו: הגברת השתתפות חרדים בצבא.

דוד אמסלם: לא משנה, לא עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': המושג "שוויון" לא קשור לחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מוכנים כללית שהמושג הזה יהיה בחוק, חוקתית.

דוד אמסלם: אני מבקש שתשבו אתם.

עמיר פרץ: מדינה דמוקרטית מיוחדת אנחנו, שהמילה "שוויון" היא בעיה, היא נטל.

בצלאל סמוטריץ': למה שבג"ץ הפך אותה.

בצלאל סמוטריץ': לא השוויון, השוויון נהדר – למה שבג"ץ הפך אותה היא בעייתית.

בצלאל סמוטריץ': אם בשם השוויון אין מדינה יהודית, אין לייהד את הגליל ואין כלום אז לא יהיה.

דוד אמסלם: אני הבנתי, זה גם עלה דיון הקודם, יכול להיות שזה נהנה וזה לא חסר.

דוד אמסלם: בסוף זו שאלה של ניסוחים.

דוד אמסלם: לפעמים אתה מביא את אותה תוצאה רק במילים אחרת ואפשר לחיות אתה.

דוד אמסלם: כאן, מבחינתם, מבחינת החבר'ה החרדים, אלה מילים שהם לא רוצים להשתמש בהן, מילים קשות מבחינתם, ולכן אם נמצא את זה בניסוח אחר אז אני אשמח מאוד.

דוד אמסלם: הלאה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מעיר לוועדה, לפרוטוקול, שזה מופיע בסעיף המטרה ומופיע שוב בסעיף של ועדת השרים שמדווחת לממשלה, גם שם צריך להשוות את המינוח.

דוד אמסלם: בסעיף המטרה, אמרנו, ניסחנו סעיף קצת שונה, הרחבנו אותו, מסרנו אותו למשרד הביטחון.

דוד אמסלם: איתי, עומר, דיברתם עם מירי לגבי סעיף המטרה?

איתי אופיר: אנחנו צריכים לשבת עם מירי על זה.

דוד אמסלם: אין בעיה, מצוין.

דרור גרנית: בכל הכבוד, היושב-ראש, אנחנו גם חושבים שאנחנו צריכים לקבל העתק של סעיף המטרה.

דוד אמסלם: אל תדאג, דרור, אנחנו לא קיפחנו אותך.

דרור גרנית: אני לפחות לא קיבלתי בינתיים את הנוסח המתוקן.

דוד אמסלם: אל תדאג.

דוד אמסלם: לפעמים אני עובר בשלבים.

דוד אמסלם: השאיפה שלי היא בשלבים.

דוד אמסלם: קודם כל שהם יסכימו על העניין, אם הם לא מסכימים אז אין לי מה להעביר לך, אתה מבין?

דרור גרנית: אני מבין כמובן, היושב-ראש, אבל אנחנו כן רוצים ליטול חלק בניסוח הסעיף כי זו הייתה אחת מההערות היועץ.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אנחנו מרחיבים, אני החלטתי – לא קשור ליועץ, עם כל הכבוד לו – להרחיב את סעיף המטרה, כפי שאני מבין אותו, כפי שאני חושב שהוא חיוני לעם ישראל.

דוד אמסלם: אני אמרתי את זה, אנחנו אמרנו את זה ואם אתה רוצה אני אחזור על זה.

דוד אמסלם: אנחנו אמרנו שאין מחלוקת שערך התורה הוא ערך שעומד בפני עצמו לעם ישראל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך משהו, אולי אני אפתיע אותך – עם ישראל למד תורה לפני שקמה המדינה.

בצלאל סמוטריץ': מה, באמת?

דוד אמסלם: וואלה.

דוד אמסלם: הפתיע אותי גם.

דוד אמסלם: 3,000 שנה לומדים תורה, מה לעשות?

דוד אמסלם: לא הייתה מדינה, לא היה כלום, אנשים הקריבו גם את חייהם.

דוד אמסלם: עשרת ההרוגים מסרו את חייהם כשלא הייתה לנו מדינה.

דוד אמסלם: זו ההיסטוריה של העם היהודי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם לא הייתה תורה אני מניח שגם לא היה עם יהודי.

דוד אמסלם: אימפריות שלמות התפזרו והתבוללו, לא קיימות.

דוד אמסלם: לא הבבלים, לא האשורים, לא הרומאים, לא היוונים, לא המצרים.

דוד אמסלם: מי נשאר?

דוד אמסלם: עם ישראל.

דוד אמסלם: עם קטן, מאוד-מאוד קטן.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: להבנתי, בגלל התורה.

דוד אמסלם: אין תורה – אין עם.

דוד אמסלם: אז קודם כל נבין.

דוד אמסלם: אחרי זה אמרנו שערך הגיוס בוודאי הוא ערך חשוב מאוד, שזה גם החוק הזה, אבל אנחנו סגרנו את הסיפור גם בערך העבודה, התעסוקה.

דוד אמסלם: הרעיון שלנו, כפי שאמרנו, הוא שמי שתורתו אומנותו יישאר תורתו אומנותו, מי שלא לומד ורק רשום בישיבה, אז אנחנו מעודדים אותו ללכת לצבא.

דוד אמסלם: אם קשה לו בצבא, הוא לא יכול – שירות לאומי.

דוד אמסלם: כל זה בפריזמה שבסוף הוא יוצא אזרח שמפרנס את עצמו ואת משפחתו ותורם למשק.

דוד אמסלם: כמו שאמר אורי, תוך כמה שנים מדובר על תוספת תקציבית – אתה שומע, חבר הכנסת פרץ?

דוד אמסלם: – של 40 מיליארד שקל לשנה למשק.

עמיר פרץ: תוספת הכנסה?

דוד אמסלם: הכנסה למשק, כן, רק מזה.

עמיר פרץ: אני בעד.

דוד אמסלם: לכן אנחנו צריכים לראות את הכול משולב אחד בשני.

דוד אמסלם: הרבה פעמים זה עניין עלה ורד.

דוד אמסלם: אתה מוריד טיפה בקשיחות ובסטנדרטים אבל אתה מוסיף כאן.

בצלאל סמוטריץ': איזון, איזון בין התכליות.

דוד אמסלם: לכן אנחנו מכניסים את התכלית של התעסוקה, כדי להוריד איפה שאפשר ולאזן את המערכת.

דוד אמסלם: לכן חשבתי לנכון להכניס את סיפור התעסוקה בעניין הזה.

דוד אמסלם: הלאה, אורי.

אורי מקלב: מעבר לכך אנחנו דיברנו על פקיעת החוק, או כפי שאנחנו קוראים לזה: פחת מספר המתגייסים בפועל.

אורי מקלב: כפי שהציג את זה גם סגן הביטחון במליאה וכפי שבא לידי ביטוי על ידי כל הדוברים כאן, דיברנו שלאחר שלוש שנים, אם לא עמדו ביעד, יש שנה אחת לממשלה או לכנסת לתקן את החוק.

אורי מקלב: כמו שאמרנו: או שתגיש, או שרשאית להגיש, הסדר חקיקתי חדש בהתאם לצרכי הצבא בעת ההיא, תוך שנה מתום שלוש שנות - - -

דוד אמסלם: אני אסביר מה שאורי אומר.

דוד אמסלם: אני גם דיברתי על זה אתך, עומר, אתמול.

אורי מקלב: ישבנו על זה, זה בנייר שהגשתי לכם.

דוד אמסלם: אבל גם דיברתי אתו, אמרתי לך שדיברתי אתו אחר הצהריים.

דוד אמסלם: איתי, אני לא רואה פה הרבה בעיה.

דוד אמסלם: אמרתי לך, יש מהות ויש סמנטיקה.

דוד אמסלם: צריך להבין, בסוף גם פה אנחנו צריכים לסייע, בגזרה של החרדים.

דוד אמסלם: תראה, העולם החרדי עובר כרגע בסיפור הזה רעידת אדמה.

דוד אמסלם: יש שם בעיה לא פשוטה אצל חלק מהאנשים.

דוד אמסלם: חלקם לא מכירים את החוק, חלקם צריכים זמן עיכול לעצם הרעיון.

דוד אמסלם: זה לא דבר פשוט.

דוד אמסלם: תבין, זה כל החיים שלהם.

דוד אמסלם: איך אמר יעקב אשר?

דוד אמסלם: זה החיים שלנו עד היום.

דוד אמסלם: זה לא דבר קטן.

דוד אמסלם: לכן חשוב בסמנטיקה גם ללכת לקראתם בעניין הזה.

דוד אמסלם: בשנה השישית, כל התכלית של השנה השישית כפי שהגדרנו, היא שבמידה והחרדים לא עומדים ביעדים הממשלה עושה התאמה בחוק בעניין הזה.

דוד אמסלם: זו מהות כל השנה הזאת.

דוד אמסלם: כאן אני מבקש לשבת אתם.

דוד אמסלם: הם רוצים קצת הרחבה בעניין, לי זה לא מפריע, נהפוך הוא.

דוד אמסלם: כשזה פוקע אנחנו כבר יודעים מה קורה, אנחנו חוזרים חזרה להיכון לירי, חוזרים חזרה לאותו מצב קודם.

דוד אמסלם: לא צריך להרחיב.

דוד אמסלם: אנחנו יודעים כשאין חוק מה קורה – חוזרים חזרה לחוק הגיוס הרגיל כפי שהוא קיים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אז זו גם נקודה שתשבו – אחרי זה אני אסכם את זה – ותטפלו בה.

דוד אמסלם: הלאה, אורי.

אורי מקלב: לאחר מכן יש את הנושא של תקציב היסוד.

אורי מקלב: אני לא יודע אם אתה מכניס את זה ביחד עם המתווה שצריך להיות - - -

דוד אמסלם: על התקציב נדבר עוד מעט.

אורי מקלב: תקציב היסוד.

דוד אמסלם: זה חלק מכול הנוסחה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך שבעיית היסוד היא הבעיה, מה אנחנו שמים כלבנת היסוד ואיך אנחנו בעצם נותנים לה, כפי שאמרנו קודם - - -

בצלאל סמוטריץ': האמירה שלך קודם הייתה נכונה, שהכול הוא יחסי וגם הקנס הוא יחסי.

בצלאל סמוטריץ': ככל שאתה מגדיל את התקציב האחוז הוא גדול יותר.

דוד אמסלם: בואו נדבר על זה אחר כך.

אורי מקלב: אם כך, יש לנו עוד שני דברים קטנים: הנושא של מתגייס בפועל – דיברנו על כך שגם מי שמתנדב לגיוס - - -

דוד אמסלם: כן, הם אמרו את זה, זה כלול.

עומר בבלי: זה כבר כלול בסעיפי המעבר, בהוראות המעבר.

אורי מקלב: בתוספת שעכשיו הבאתם?

דוד אמסלם: אתה שאלת את השאלה זו בפעם הקודמת והוא אמר לך שזה כלול, אבל אם צריך להדגיש את זה נדגיש את זה.

דוד אמסלם: עומר, אם צריך לעבות את זה נעבה את זה.

דוד אמסלם: הלאה.

אורי מקלב: יש בשינוי שנכנס עכשיו בסעיפים את מה שהייעוץ המשפטי של הכנסת, של הוועדה, העלה, שחלק מסיבות מתן הפטור מגיל 24 הוא לצורך עבודה.

אורי מקלב: אז נכון שזה נכנס – אתם רוצים, אני גם מתנגד לזה, לא אכפת לי לצורך עבודה, אני לא בצורך אי השוויון – אבל לא יכול להיות שיש את ההלימה הזו שמתייחסת בפוקוס הזה, בזום הזה, שזה לצאת לעבודה.

אורי מקלב: אתה רוצה לעודד לצאת לעבודה אחר כך, אבל זה לא שבסוף יבקשו גם כן רשימה: רגע, מי יצא, מי לא יצא.

אורי מקלב: אנחנו ביקשנו שזה יחודד.

עודד פורר: אבל יש מטרה בסיפור הזה.

עודד פורר: יש אנשים שלא מקבלים בגיל 24 את הפטור.

עודד פורר: נותנים את הפטור פה בגיל 24 לא סתם.

אורי מקלב: נכון, אז יש לך סעיף מטרה, מבחינתי אתה יכול להגדיל את זה.

אורי מקלב: אין לי בעיה להגדיל.

אורי מקלב: אני לא התנגדתי שזה יהיה יותר מאוחר מגיל 24.

דוד אמסלם: מה ההערה בדיוק?

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את ההערה הזאת.

דוד אמסלם: שלא יהיה כתוב שבגיל 24 זה לצורך עבודה?

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: כתוב בנוסח מאוד מחודד שמתן הפטור תלוי ביציאה לעבודה.

עודד פורר: הוא לא תלוי.

דוד אמסלם: אנחנו לא מכירים דבר כזה.

קריאה: באיזה נוסח?

אורי מקלב: בנוסח שהוציאו אתמול הייעוץ המשפטי, בנוסח שאתמול יצא.

אורי מקלב: זו תוספת שלא הייתה.

דוד אמסלם: אורי, בוא נעצור, אני לא יודע על איזה נוסח מדובר.

אורי מקלב: אני כבר אביא לך.

דוד אמסלם: שניה, אורי, יש לי רעיון, עזוב את זה עכשיו.

דוד אמסלם: בגדול, אנחנו מדברים על כך שהפטור ניתן בגיל 24.

דוד אמסלם: הרעיון הוא לעודד אותם לעבוד אבל הוא לא מביא אישור מלשכת העבודה ואחרי זה הוא פטור.

דוד אמסלם: זה הפטור.

דוד אמסלם: הוא יכול להמשיך לשחק שש-בש אבל הוא פטור.

אורי מקלב: בסדר גמור.

בצלאל סמוטריץ': המטרה שנותנים לו פטור היא כדי - - -

דוד אמסלם: נכון, אנחנו מניחים שבן אדם שהוא נשוי ועם ילדים שילך לפרנס את משפחתו, מה הוא יעשה?

עודד פורר: גם כשלא נותנים לו את הפטור זה מפריע לו להשתלב בשוק העבודה.

דוד אמסלם: נכון, בדיוק.

אורי מקלב: יש לך גם מטרה ללמוד תורה.

דוד אמסלם: הוא יכול להמשיך ללמוד תורה, אנחנו לא מפריעים לו.

עודד פורר: הוא יכול גם לעבוד וגם ללמוד תורה.

דוד אמסלם: זה מה שיקרה אצל רובם.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: דיברנו על הנושא של ועד הישיבות אבל זה נושא נפרד.

דוד אמסלם: בצלאל, תעבור על הרשימה.

דוד אמסלם: קודם כל תדבר על הנוסח שהצעת אתמול.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, סעיפים 1 ו-2 אכן נמחקו, רק בעקבות זאת – טעות סופר – צריכים למחוק גם את סעיפים 4 ו-5, כמו שאמרתי קודם.

דוד אמסלם: נכון, מירי אמרה.

בצלאל סמוטריץ': בסעיף המטרות אני מצטרף לעמדה של חבר הכנסת מקלב, אנחנו מתנגדים לאזכור המילה "שוויון" גם שם וגם בהמשך, בסעיף שבו ועדת השרים אמורה לדווח לממשלה, 26יט(2).

בצלאל סמוטריץ': גם פה לשנות את המינוח.

בצלאל סמוטריץ': סעיף מאגר המידע נמחק אכן בהמשך לדיון הקודם, וטוב שכך, רק אנחנו רוצים לראות את הנוסח החלופי.

בצלאל סמוטריץ': אתם אמרתם שתבקשו להוסיף איזשהם תיקונים בנוסח הקיים היום, בחוק הקיים, בשאלת המידע, עוד סוגים של מידע שאתם רוצים.

דוד אמסלם: אין בעיה, תמשיך.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אני רק הולך לפי הסדר.

בצלאל סמוטריץ': אני מתעלם כרגע מנוסחת הסנקציות, דיברנו, יש פה הרבה הערות.

דוד אמסלם: אנחנו נדבר עליה ונעשה זום עליה באופן נפרד.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, מדלג עליה כרגע.

בצלאל סמוטריץ': סימן 26יג(1), נושא ההגדרה של מוסד חרדי, היו שתי הערות: אחת, אני ביקשתי להוסיף את מוסדות חב"ד שאנחנו יודעים כרגע שכקבוצה הם משתייכים לציבור החרדי ולא צריך להשאיר את זה לסעיף הסל, להכניס את זה כבר בסעיף קטן (1).

מיכל רוזין: ולמה זה לא נחשב מוסד חינוך?

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שמה שמוגדר כאן מוסד חרדי זה מוסד תרבותי ייחודי וחב"ד לומדים בממלכתי.

דוד אמסלם: חב"ד זה נחשב ממלכתי-דתי, לא חרדי, כאילו.

בצלאל סמוטריץ': בדיוק, הם נכנסים לתוך הממ"דים ולכן הם כאילו מפסידים שהם לא מוגדרים חרדים.

דוד אמסלם: הם חרדים אבל תחת הכובע של הממלכתי.

מיכל רוזין: אבל איך אתה פותח את הקבוצה הזאת ומכניס רק חרד"ל ולא מכניס קבוצות אחרות?

מיכל רוזין: עכשיו אתה תכניס קבוצות אחרות.

דרור גרנית: ניתן מענה לנקודה הזאת בסעיף (2) - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, אז אנחנו לא מסכימים למענה של סעיף (2) כי זה נתון לשיקול דעת.

בצלאל סמוטריץ': יבוא שר ביטחון ויחליט: לא מתחשק לי עכשיו להכיר בבית הספר הזה.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שהקבוצה היא קבוצה שמזוהה אתנית, ציבורית, עם הציבור החרדי היא צריכה להיות מוגדרת היום כחלק מהחרדי.

מיכל רוזין: ואז תבוא לך קבוצה חרד"לית ותגיד: גם אני חלק מהקבוצה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אבל אנחנו כותבים את זה עכשיו בחוק.

בצלאל סמוטריץ': מיכל, להפך, ככל שאני מגדיר כרגע בחוק אני מצמצם את סעיפי הסל שיכולים להיכנס בהם אחר כך אחרים.

בצלאל סמוטריץ': הרי יש שם סעיף (2).

מיכל רוזין: ראיתי את סעיף (2).

בצלאל סמוטריץ': הוא סל, אני רוצה לצמצם אותו.

דוד אמסלם: בהערה של בצלאל יש שכל בגלל שבסופו של דבר כשדיברנו על הגדרת חרדי אנחנו בעיקר התכוונו לחינוך ואורח חיים חרדי.

דוד אמסלם: כבר דיברנו על מיהו חרדי, לכן - - -

בצלאל סמוטריץ': אין פה עניין מהותי כיוון שחב"ד היום מוכרים על ידי שר הביטחון.

דוד אמסלם: תן לי, אני רוצה לדבר.

עמיר פרץ: הם לא בחינוך העצמאי, הם בחינוך הדתי.

מיכל רוזין: נכון, זה מה שהוא אומר, ולכן הם לא נכללים בסעיף.

עודד פורר: לפעמים לבצלאל יש הערות טובות.

עמיר פרץ: בצלאל, יש דברים שאני מסכים אתך.

דוד אמסלם: זה דבר שהוא נכון מבחינתי.

דוד אמסלם: הרי בזמנו דיברנו מיהו חרדי, הגדרנו, זה עניין של אורח חיים חרדי וכו' וכו'.

דוד אמסלם: עכשיו אני לא נכנס למערכות החינוך, יש כל מיני סוגי מערכות חינוך.

דוד אמסלם: אני מספר לך מיידע אישי, יש שם עיוותים ברמות שהייתי מצפה שבג"ץ יתערב שם עד הסוף ושם הוא לא מתערב כי הם חרדים וזה פועל לרעתם.

דוד אמסלם: יש חרדים שמקבלים פחות משליש מהחינוך.

מיכל רוזין: בג"ץ מתערב אם עותרים לו, לא אם - - -

דוד אמסלם: תני לי.

דוד אמסלם: שם מותר לעשות אי שוויון כי הם חרדים.

דוד אמסלם: למה לתת להם כסף?

עמיר פרץ: למה הם לא עותרים?

דוד אמסלם: עזוב, סידרו להם את כל החוקים שלא יעתרו ולא יעזור כלום.

דוד אמסלם: אז יש שם מוכר שאינו רשמי, יש בכלל לא מוכר שהוא עצמאי, יש שם הרבה מאוד זרמים וחלק בממלכתי גם.

דוד אמסלם: עכשיו זו רק שאלה של תקצוב.

דוד אמסלם: כל אחד סידר לעצמו את העוגה של עצמו בתקצוב.

דוד אמסלם: חלק, דרך אגב, לא סידרו אז אני מספר לך שהם עניים מרודים, חבל על הזמן.

דוד אמסלם: זו חרפה מה שקורה שם בחינוך.

דוד אמסלם: לא ראיתי את בג"ץ או מישהו קם – דרך אגב, מדובר על ילדים קטנים שאין להם כמעט תנאים.

דוד אמסלם: תת-תנאים.

עמיר פרץ: איפה זה?

מיכל רוזין: לא הבנתי איפה יש תת-תנאים בממלכתי?

בצלאל סמוטריץ': לא, לא בממלכתי.

דוד אמסלם: לא אמרתי ממלכתי.

מיכל רוזין: הוא לא מדבר על אלה שבעצמאי.

דוד אמסלם: תני לי, אני מדבר.

דוד אמסלם: פעם סיפרו לי שילד זה ילד, עושים לטובת הילד – שם אין טובת הילד, למה?

דוד אמסלם: כי זה עולה כמה לירות.

דוד אמסלם: ואם אפשר לא לתת להם – למה לא.

דוד אמסלם: אני חוזר חזרה.

דוד אמסלם: לכן, הפלטפורמות של החרדים הן לא הפלטפורמות הרגילות.

דוד אמסלם: כל אחד סידר לעצמו פלטפורמה כדי לייצר מקסימום תקציב לחינוך שלו.

דוד אמסלם: אבל בסוף, בהגדרה שלנו, מה שאנחנו חשבנו וגם מה שאתם הגדרתם מאז ומעולם, חרדי זה אורח חיים, זה חינוך, מזה זה בא.

דוד אמסלם: לכן הכללנו שם גם את מי שהיום הוא בכלל בלי כיפה, בגלל שאמרנו שזה העולם שלו, הוא בא מעולם אחר.

דוד אמסלם: לכן, הסיפור של חב"ד – חב"ד, לכולי עלמא לא פליגי שחב"ד זה גוף שהוא חרדי.

דוד אמסלם: לייט, עושה תפילין, מעורבב קצת עם אנשים אבל עדיין כל הכללים שחלים על החרדים בהיבט הזה של הצבא – לא מעורב וכו' – כוללים גם אותם.

בצלאל סמוטריץ': דודי, אני רוצה רגע להשלים את ההערה שלי כי הייתה עוד הערה, נדמה לי של אנשי המקצוע בחינוך - - -

מיכל רוזין: אבל קודם תסביר למה סעיף (2) לא מאפשר להחריג אותם ולהמשיך באותו - - -

בצלאל סמוטריץ': זה מה שקורה היום.

מיכל רוזין: נכון, אז מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': היום הם מוחרגים מסעיף (2) אבל הם באים, בצדק, ואומרים: תראו, אנחנו קבוצה גדולה של 100 ומשהו מוסדות, לא רוצים להיות תלויים בחסדיו של שר ביטחון כזה או אחר שמחר יבוא ויגיד: לא מתחשק לי, אני לא מכיר בהם כחרדים.

דוד אמסלם: בצלאל, אני סגרתי את האירוע, גמרנו.

בצלאל סמוטריץ': אז אני מוסיף עוד נקודה קטנה שהוערה על ידי אנשי משרד החינוך.

בצלאל סמוטריץ': יש גם מסגרות נוספות של חרדים – "מניפה", אתם זוכרים שדיברנו על זה?

בצלאל סמוטריץ': נוער בסיכון, נוער נושר, היל"ה, כל מיני מסגרות.

בצלאל סמוטריץ': לכן, כתוב כאן: מוסד חינוך תרבותי ייחודי, כהגדרתו.

בצלאל סמוטריץ': .." וצריך להוסיף: "או מוסד ששר החינוך קבע שהוא מוסד חרדי" ואז זה גם יכול להיות כל מיני מוסדות כאלה לנוער נושר מסוגים שונים, מסגרות שונות.

קריאה: יש לנו הצעה.

בצלאל סמוטריץ': אז תעבירו.

בצלאל סמוטריץ': אז למה לא העברתם נוסח?

מיכל רוזין: ככל שתרחיב יותר אתה פוגע יותר בחרדים.

מיכל רוזין: חד-משמעית.

מיכל רוזין: ככל שאתה מרחיב יותר את הקבוצה אתה תפגע בהם.

דוד אמסלם: אני הכרעתי בעניין.

דוד אמסלם: הכוונה היא כל מי שחרדי במהות החרדית.

דוד אמסלם: זהו.

דוד אמסלם: איפה הוא לומד, איך לומד, זה פחות חשוב.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אז אנחנו נשב על ההגדרה אחרי הדיון.

מיכל רוזין: אבל זו הדרך שלהם לבחון את זה.

מיכל רוזין: אחרת מה?

מיכל רוזין: הם יעשו מבחני כשרות?

אורי שיינין: רק להבהיר, חבר הכנסת סמוטריץ, אתה מתכוון להכניס אותם גם לסוגיית הסנקציות, או רק לסוגיית המונה והמכנה של כמה מתגייסים?

בצלאל סמוטריץ': הכול-הכול.

בצלאל סמוטריץ': אם הם מוגדרים חרדים הם מוגדרים חרדים.

בצלאל סמוטריץ': אין פה כפל מבצעים.

אורי שיינין: אנחנו מדברים כרגע רק על היעדים, אני לא חושב שזו - - -

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': הסנקציה היא על הישיבה בכלל, היא לא קשורה לאיפה הוא למד בעבר.

בצלאל סמוטריץ': ההגדרה היא איפה הוא למד בעבר.

בצלאל סמוטריץ': אתם מערבבים מושגים.

דוד אמסלם: אורי, אני אענה לך ואני אגיד גם לאיתי ועומר.

דוד אמסלם: תראו, אנחנו מדברים על חוק הגיוס, שבצדו יש גם, כפי שאמרנו, דברים אחרים, סנקציות וכו' וכו'.

דוד אמסלם: אז אם מדובר בחרדים שלא קשורים לחוק הגיוס, לא קשורים לסנקציות ולא קשורים למכסו,ת אז ממילא הם לא קשורים אלינו, גם אם הם חרדים.

דוד אמסלם: הרי יש לנו מעגל: חרדים, מכסות, סנקציות.

דוד אמסלם: זה בעצם המעגל.

דוד אמסלם: מי שקשור אליהם קשור; מי שלא, אין טעם להכניס אותו.

מיכל רוזין: לכן זה עובד לפי הישיבות, כי הסנקציות הן על הישיבות.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': מיכל, תני לי רגע להסביר.

דוד אמסלם: לא צריך, אני הייתי ברור מספיק?

בצלאל סמוטריץ': היית ברור.

דוד אמסלם: יפה.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן טעות פשוט.

בצלאל סמוטריץ': זה בשני שלבים של התהליך.

בצלאל סמוטריץ': ההגדרה של סעיף (1) היא איפה הוא למד לפני כן, מה שהופך אותו לחרדי בהגדרה.

בצלאל סמוטריץ': הסנקציות הוטלו על הישיבות שהוא ילמד בהן אחר כך, זה לא קשור.

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

מיכל רוזין: זה כולל גם יוצאים בשאלה?

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': אם יש יוצא בשאלה שהוא - - -

דוד אמסלם: אני לא רוצה.

דוד אמסלם: דיברנו על מיהו חרדי, אל תפתח לי את הסעיף.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אני מתקדם.

בצלאל סמוטריץ': סעיף 26יט ו-26כז(א)(4), סמכויות ועדת שרים, דיברנו – וגם פה משרד הביטחון הסכים – צריך לזכור שהישיבות הציוניות וההסדר לא נמצאות בכלל בחוק אז גם סמכויות ועדת השרים לא כוללות אותן.

בצלאל סמוטריץ': כל הדיווחים וכל - - -

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק עובר על הכול אבל זה לא הוטמע.

בצלאל סמוטריץ': דודי, אנחנו עוברים עכשיו כי דברים לא הוטמעו.

עומר בבלי: ישיבות, בהגדרה שלנו, זה כולל רק ישיבות חרדיות.

דוד אמסלם: הוא ענה על זה.

דוד אמסלם: הוא ענה שהישיבות שמדובר עליהן בחוק הזה זה ישיבות שאישר אותן שר הביטחון ברשימה סגורה.

דוד אמסלם: כבר דיברנו על זה, אבל אם צריך גם פה לשים שלייקס אין לנו בעיה.

בצלאל סמוטריץ': ועוד בקשה אחת הייתה – שהמינוח "ישיבות מעודדות גיוס" יתחלף במונח אחר מכיוון שזה כבר מונח שקיים היום.

בצלאל סמוטריץ': עניין סמנטי של ניסוח לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': המונח "ישיבות מעודדות גיוס" – לשנות את המונח הזה בכל מונח שאתם רוצים כיוון שהנוסח הזה כבר קיים.

בצלאל סמוטריץ': הלאה.

בצלאל סמוטריץ': סעיף 26כד.

בצלאל סמוטריץ': אני ביקשתי בכלל שהסעיף הזה יימחק כיוון שהוא לא קשור לעניין.

בצלאל סמוטריץ': לחלופין, ביקשתי שייכנס שלא יפגע הגריז בטנקים ולא יפגע האוכל, יש פה דברים שיכולים להיפגע, אבל - - -

דוד אמסלם: אז אמרתי לך שהוא לא יימחק.

דוד אמסלם: עכשיו בוא תגיד לי מה ביקשת.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו ביקשנו שאם משאירים את הסעיף הזה ננסח אחריו את 26כה – אני מקריא את הנוסח שאנחנו מבקשים שיהיה כתוב בסעיף 26כה: "לכל יוצאי צבא, גבר או אישה, בשירות ביטחון, הזכות לשרת מבלי שתיפגע אמונתם הדתית ומבלי שעמידתם על מימוש זכות זו תפגע בקידומם".

בצלאל סמוטריץ': תמונת ראי.

בצלאל סמוטריץ': אם שומרים על מעמדם של נשים בצה"ל, וזה בסדר גמור - - -

דוד אמסלם: לא צריך תמונת ראי, לא קשור.

דוד אמסלם: אני לא רואה קשר בעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק, טוב.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לשנות את נוסחו של סעיף 26כה.

דוד אמסלם: מה שאומר בצלאל, איתי, הרי זה ברור לחלוטין, לי לפחות, בהבנה שלי, שכשאנחנו מבקשים מהחרדים להתגייס לצבא אז אנחנו גם, כמו שאמר איש שאני מאוד-מאוד מעריך, צריכים גם לשמור על החינוך שלהם.

דוד אמסלם: האב רוצה שהבן שלו – וגם הבן רוצה – לחזור הביתה חרדי.

דוד אמסלם: הוא לא רוצה לחזור חילוני.

דוד אמסלם: לכן אנחנו צריכים לתת להם את הפלטפורמות ששומרות עליהם בחרדיות שלהם, באורח החיים שלהם.

דוד אמסלם: זה ברור לחלוטין.

דוד אמסלם: הרי אחרת אנחנו עוקרים את העסק מהיסוד.

דוד אמסלם: הרי לא יעלה על הדעת שאנחנו לא מאפשרים לבן אדם לחיות לפי אמונתו.

דוד אמסלם: לכן, כאן אני מקבל את מה שבצלאל הסביר, לי זה היה ברור באופן בסיסי, גם אם זה לא היה כתוב בחוק.

דוד אמסלם: הרי לכאורה, נניח שהצבא לא היה כשר, נניח שהצבא היה מחליט שהוא לא נותן אוכל כשר, אני מניח שחלק גדול מאוד מהמסורתיים לא היו מתגייסים לצה"ל.

דוד אמסלם: הם היו אומרים: רבותי, אנחנו לא אוכלים לא כשר, אם לא תתנו לנו אוכל כשר – לא באים.

דוד אמסלם: לכן בן-גוריון בזמנו החליט שבצבא אוכלים כשר, שיש תפילות.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: לפי ההלכה, נניח ואתה נוסע באוטובוס ולאחד קר ולשני חם, אחד פותח את החלון והשני סוגר, בסוף אתה צריך לסגור את החלון מפאת אותו אחד שקר לו.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר, בוודאי ובוודאי גם בעניין הזה, אחד שלא אוכל כשר יכול לאכול כשר, אחד שאוכל כשר לא יכול לאכול לא כשר.

דוד אמסלם: אתה מביא את זה למכנה משותף שתופס את כולם.

דוד אמסלם: לכן לי זה ברור לחלוטין.

דוד אמסלם: בצלאל אולי צודק בעניין שצריך גם לקבע את זה באופן פוזיטיבי ולרשום שזה גם לא אמור להפריע לבן אדם.

דוד אמסלם: הוא לא נודניק.

דוד אמסלם: צריך להבין, מבחינת הצבא הוא לא נודניק, איזה אחד נודניק מבלבל לי את המוח, עכשיו רוצה שמיטה – לא.

דוד אמסלם: זה הזכויות שלו, בדיוק כמו שיש לכל אחד אחר.

דוד אמסלם: כמו שאחד לא מרוצה ומקבל סטייק 300 גרם בגלל שזו הטבלה הצה"לית למזון, אז הוא יקבל בשמיטה את האוכל שלו בשמיטה.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים שטבעוני היום בצבא מקבל נעלים מיוחדות?

דוד אמסלם: נעלים?

מיכל רוזין: כן, לא מעור.

בצלאל סמוטריץ': כן, שהן לא מעור.

בצלאל סמוטריץ': מכבדים את העובדה - - -

דוד אמסלם: הגענו לנעלים?

דוד אמסלם: לא תאמין.

בצלאל סמוטריץ': נתתי דוגמה, דודי.

בצלאל סמוטריץ': זה לטבעוני, דודי, אז אני אומר - - -

מיכל רוזין: זה קיים בצבא, התחשבות בחרדים.

בצלאל סמוטריץ': אז אני רוצה לשים את זה בחוק.

דוד אמסלם: לא ידעתי.

עמיר פרץ: למה לא? זה יפה מאוד.

בצלאל סמוטריץ': זה רק אומר שמתחשבים.

בצלאל סמוטריץ': אז צריך להתחשב.

בצלאל סמוטריץ': חייבים להתחשב גם בחייל הדתי וזה צריך להיות כתוב בסעיף מפורש בחוק.

קריאה: זה כתוב בסעיף.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': יש סעיף מאוד אמורפי: הצבא יפעל לאפשר.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה תמונת ראי.

מיכל רוזין: אבל, הנה, סעיף 26כה אומר בדיוק את זה: הצבא יאפשר שמירה על אורח חייו של מי שהתגייס.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': תשוו את הנוסח של כד ל-כה ותראי איפה פה כתוב - - -

מיכל רוזין: מה, מבחינת אורך מילים?

בצלאל סמוטריץ': לא אורך מילים.

בצלאל סמוטריץ': פה כתוב: נקודה, לא יהיה; ופה כתוב: הצבא יפעל.

מיכל רוזין: דודי, סעיף 26כה אומר בדיוק את זה.

בצלאל סמוטריץ': לא, ממש לא, מיכל.

דוד אמסלם: אני מקבל את מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: גם אם, דרך אגב, הסעיף אומר את זה, לפעמים - - -

עודד פורר: יש לך התנגדות למה שהוא אומר?

מיכל רוזין: לא, אני רוצה לשמוע את הנוסח שלו.

בצלאל סמוטריץ': הנה, אני מקריא לך, מיכל: "לכל יוצאי צבא, גבר או אישה, בשירות ביטחון, הזכות לשרת מבלי שתיפגע אמונתם הדתית ומבלי שעמידתם על מימוש זכות זו תיפגע בקידומם".

מיכל רוזין: למה "אמונתם הדתית" ולא "שמירה על אורח חייו ואמונתו"?

בצלאל סמוטריץ': עוד יותר להוסיף, מצוין.

בצלאל סמוטריץ': "בלי שיפגעו אורח חייו ואמונתו".

עודד פורר: לא, מיכל, אורח חייו יפגע.

עודד פורר: הוא היה רגיל לקום בשעה מסוימת, עכשיו יקום כך.

מיכל רוזין: "אורח חייו" זו לא הכוונה.

מיכל רוזין: זו לא הכוונה ב"אורח חייו".

מיכל רוזין: אבל אני רוצה לשמוע אם מוסיפים "באמונתו" למה זה יכול לגרום.

מיכל רוזין: אולי נשמע את המשפטנים?

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: איילת, בבקשה.

מיכל רוזין: למה לא?

דוד אמסלם: כי החלטתי שלא.

דוד אמסלם: אני לא מבין, יש לך הרבה פעמים ויכוחים אתי מה כן ומה לא.

דוד אמסלם: אני מבקש - - -

מיכל רוזין: כי הוא העלה אותם, אני רוצה לשמוע את דעתם של המשפטנים.

דוד אמסלם: לא עכשיו.

דוד אמסלם: אני אומר, כרגע אתה תשב אתם.

דוד אמסלם: תשב אתה, מבחינתי זה בסדר, תנסחו את העניין, תביאו לנו נוסח חדש ואז ניתן למיכל להעיר את ההערות שלה לנוסח החדש.

בצלאל סמוטריץ': מצוין, תודה.

מיכל רוזין: אמרת לשבת אתי, או לא לשבת אתי?

דפנה סידס-כהן: לא, עם איילת.

דוד אמסלם: הוא יכול גם אתך, הכול בסדר.

עודד פורר: אני לא רואה שתהיה התנגדות של מיכל בסוף.

דוד אמסלם: תשב גם עם מיכל, בסדר?

מיכל רוזין: אמרתי, אני רוצה לשמוע תגובה.

דוד אמסלם: תשב עם מיכל.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': נושא אחרון, שגם בו דנו כבר בעבר רבות ויושב-הראש לא הגיע בו להכרעה, הוא השירות הלאומי.

בצלאל סמוטריץ': היו בקשות של רשות השירות הלאומי להפחית גיל, נשואים, רווקים, שירות ביטחוני וכו'.

בצלאל סמוטריץ': אני לא חוזר עכשיו על כל מה שנאמר בעבר, היו כאן עמדות סותרות של הצבא ושלהם, צריך להגיע כאן להבנות.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני לא חושב שזה פוליטי, זה מהותי לחלוטין.

דוד אמסלם: ברשותך, אתה העלית נקודה חשובה, אני רוצה לקבוע דיון מיוחד רק על השירות הלאומי.

בצלאל סמוטריץ': על היחס שירות לאומי ושירות צבאי.

מיכל רוזין: הבטחת את זה כי זה חשוב, ומה ההשלכות גם על המשק הישראלי.

דוד אמסלם: אנחנו נקבע דיון כאן על השירות הלאומי וניתן שוב לשר-שלום – איפה הוא?

דוד אמסלם: ראיתי אותו.

מוטי אלמליח: הוא יצא רגע.

דוד אמסלם: בדיוק כשאני צריך אותו הוא יצא, אבל הוא הביא אותך.

מיכל רוזין: אבל גם בנק ישראל ומשרד האוצר, לשמוע גם את ההשלכות על המשק, על העובדים המוחלשים ביותר שמחליפים אותם בבני שירות לאומי.

דוד אמסלם: את רואה פה אורי שיינין?

דוד אמסלם: הוא איש עסוק מאוד לרוב ואם הוא בא לפה אז הוא מהאוצר.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה דיון כמובן עם כל החברים אבל בעיקרון זה יהיה הדגש, נשמע את השירות הלאומי, מה קורה היום, כפי שניסינו לעשות בדיון הקודם.

עודד פורר: תשמע, מעבר לעניין שאנחנו כל הזמן עוסקים במה שאנחנו צריכים לקבל או לקחת מהאוכלוסייה החרדית מהצד האחד, לחוק הזה צריכות להיות שתי רגליים.

עודד פורר: הרגל השנייה היא מה אנחנו נותנים לאלה שבאמת הולכים לשרת.

עודד פורר: בסוף – וזאת הדרישה שלי לפחות – שמשרד האוצר ייכנס לשני תחומים: האחד זו התוכנית "ממדים ללימודים", שדיברנו עליה, וזה תואר ראשון וזה מופיע בהמלצות הוועדה - - -

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר משהו לגבי זה.

בצלאל סמוטריץ': האוצר טוען ש-40 מיליארד זה נותן לו בשנה?

בצלאל סמוטריץ': שיקצה עשירית.

דוד אמסלם: בצלאל, למה אתה מפריע לי?

דוד אמסלם: בסופו של דבר זה עלה בדיון הקודם.

דוד אמסלם: אני הבנתי שמשרד הביטחון הגיש תזכיר חוק נפרד לנושא הזה.

דוד אמסלם: תראו, ממה נפשך?

דוד אמסלם: אני בעמדה שנכרוך את הכול פה.

דוד אמסלם: זו העמדה שלי.

עודד פורר: זאת גם העמדה שלנו.

קריאה: זו העמדה גם של השר.

דוד אמסלם: אז תרשמי, אנחנו נעשה דיון נוסף נפרד - - -

עודד פורר: פה מחליטים המחוקקים.

עודד פורר: הממשלה יכולה להחליט מה שהיא רוצה, המחוקקים מחליטים פה.

דוד אמסלם: זה מפריע לי.

דוד אמסלם: תרשמי שאנחנו נעשה דיון לגבי הנושא של סל ההטבות.

דוד אמסלם: מצד שני גם סל ההטבות לחיילי צה"ל.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא רק לזה, לכל חייל.

עודד פורר: כל מי שמשרת.

עמר בר-לב: אני מבין ממה שדודי אומר – אני מאוד שמח שיש עוד דיון ועוד דיון – שהצעת החוק הזאת לא תבוא לאישור הכנסת במושב הזה.

עודד פורר: לא, אל תבין כל כך מהר.

עמר בר-לב: לא אמרתי אם אני בעד או נגד.

עמר בר-לב: אני בעד הדיונים האלה.

דוד אמסלם: אני אסכם בסוף.

עודד פורר: דודי, הבקשות שלי: אחת, שהנושא הזה של תואר ראשון לכל חייל יופיע בחקיקה הזו; הבקשה השנייה שגם אני רוצה שתופיע בחקיקה הזו זה נושא הפיקדון – אגב, עבר פה גם בחקיקה פרטית ונעצר –העובדה שחייל יוכל למשוך את הפיקדון שלו לכל מטרה ולא יתחילו להגיד לו: את זה כן, את זה לא, את זה עכשיו, את זה אחר כך.

עודד פורר: הוא יוכל לקחת את זה באופן מידי.

עודד פורר: צריך להבין, מדובר על חיילים שצריכים לסגור חובות לפעמים ותקועים עם פיקדון שהם לא יכולים לגעת בו אבל חברת הסלולר גובה מהם ריביות והצמדה על איזשהם חובות, בעיקר חיילים בודדים.

עודד פורר: מדובר על חיילים שצריכים את זה עכשיו כי אין להם אוכל בבית.

עודד פורר: אין סיבה שאם יש לחייל הזה – הפיקדון הזה הוא של החייל.

מיכל רוזין: עודד, לא העברנו עכשיו חוק כזה במליאה?

עודד פורר: אז אני אומר, העברנו חוק כזה במליאה בקריאה טרומית.

עודד פורר: הוא לא התקדם לקריאה לראשונה, שנייה ושלישית.

עודד פורר: דווקא בעניין הזה, מאחר ואנחנו רוצים לבנות פה עוד רגל של הטבות לחיילים המשוחררים, זאת ההטבה שצריכה להיות לחיילים המשוחררים.

בצלאל סמוטריץ': למה החוק לא התקדם?

עודד פורר: יש למשרד האוצר התנגדות כי קשה להם עם משיכת הפיקדון בפעם אחת.

עודד פורר: אנחנו רוצים להקל עליהם בכך שנכניס את זה בתוך החקיקה הזו, גם את הפיקדון וגם את התואר.

דוד אמסלם: אמרתי, אנחנו נעשה דיון לגבי סל התמריצים ובכלל ההטבות שמגיעות לחיילי צה"ל.

דוד אמסלם: במסגרת הזו אנחנו נדון.

עודד פורר: אני חושב שזה נכון להיות ביחד פשוט בחוק הזה.

דוד אמסלם: מצוין.

דוד אמסלם: אני, דרך אגב, מתחבר לזה.

דוד אמסלם: סך הכול, אני חושב שאם אנחנו יכולים גם להביא בשורה לכלל חיילי צה"ל בחוק הזה, על בסיס הפלטפורמה הזאת, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: לכן אנחנו נקיים דיון לגבי כל הסל.

דוד אמסלם: דרך אגב, יכולים להעלות עוד רעיונות.

דוד אמסלם: יכול להיות שמשרד הביטחון יביא דברים נוספים שעל הדרך הוא חושב שצריך, או אנשים רגילים, לא קשור למשרד הביטחון.

עודד פורר: יותר מזה, גם לעניין הבג"ץ, אני חושב שהחוק יעמוד הרבה יותר טוב בכל מבחן שהוא כשיהיו לו שתי רגליים – גם נתנו הטבות לחיילים וגם עשינו סנקציות.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר שיש פה בעיה.

מיכל רוזין: אני מבינה את הצורך בתמרוץ אבל יכול להיות שצריך למצוא את זה בדרך אחרת כי מה שאתה מייצר פה – אתה מעמיק את האפליה.

מיכל רוזין: אני יודעת דווקא מהניסיון האישי עם הבן שלי שתואר ראשון היום חינם ניתן – עזוב פיקדון וכל זה – רק ללוחמי חוד.

מיכל רוזין: עכשיו אתה בא ואומר: ללחומי חוד אני אוסיף את החיילים החרדים שיתגייסו.

עודד פורר: לא חרדים.

עודד פורר: לא חרדים – כל החיילים.

עודד פורר: כל חייל וחייל משוחרר במדינת ישראל.

עמר בר-לב: כל חייל וחיילת.

מיכל רוזין: אני בעד.

עודד פורר: אז נוכל לתת ללוחמי החוד את התואר השני.

אורי מקלב: מה, נראה לך שישראל ביתנו באה להביא לחרדים - - - ?

מיכל רוזין: אני בעד.

מיכל רוזין: אם זה כל החיילים אני בעד.

מיכל רוזין: האוצר, תסכימו?

אורי מקלב: הייעוץ המשפטי כתב את מה שאתה סיכמת בהוראת מעבר לנושא סעיף התחילה, שישיבות שהתחילו בתהליך, יראו את זה כאילו שהם כבר הגישו.

אורי מקלב: היועץ המשפטי העיר את זה ואני רק לא רואה שהטמיעו את זה.

אורי מקלב: זה בעמ' 19.

אורי מקלב: סוכמה אז הערה שרוב הישיבות שהתחילו עדיין לא סיימו את התהליך.

דוד אמסלם: מה שאנחנו אמרנו, שהיות והתהליך הוא תהליך ארוך, לכן, ברגע שהאדם הגיש את הבקשה אנחנו רואים אותו כהתחיל התהליך.

עומר בבלי: אין לנו בעיה עם זה, רק אנחנו חושבים שזה לא צריך להיות בחוק כי זה עניין מינהלתי, הגשת טפסים או לא.

דוד אמסלם: הרי בקצה תמיד יש איזה שופט שמחליט מה שהוא רוצה.

אורי מקלב: אם זה כתוב בפרוטוקול זה גם טוב.

דוד אמסלם: לכן אני בעמדה שאיפה שאפשר להרחיב - - -

אורי מקלב: תצהיר את זה לפרוטוקול, זה בסדר.

דוד אמסלם: אני למדתי.

דוד אמסלם: אני אספר לך סוד: חוקקתי פה חוק שמבחינת הניסוח בעברית היה חבל על הזמן, ברחל בתך הקטנה הוא היה כתוב.

דוד אמסלם: בא היועץ המשפטי לממשלה, פירש אותו 180 מעלות הפוך ונאלצתי לחוקק אותו עוד הפעם לפי מה שהוא אמר.

דוד אמסלם: אמרתי לו: אתה תגיד, בגלל שבסוף הם נתפסים על המילים ועושים מה שהם רוצים.

דוד אמסלם: חוק – פעמיים חוקקתי כאן.

דוד אמסלם: הם לא האמינו שאני אצליח לחוקק אותו עוד פעם ולכן הם נתנו לו פרשנות לא קשורה.

דוד אמסלם: נאלצתי לחוקק אותו עוד פעם ואז הוא נכנס לספר החוקים.

דוד אמסלם: תבין, כל חוק פה צריך לחוקק פעמיים-שלוש.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: כי לאיזה פקיד במשרד המשפטים זה לא מתאים, איזה שופט מחליט שלא מתאים לו, מחליט משהו אחר, למרות שזה כתוב בעברית פשוטה.

דוד אמסלם: הרי אני בדרך כלל מנסה לכתוב בעברית פשוטה ומתאימה לכל נפש.

דוד אמסלם: כל מי שיודע לקרוא עברית מבין, לא מבינים אחרת.

עודד פורר: דודי, זו לא קריאה שנייה ושלישית, זו חקיקה שנייה ושלישית עכשיו.

דוד אמסלם: חקיקה.

דוד אמסלם: העברתי אותו פעמיים קריאה טרומית, ראשונה, שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: אתם לא תאמינו מה קרה פה בכנסת.

דוד אמסלם: אני כבר לא יודע מה להגיד.

דוד אמסלם: לכן מאז למדתי: כל מה שאתה יכול להרחיב – תרחיב.

דוד אמסלם: הרחבת?

דוד אמסלם: אתה מצמצם שיקול דעת של מישהו אחר שהולך לקחת את זה לאן שהוא רוצה ולא למה שהתכוונת.

דוד אמסלם: לכן גם אורי אמר.

דוד אמסלם: הרי זה ברור.

דוד אמסלם: יש את הרשימה, לרשימה הזאת יש תהליכים.

דוד אמסלם: אתה מגיש בקשה, לפעמים זה ארבע שנים – אז מה, הוא יחכה ארבע שנים?

דוד אמסלם: אז אמרנו – גם אתם עובדים ככה היום הלכה למעשה – אז בואו נרשום, בשוליים, בדברי ההסבר, לא משנה, לא נכנס כרגע לאן, אבל שזה יהיה ברור לחלוטין שאותו שופט או אותו מישהו מהפרקליטות שקורא מבין ברחל בתך הקטנה מה כתוב.

דוד אמסלם: לא צריך פרשנויות על פרשנויות על פרשנויות – כתוב.

עמר בר-לב: דודי, יש לי שלוש שאלות: ראשית, בשבוע שעבר ביקשתי ממשרד הביטחון, צה"ל, שיעבירו את הנתון כמה חרדים נמצאים היום בפטור.

עמר בר-לב: ביקשת מהם שיעבירו – לא העבירו.

אורי מקלב: אין פטור בדחייה, אם כבר.

עמר בר-לב: בדחיה, נכון, לא בפטור.

עמר בר-לב: נציג משרד החינוך אמר ביום חמישי שזה 44,000.

עמר בר-לב: אז אם המספר הזה הוא גם מקובל על משרד הביטחון, צה"ל, שיגידו.

דוד אמסלם: הם יגידו, מה הבעיה?

דוד אמסלם: אתה רוצה לדעת מה המספר?

עמר בר-לב: כן.

דוד אמסלם: כמה – בגרוסו-מודו, עזוב אחד לפה, אחד לשם - - -

צחי רביבו: היום, במעמד "תורתו אומנותו", כל האוכלוסייה שמגישה דיחוי, ללא פילוח כרגע בין חרדים לציונות, זה 58.

עמר בר-לב: אבל זאת לא הייתה השאלה.

צחי רביבו: זה מה שאני יודע לענות לך השנייה.

עמר בר-לב: לא.

עמר בר-לב: ראשית, אני שאלתי את השאלה הזאת שבוע שעבר והייתם אמורים לתת תשובה.

אורי מקלב: צחי לא היה.

עמר בר-לב: חבר'ה, גם הרמטכ"ל לא היה.

עמר בר-לב: צה"ל זה צה"ל.

עמר בר-לב: מי שצה"ל מחליט לשלוח זה עניין שלו, אבל הוא צריך לענות על תשובות.

עמר בר-לב: נציג משרד החינוך אמר: 44,000.

עמר בר-לב: אם זה המספר שגם ידוע לכם - - -

עמוס צייאדה: המספר שנאמר על ידי מתייחס לכאלה שמדווחים אלינו לצורך תמיכה נכון לחודש מאי.

דוד אמסלם: אני אעשה סדר.

דוד אמסלם: מה שעמוס התייחס זה כל אלה שבעצם מקבלים את התמיכה, זה 44,000.

דוד אמסלם: מתוכם חלק כבר לא קשורים בכלל לנושא של הגיוס, הם עברו אפילו את הגיל וכו'.

דוד אמסלם: זה מה שאומר עמוס.

דוד אמסלם: עמוס, אני אחדד את השאלה של עמר: לכמה אנשים יש דיחוי שהם נכנסים לקטגוריה של הגיל?

דוד אמסלם: היום זה 18-26, נכון?

עמוס צייאדה: 18-24, זה 44,000.

עמוס צייאדה: והמספר, באמת כמו שצחי אמר, הוא יותר לכיוון 58,000.

צחי רביבו: אני ועמוס מתואמים כי אנחנו מתואמים על כל "תורתו אומנותו" ואז לפי מוסד הוא מזקק ומתקצב.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: המספר הוא 44,000?

עמר בר-לב: הוא נותן פטורים, הוא יודע.

צחי רביבו: כן.

צחי רביבו: יש פה הלימה כי אנחנו עושים הצלבות אל מול המוסדות ומי לומד.

דוד אמסלם: זה בערך 44,000?

צחי רביבו: 45,000-45,000, זה ההיקף.

דוד אמסלם: כשאנחנו מורידים את הגיל, לפי הצעת החוק, לגיל 24, לאיזה אוכלוסייה נתייחס?

אבי אבוחצירה: זה גם היום 24.

צחי רביבו: זה היום, זה הנתון ל-24.

אבי אבוחצירה: היום זה 24.

אבי אבוחצירה: היה אמור לעלות ל-26 ונשאר על 24.

דוד אמסלם: אז אנחנו מדברים על 18-24?

צחי רביבו: 18-24, כן.

דוד אמסלם: 44,000.

עמר בר-לב: אוקיי, זו השאלה הראשונה.

דוד אמסלם: סיפקו אותך?

עמר בר-לב: מצוין, כן.

עמר בר-לב: שאלה שנייה שביקשתי ביום חמישי זו רשימת 1,600 הישיבות שלחלק מהחברים בהן נותנים דחייה.

עמר בר-לב: נאמר שעד יום ראשון יעביר משרד הביטחון את הרשימה של ה-1,600.

עמר בר-לב: הייתה גם בקשה שיהיה פירוט בתוך הישיבות מה המספר של החניכים בכל ישיבה, ועוד שאלה כמה ניתן פטור.

עמר בר-לב: הייתה סדרת שאלות כאשר על חלקן אמר נציג משרד הביטחון – אני לא זוכר מי זה היה – שלא בטוח שיש את כל הנתונים.

עמר בר-לב: אבל את הנתונים של 1,600 הישיבות ומה מספר התלמידים בכל אחת מהישיבות האלה ביקשתי ונאמר שעד יום ראשון זה יועבר.

דוד אמסלם: לא אמרנו שעד יום ראשון אבל, בגדול, צחי - - -

עמר בר-לב: נאמר.

דוד אמסלם: יכול להיות.

דוד אמסלם: אני לא זקוק לזה.

דוד אמסלם: אם עמר רוצה את האינפורמציה הזאת, והיא מצויה בידיכם ואתם יכולים למסור אותה – אני פשוט לא כל כך בקיא מה הנתונים שיש.

צחי רביבו: אני אומר על זה מילה.

צחי רביבו: מבחינת המוסדות שיש לנו, אנחנו מקבלים את הרשימה ממשרד הביטחון בוועדת הכרה שאנחנו עושים באופן מסודר.

צחי רביבו: אני מציע שתיתן לנו רגע לעשות איזו בדיקה מול נציג האגף החברתי ונחזור אליכם עם תשובה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: תבואו אלינו שבוע הבא עם תשובה.

דוד אמסלם: תבואו אלי.

צחי רביבו: אין בעיה.

צחי רביבו: אני רוצה לבדוק את זה ברצינות.

דוד אמסלם: צחי, תגיד לי שני דברים: אחד, האם יש לך את האינפורמציה הזאת - - -

עמר בר-לב: יש לו כי הם אמרו, הם אמרו את המספר 1,600, לא אני.

דוד אמסלם: עמר, תן לי.

דוד אמסלם: אם יש לך את האינפורמציה הזאת; ואם יש לך, תתייעץ האם מבחינת

דוד אמסלם: כם היא ברמת סיווג כזו או אחרת שאתם יכולים למסור אותה לחברי הוועדה.

דוד אמסלם: קח שבוע לבדוק רק.

דוד אמסלם: לא אמרתי לך להביא עוד שבוע, תבדוק שבוע, תבוא תגיד לי אם זה אפשרי.

עמר בר-לב: ומספר החברים בכל ישיבה.

דוד אמסלם: כן, אמרתי, עם הפירוט.

דוד אמסלם: יכול להיות שאתם תחליטו: תשמע, יש לנו את הרשימה, לגבי הפירוט הפנימי אנחנו לא יכולים לתת מסיבות כאלה ואחרות.

עמר בר-לב: למה לא?

עמר בר-לב: מה, זה סוד צבאי?

דוד אמסלם: עמר, תן לי.

עמר בר-לב: אבל אתה מאפשר להם פתח לא לתת נתונים.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לשיקולי הצבא.

דוד אמסלם: אני אומר בגדול, תבוא עוד שבוע, שבוע וחצי, תדבר אתי.

עמר בר-לב: אבל לפני - - -

דוד אמסלם: אל תדאג.

דוד אמסלם: בסדר?

צחי רביבו: מאה אחוז.

עמר בר-לב: והדבר האחרון, ההתייחסות לנושא שאליו התכנסנו עכשיו, השינויים שנעשו, אני פשוט רק רוצה להבין - - -

דוד אמסלם: עוד לא קראנו את השינויים.

עמר בר-לב: פשוט רציתי להבין מה המשמעות של מחיקת סעיף 49, כל המחיקה הזאת.

דוד אמסלם: עוד מעט אנחנו נעבור על כל השינויים.

דוד אמסלם: אני רוצה לחזור חזרה לנושא של ועד הישיבות.

דוד אמסלם: איתי, אני דיברתי אתך על כך.

דוד אמסלם: אני סבור – ואנחנו התייחסנו לזה בפעם הקודמת – שבסופו של דבר צה"ל, אני חושב שגם בהיגיון, לא יכול לעבוד מול 1,600 ישיבות.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני בכלל.

דוד אמסלם: בגלל איזו טענה כזו או אחרת, השוויוניות – אתה מכיר את המילה שוויוניות?

דוד אמסלם: לא אכפת להם שאתה תיקח 200 תקנים ותתחיל לרוץ עם המכוניות, לא אכפת להם שזה יעלה 100 מיליון דולר, העיקר שיגידו: עמדנו.

דוד אמסלם: אבל, בסוף, בכל השיגעון הזה יש עלות-תועלת, יש היגיון.

דוד אמסלם: בסוף, גם אם אתה פוגע קצת אתה מבין תמורת מה.

דוד אמסלם: לבן אדם אסור לעבור באור אדום, אנחנו מבינים שלא – למה?

דוד אמסלם: זה פוגע בו, הוא רוצה לעבור, אבל לא.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שיש אינטרס אחר.

דוד אמסלם: אני חושב שהאינטרס המובהק של הצבא הוא לעבוד מול גופים מוסדרים.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לזה יתרון גם פנימי אצלם וגם מול הצבא.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שצריך להסדיר את כל הסוגיה של ועד הישיבות.

דוד אמסלם: אני חושב שגם אם אנחנו נתפוס 99%-95%, אז יכול להיות שיהיה איזשהו גוף אחד, שהמדינה תקים אותו, והוא יהיה כגוף סל.

דוד אמסלם: מי שלא נופל באף גוף יבוא לשם ואז אתה פותר את השוויון.

דוד אמסלם: אתה אומר לו: אדוני, אין בעיה.

דוד אמסלם: הרוב – שילכו לכאן, ילכו לשם; במידה ואתה לא מסתדר לא עם זה ולא עם זה – בוא אלי, נמצא לך איזה גוף אחר שתבוא אליו.

עודד פורר: אני רוצה להגיד יותר מזה, אדוני, דווקא בהקשר הזה.

עודד פורר: כשהיו פה כל ההפגנות וחסימות הכבישים, עוד עם החוק הקודם, מי שעשה את זה היה באמת פלג מסוים שנקרא הפלג הירושלמי הקיצוני של העדה החרדית.

עודד פורר: הם הסכימו לחסום כבישים.

עודד פורר: לא עניין אותם כלום – לא לעכב יולדות, לא לעכב חולים ולא שום דבר ועשו לנו פה את כל הבלגן הזה.

עודד פורר: אנחנו מדברים על פלג מאוד-מאוד קיצוני.

עודד פורר: מהצד השני יש קבוצה גדולה שמולה אפשר לעבוד.

דוד אמסלם: רק תדע, דרך אגב, שהפלג הזה בכלל לא בא ללשכת גיוס.

דוד אמסלם: הוא לא בא לכלום.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: אתו הם לא יכולים להתמודד.

עודד פורר: אז מה אני אומר?

עודד פורר: בעניין הזה, אם לא תאפשר לצבא לעבוד מול ועד הישיבות, בסוף אתה תשלח אותו להתעסק עם הקיצוניים.

דוד אמסלם: אני חושב שאם נפרמל את הנושא הזה – הרי כשדיברתי אתך אתה העלית איזושהי סוגיה משפטית, סוגיה משפטית פילוסופית, חופש העיסוק, חופש הזה, כל החופשים למיניהם, שמביאים אותנו תמיד לאיזה קצה אבסורד שאנחנו לא מבינים איך הגענו אליו.

עודד פורר: בסוף הם משרתים את הקיצוניים, את אלה שהגישו בג"ץ גם נגד משרד הביטחון בעניין הזה.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: הם הגישו בג"ץ נגד מי?

דוד אמסלם: נגד ועד הישיבות.

איתי אופיר: הם הגישו נגד משרד הביטחון.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: גם אלה שכבר מנסים לעשות משהו, גם נגדם עושים את זה.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש כאן

דוד אמסלם: שאתם תעשו דיון פנימי במובן הזה שמול היועץ המשפטי לממשלה, דרור וכו', והצבא כמובן, תייצרו נוסחה.

דוד אמסלם: הצבא הוא לא צד בעניין, אני חושב, אבל תשתפו אותו גם, תשתפו את מי שאתם רוצים, אבל בסופו של דבר תייצרו לנו איזושהי פלטפורמה שהצבא ואתם תוכלו לעבוד מולה.

דוד אמסלם: תמיד כשיש לך אחראי אז יש לך גם כתובת ויש אחריות.

דוד אמסלם: אחריות באה עם סמכות, אתה יודע.

דוד אמסלם: זה עובד לשני הצדדים.

דוד אמסלם: גם עובד בקטע הפנים-חרדי יותר מסודר וזה גם עובד מול הצבא יותר מסודר.

דוד אמסלם: מישהו בדרך בעצם מסנכרן את כל הדברים האלה.

דוד אמסלם: תייצרו איזשהו מנגנון, לדעתי גם בוועד הישיבות, שלא כל אחד מחליט שהוא ועד הישיבה.

דוד אמסלם: שבו אתם, תייצרו איזשהו מנגנון הגיוני – יכול להיות שהם יצטרכו לעשות איזה הליך פנימי בתוכם – ובסופו של דבר אני חושב שזה יהיה נכון לכל הצדדים, גם לצבא וגם לחרדים.

עודד פורר: אגב, זה דבר מקובל, זה לא איזה משהו שלא - - -

בצלאל סמוטריץ': מה, ועד הישיבות?

עודד פורר: כן, שעובדים מול גוף מסודר.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אז אני רק מוסיף שככל שמעגנים את ועד הישיבות ביחס לישיבות החרדיות, מעגנים את ועד הישיבות הציוניות ביחס לישיבות הציוניות.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: יש תמונת מראה.

דוד אמסלם: בצלאל, הרי בסוף אנחנו מייצרים בוועדה תמונת ראי להסדיר את כל עולם הישיבות.

דוד אמסלם: מבחינתנו, מבחינתי, כולם לומדים תורה.

דוד אמסלם: זה לא משנה.

דוד אמסלם: אלה ואלה – זה לא חשוב.

דוד אמסלם: עוד הערות?

דוד אמסלם: דרור, בבקשה.

דרור גרנית: לעניין ועדי הישיבות, חזרנו ואמרנו שיש בעיה עם הסוגיה של גוף פרטי.

דרור גרנית: אני חושב שהסוגיה של ריכוז העבודה אל מול גורם חיצוני – משרד הביטחון בכלל והצבא בפרט עובדים בהיקפים מאוד-מאוד גדולים במגוון נושאים ותחומים, ממכינות, דרך ספקים, דרך עשרות-אלפי חיילים ומלש"בים.

דרור גרנית: אני לא חושב שזה אתגר טכני או מינהלתי כל כך גדול - - -

בצלאל סמוטריץ': אם נסדיר את זה בחוק אז מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי.

עודד פורר: מה הבעיה?

עודד פורר: אני לא מבין מה הבעיה.

עודד פורר: מה אתה רוצה, שיעשו מכרז על ועד - - - ?

בצלאל סמוטריץ': לא, הוא רוצה שהצבא יטפל מול כל ישיבה נפרד, שלא יהיה גוף אחד.

דוד אמסלם: דרור, אני אתן לך לדבר אבל יש לי רעיון.

דוד אמסלם: אתה התחלת את הדיון שביקשתי.

דוד אמסלם: לא לחינם העליתי את זה.

דוד אמסלם: אם אתם לא הייתם מספרים לי בשם כל החופשים למיניהם שאי אפשר אז הייתי מביא את זה לכאן וגומר את העניין.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: לכן אמרתי, שבו ביניכם, יכול להיות – אני מעריך – שעל הסוגיה הזאת לבד תשבו חודש.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: זה כך עובד במדינה.

דוד אמסלם: ככל שהנושא הוא יותר זוטר כך דנים עליו יותר.

דוד אמסלם: ככל שאתה מביא אותו בשם איזה עיקרון – חופש העיסוק, חופש ההתאגדות, חופש פה, חופש שם – כל המערכת נכנסת לכאוס.

עודד פורר: גם בפעילות העם יהודי בעולם רצו שלא יעבדו מול הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, על אותו משקל.

עודד פורר: יש הרבה גופים בעולם, הרבה גופים שאפשר לעבוד מולם.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, שבו, אם בסוף תגיעו למסקנה ותגידו: רבותי, אנחנו דנו שבעה נקיים, לא יצא עשן לבן, אין, חופש, וחופש העיסוק, והבג"ץ ההוא, והשופט ההוא אמר לפני 30 שנה וכו' – בסדר, נראה מה נעשה.

דוד אמסלם: אבל אני מקווה שבסוף גם אצלכם יתיישר העניין שיש חיים ואנחנו צריכים לחיות בחיים.

דוד אמסלם: יש טפל ועיקר ויש לפעמים שוליים שעוזבים אותם בצד והולכים עם המיינסטרים.

עודד פורר: אגב, מבחינה משפטית רק אני רוצה להגיד, בחוק אני יכול להקים גוף ולקבוע שעובדים מול הגוף הזה.

עודד פורר: עושים את זה לא מעט, לא פעם ולא פעמיים.

דוד אמסלם: עודד, עזוב.

דוד אמסלם: אמרתי, זה דיון שאני מבטיח לך שהוא ייקח לכם שלושה שבועות מינימום, אם לא חודש, עכשיו אתה רוצה בשתי דקות?

עודד פורר: אני לא רוצה לעשות דיון.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שאתה לא גומר את החוק הזה עכשיו?

דוד אמסלם: כרגע אני שומע אותם, אני אסכם בסוף.

דרור גרנית: לעניין ההטבות לחיילים בכלל, שנקרא לו צד התמריצים החיוביים, צריך לומר כמה דברים: אחד, מבחינת תהליך עבודה משמשלתי – לא נעשה עוד תהליך עבודה ממשלתי בדבר הזה וגם לא הוכן תזכיר, לא הופץ להערות הציבור וכדו'.

דרור גרנית: זה ברמת - - -

דוד אמסלם: לגבי מה?

דרור גרנית: לגבי ההטבות החיוביות, ההטבות לחיילים.

עודד פורר: סליחה, זו לא הייתה אחת ממסקנות הוועדה?

דרור גרנית: זה היה ברמת הכותרת, זה לא היה ברמת - - -

עודד פורר: אוקיי, אז מגיע עכשיו לחקיקה ובחקיקה אנחנו עושים את זה.

דוד אמסלם: עודד, אתה רוצה להחליף אותי?

דוד אמסלם: לא הבנתי, דרור, איך זה סותר את מה שאנחנו מבקשים.

דרור גרנית: אז אני אומר, לא היה עוד תהליך ממשלתי סדור, לא הוצגה - - -

דוד אמסלם: אבל אנחנו באמצע החקיקה עכשיו.

דרור גרנית: בסדר, רק רגע.

דרור גרנית: אז אני אומר שהנושא הזה בעצם עוד לא הובא כהצעה ממשלתית, הוא גם לא הובא לאישור הממשלה כי לא הופץ תזכיר, לא נעשה תהליך עבודה - - -

עודד פורר: זו גם עמדת שרת המשפטים לעניין ההטבות?

דרור גרנית: אני לא מייצג.

עודד פורר: יושב פה נציג של משרד המשפטים, אני רוצה לדעת אם מה שהוא אומר זו עמדת שרת המשפטים או לא.

דוד אמסלם: עודד, אני דופק עם הפטיש.

דוד אמסלם: אתה יודע שאצלי בדיון לא מדברים כשלא מקבלים זכות דיבור, גם אם זה עומד לך על הסרעפת חזק.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין, אנחנו צריכים לבקש אישור מהממשלה כדי לדון על החוק?

דרור גרנית: לא.

דוד אמסלם: או ממשרד המשפטים?

דוד אמסלם: תגיד לי כן.

דוד אמסלם: יכול להיות שנעביר את כל הכנסת אליכם למשרד.

דרור גרנית: כוחה של הכנסת לחוקק עמה, אין חולק על זה, אבל ההצעה הממשלתית לא התייחסה לסוגיה הזאת.

דרור גרנית: היא התייחסה בסעיף מאוד-מאוד קצר ולקוני שדיבר על כך שוועדת השרים תוכל לדבר על הטבות.

דרור גרנית: מכאן - - -

עודד פורר: השאלה אם זו עמדתך או עמדת משרד המשפטים.

דוד אמסלם: עודד, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, דרור, אני ביקשתי כרגע ממשרד האוצר לעשות דיון כדי לבוא במסגרת החוק הזה להביא גם חוק שנותן הטבות לחיילי צה"ל ככלל.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לספר לך, היות שאנחנו עוסקים בחוק הגיוס, אנחנו עוסקים בחיילים.

דוד אמסלם: לא עסקתי עכשיו בחוק של מצללות והבאתי הטבות לחיילים.

עודד פורר: אלה גם מסקנות הוועדה הממשלתית.

דוד אמסלם: תן לי.

דוד אמסלם: לכן, זה יושב לנו בעניין.

דוד אמסלם: הממשלה תגיד את עמדתה והכנסת תגיד את עמדתה.

דוד אמסלם: הממשלה תמיד יכולה לבוא – ואני אספר לך את ההליך – אם היא חושבת שאנחנו חרגנו ממה שהיא חשבה, לבקש להביא את זה חזרה לוועדת שרים להביע את העמדה שלה.

דוד אמסלם: אנחנו לא חייבים לקבל את עמדת הממשלה, אנחנו יכולים להמשיך בחקיקה וגם להעביר את זה בכנסת – וקרו דברים מעולם, כולל בקדנציה שלי, שזה היה בניגוד לעמדת הממשלה.

דרור גרנית: נכון.

דרור גרנית: אני לא חושב שאמרתי – כוחה של הכנסת לחוקק עמה.

עודד פורר: אבל אני לא בטוח שזו עמדת הממשלה גם.

דוד אמסלם: לא משנה, הוא העלה טענה שהממשלה לא התייחסה לעניין בהיבט של הסל.

דוד אמסלם: לכן, דרך אגב, ביקשתי ממשרד האוצר, ממשלה, אתם, לשבת עם הצבא כדי להביא לנו איזושהי חבילה.

דוד אמסלם: אם תבואו בסוף ותגידו: רבותי, אנחנו ממליצים פעם ב-10 שנים לתת לחייל כרטיסיה ב"אגד" – בסדר, שמענו.

דוד אמסלם: אתם מבינים את רוח הדברים.

דוד אמסלם: אני גם יודע מה כל אחד יגיד בכל תחנה.

דוד אמסלם: אני מבטיח לך.

דוד אמסלם: אני יודע מה שיינין יגיד, אני יודע מה אתה תגיד, פחות או יותר, אני יודע מה הצבא יגיד.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, בסוף מה שחשוב הוא מה החברים פה יגידו.

דוד אמסלם: ביקשתי דיון בגלל שאני באמת רואה פה הזדמנות.

דוד אמסלם: אני חושב שבצד החוק הזה אפשר להביא הטבות לחיילי צה"ל שלא קשורות לכאורה לחוק אבל בהזדמנות הזאת אנחנו יכולים להביא את זה כמעטפת גם.

דוד אמסלם: לעודד גם את זה, גם את החיילים, יאללה, על הדרך.

דוד אמסלם: למה לא? אנחנו עוסקים בנושא.

דרור גרנית: אני לא מתנגד לעצם ההטבות, אני רק מציין שלא היה תהליך ממשלתי וההצעה - - -

מירב בן ארי: לא היה כלום על זה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אמרתי, ברגע שאנחנו נעשה את זה.

דוד אמסלם: סמוך עלי, יספר לך שיינין, זה לא החוק הראשון שאני מוביל כאן בכנסת, לדעתי כבר העברתי 80 חוקים פה.

דוד אמסלם: אני גם יודע לעשות את הדיאלוג מולם כשמדובר בכסף.

דוד אמסלם: הרי אם זה היה חינם לא היה ויכוח פה, היינו עוברים את זה בשתי דקות.

דוד אמסלם: אנחנו גם יודעים תוך כדי חקיקה לייצר התקדמויות כאלה ואחרות כשמדובר בכסף.

דוד אמסלם: אתה מקדים את המאוחר.

דוד אמסלם: ביקשתי שנשב, נדבר, תבואו אלי, נפתח את הדיאלוג, נראה לאן נגיע.

דוד אמסלם: יכול להיות שיהיה מדובר בסוף, נניח, סתם – הרי תסכים אתי גם אתה שאם בסוף ההטבות שאתם תציעו, כולל הלימודים, כולל הכול, עולות מיליון שקל, אני מניח שלא תהיה בעיה, אבל אם הן יעלו ארבעה מיליארד שקל זה סיפור אחר.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, בוא נתחיל, בסדר?

דרור גרנית: מאה אחוז.

מירב בן ארי: אני יכולה להעיר משהו על ההטבות?

דוד אמסלם: רק שניה.

דוד אמסלם: יש לך עוד משהו, דרור?

דרור גרנית: רציתי לומר עוד נקודה והיא לעניין המענק, הפיקדון ובכלל הטבות בעין לעומת הטבות בכסף.

דרור גרנית: הטבות בעין באופן עקרוני – הטבות בעין זה כל הטבה שהיא לא כסף, למשל הטבה בתואר ראשון – מעוררות מורכבות במובן הזה שיכולים להיות שני חיילים שישרתו את אותו פרק זמן, באותם תנאים, באותה יחידה, אחד רוצה ללמוד והשני לא רוצה ללמוד, ואז אתה בעצם מייצר הטבה לאחד ולא מייצר הטבה לאחר.

דוד אמסלם: תראה, דרור, אתה עכשיו נכנס לליבה של העניין, אני רוצה רק להגיד לך משפט אחד ובזה אני מסיים.

דוד אמסלם: בסוף יש גם אינטרס של מדינת ישראל, מה היא רוצה.

דוד אמסלם: היא לא חייבת.

דוד אמסלם: אני יכול לתת לך מה שאני רוצה.

דוד אמסלם: אני יכול לתת לך הטבה בצפת ולא בקריית מלאכי.

דוד אמסלם: אני יכול לתת לך הפחתה בנהרייה אבל לא בירושלים.

דוד אמסלם: זו מדיניות של ממשלת ישראל וכנסת ישראל.

דוד אמסלם: אם כנסת ישראל תחשוב שהיא רוצה לממן לחייל עד דוקטורט בגלל שחשוב למדינה שהוא יהיה דוקטור אז היא תעשה את זה, ואם היא תחשוב שהיא צריכה לתת הטבה למישהו אחר שרוצה לטייל, לקחת את הכנסת ולטייל בתאילנד, אז היא תעשה את זה.

דוד אמסלם: אבל אתה נכנס כבר לדיון, עזוב, אל תיכנס לדקויות האלה, זה פחות חשוב.

עודד פורר: זאת אומרת שאתה תומך בביטול הפיקדון שקובע לכל חייל לשם מה הוא יקבל את הפיקדון?

דוד אמסלם: אתה מבין מה הוא עשה עכשיו?

דוד אמסלם: הוא עכשיו נכנס ישר לביטול הפיקדון.

דוד אמסלם: מירב, בבקשה.

מירב בן ארי: רציתי לומר גם לעניין הטבות.

מירב בן ארי: הרי ההטבות שאתה מדבר עליהן – ודיברנו עליהן גם בוועדה הקודמת – זו השכלה, זו תעסוקה איכותית, זה דברים שעולים כסף שהיום אין אותם.

מירב בן ארי: אין אותם.

מירב בן ארי: הסביר רז שיש כל מיני פרויקטים שעושים ואני גם נתתי דוגמה את המכינה בצפון.

מירב בן ארי: אני שואלת: אם אתה עכשיו לוקח ישיבה כזאת ובסופו של דבר יש סנקציה כלכלית, זאת אומרת שבמקום 100% היא מקבלת 70% נגיד?

מירב בן ארי: זה החוק מתכנן?

מירב בן ארי: זה מה שכתוב פה, נכון?

מירב בן ארי: אחרי שנה-שנתיים יש סנקציה כלכלית.

מירב בן ארי: זה לא שהישיבה מקבלת ומחזירה כסף, מראש, אם היא לא עומדת ביעד הגיוס, היא אמורה לקבל במקום 100% 70%, נכון?

דוד אמסלם: את שואלת מה עושים עם הכסף?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אני אומרת, בוא תיקח את הכסף שגם ככה החזרת ושים את זה באקדמיה, בהכשרה מקצועית איכותית.

מירב בן ארי: במקום להשאיר את הכסף באוצר – איפה אורי שיינין?

דוד אמסלם: לא, אני לא נכנס לעניין הזה.

עודד פורר: באוצר לא נשאר כסף, בסוף איכשהו מפזרים.

מירב בן ארי: קח את הכסף, שים אותו למי שמגיע לו, לחרדי שהגיע.

דוד אמסלם: אורי, אני מבין את מה שהיא אמרה.

דוד אמסלם: אנחנו זרקנו את זה בישיבה הקודמת כהערת אגב, אבל בוודאי ובוודאי אני לא קושר בין הדברים.

דוד אמסלם: שלא בסוף תבוא ותגיד: תשמע, נשארו 20 מיליון שקל אז בוא ניתן להם את ההטבה ב-20 מיליון שקל.

דוד אמסלם: זה לא קשור.

דוד אמסלם: יכול להיות שההטבה תעלה - - -

אורי שיינין: לא הצעתי את זה.

מירב בן ארי: אני הצעתי את זה.

מירב בן ארי: הוא רוצה את זה לגירעון.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, עזוב, אל תחבר – ההכנסה שלך פה וההוצאה שלך פה.

מירב בן ארי: תגיד לי, אדוני היושב-ראש, היום יש סנקציות כלכליות על ישיבות?

דוד אמסלם: היום אין.

מירב בן ארי: אין.

מירב בן ארי: אבל החוק שאתה מחוקק פה בוועדה מכיל סנקציות כלכליות?

דוד אמסלם: כן.

מירב בן ארי: מה חשבת לעשות עם הכסף?

מירב בן ארי: תגיד לי.

דוד אמסלם: שאלת שאלה טובה.

עודד פורר: "ממדים ללימודים" ולאפשר לגבות את הפיקדון מיד.

דוד אמסלם: אל תדאגי.

עודד פורר: מירב, בגלל זה זה חלק מהחוק.

עודד פורר: מירב, אם בתוך החוק יש מימון ל"ממדים ללימודים" אז ברור לחלוטין שהכסף הזה ישמש את - - -

מירב בן ארי: לא, אני רוצה שהחרדי שהגיע – עם כל הכבוד, אני גם אמרתי משהו פעם שעברה בדיון - - -

דוד אמסלם: הוא לא שמע, תחזרי שהוא ישמע.

מירב בן ארי: הנה, אני אומרת.

מירב בן ארי: אם החרדי - - -

אורי מקלב: אני לא מבין למה את מייחלת – שיעמדו ביעדים או שיהיו סנקציות?

אורי מקלב: אני רוצה להבין איפה אני נמצא.

מירב בן ארי: לא, אורי, אני פה אתך - - -

עודד פורר: אני רוצה שגם יעמדו ביעדים וגם יקבלו "ממדים ללימודים".

עמר בר-לב: אורי, היא מכירה את האוצר מבפנים, היא יודעת שהוא ייקח את הכסף לדברים אחרים.

דוד אמסלם: חבר'ה, תנו למירב.

דוד אמסלם: מירב, תעני לעודד מה אמרת פעם שעברה.

מירב בן ארי: פעם שעברה נתתי את הדוגמה של החבר'ה שהם נוער בסיכון שרוצים לצ'פר אותם.

מירב בן ארי: אני אומרת, אם אותו אחד – וראינו את הכתבה שהייתה עכשיו, שכמעט 70% מאלה שיושבים בכלא זה חיילים עניים.

מירב בן ארי: אני אומרת דבר כזה: אם מראש אתה בא ונותן להם, והולך החרדי ומתגייס, והולך הבחור הזה שמשאיר את המשפחה הענייה שלו בבית ומתגייס – קח את הכסף וצ'פר אותם בתעסוקה איכותית ובבגרויות.

מירב בן ארי: דרך אגב, אני לא בטוחה שכל החיילים בארץ צריכים לקבל בגרות, לוחמים.

מירב בן ארי: אני אומרת: קודם כל תן לחרדי שהתגייס ותן לאותו אחד שבמקום לעזור בבית התגייס.

מירב בן ארי: קודם כל תיתן להם, אחרי זה תיתן לכל האנשים שאין להם בעיות סוציו-אקונומיות.

עודד פורר: אני חושב שצריך לתת לכל חייל ששירת שלוש שנים את האפשרות ללמוד תואר ראשון.

עודד פורר: אני לא מצליח להבין מה הדיפרנציאציה הזאת שאת מנסה לייצר פה.

עודד פורר: כל חייל ששירת צריך לקבל אפשרות ללמוד תואר ראשון.

קריאות: - - -

מיכל רוזין: סליחה, זה לא עניין סוציאלי.

מיכל רוזין: זו לא שאלה סוציאלית.

מיכל רוזין: זו שאלה של עיקרון.

מיכל רוזין: אם לכל משרת מגיע – לכל משרת מגיע.

מיכל רוזין: מה פתאום?

דוד אמסלם: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: אני רוצה לומר למירב ולכולם, שלא תשווי בנפשך שבגלל איזשהו תמריץ כספי מישהו יקום ויתגייס.

יואב בן צור: זה לא יקרה.

יואב בן צור: אם מישהו יתגייס – בלית ברירה הוא יתגייס.

יואב בן צור: לכן, יכול להיות שמגיע לו – לא יכול להיות, מגיע לו באמת תמריצים כספיים – אבל אף אחד מהבחורים לא יתגייס בגלל מצוקה כספית.

יואב בן צור: אם הוא יתגייס זה יהיה בגלל שהוא החליט להתגייס, בגלל סיבות כאלה ואחרות.

יואב בן צור: אני אומר לכם שאני מאמין שאף אחד – שוב אני חוזר על זה – לא יתגייס בגלל איזשהו תמריץ כספי.

מירב בן ארי: בגלל זה לשירות לאומי הולכים כל כך מעט ולצבא הולכים כל כך הרבה – כי התשמ"ש הרבה יותר גבוה.

מיכל רוזין: לא, זה לא קשור.

עודד פורר: לא, לא.

מירב בן ארי: מה אמר שר-שלום ג'רבי?

מירב בן ארי: - - -

עודד פורר: אנשים הולכים לשרת בצבא כי הם חושבים שחשוב לשרת בצבא קודם כל.

עודד פורר: בן אדם שהולך לשרת שלוש שנים הוא לא אומר: אה, בסוף יהיה לי תואר אז אני אשרת שלוש שנים.

עודד פורר: בחייך.

מיכל רוזין: בגלל שזה שירות חובה, בואו לא נשכח.

מירב בן ארי: אתם עושים כאן סלט משני דברים שונים שאמרתי.

עודד פורר: שירתו עוד לפני שהיה תואר ראשון חינם.

מירב בן ארי: אני אמרתי שאם כבר הוא התגייס, ממניעיו – אני לא יודעת מה, הציוניים, האידיאולוגיים, עזוב את הכסף - - -

מיכל רוזין: אז את מעמיקה את אי-השוויון ולחייל חילוני שהתגייס, כי יש לו שירות חובה, את לא תתני, אבל לו את כן תתני?

עודד פורר: זה הזוי.

מירב בן ארי: אני אמרתי לעשות מדרג, כן.

מיכל רוזין: לא, כי המבחן הוא לא סוציאלי.

מיכל רוזין: מי שנלחם עכשיו בסיירת מטכ"ל או בקרבי מקבל תואר ראשון, לא בודקים אם להורים שלו יש כסף או לא.

מיכל רוזין: אתה מפצה אותו, או אתה מצ'פר אותו, על עניין השירות עצמו.

מירב בן ארי: אני לא מסכימה לזה, דרך אגב.

מירב בן ארי: אני לא מסכימה לזה.

מיכל רוזין: בוודאי שכן, את רוצה שיגיעו לשירות קרבי.

עודד פורר: כשהם משלמים בחיים שלהם זה אותו מחיר, מירב, או שגם בודקים מצב סוציו-אקונומי?

מיכל רוזין: מה פתאום מצב סוציו-אקונומי?

מירב בן ארי: אתם עושים סלט מהדברים שאני אומרת.

מיכל רוזין: מה זה, ת"ש?

מיכל רוזין: זה לא קשור לת"ש.

מירב בן ארי: אני אומרת דבר כזה: אם אותו חייל חרדי כבר הגיע ואם אותה ישיבה כבר מקבלת פחות, שייקחו את הדלתא הזאת בין ה-70% שהיא קיבלה ל-100% שהיא הייתה אמורה ויתנו את זה לחיילים.

מירב בן ארי: זה כל מה שאמרתי והוא מסכים אתי גם.

מירב בן ארי: הרי אנחנו כבר לקחנו את הכסף מהישיבה הזאת.

מירב בן ארי: זה כתוב בחוק, נכון?

מירב בן ארי: אתה הולך להעביר עכשיו חוק שנותן סנקציה כלכלית.

יעקב אשר: אבל לאוצר יש תוכניות אחרות מה לעשות עם הכסף.

מירב בן ארי: מה התוכניות?

מירב בן ארי: שהאוצר יגיד מה הוא הולך לעשות עם הכסף.

יעקב אשר: את קרובה לאוצר.

מירב בן ארי: אורי שיינין, מה אם עכשיו ישיבה - - -

מיכל רוזין: לא, אסור לעשות מבחן סוציו-אקונומי.

מירב בן ארי: רגע, עזבי שניה את הסוציו-אקונומי.

מירב בן ארי: שחררי את זה רגע.

מיכל רוזין: שחררי?

מיכל רוזין: זה מה שאת מציעה.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אני שואלת עכשיו מה עושים עם הכסף - - -

מיכל רוזין: אם לא, זה אומר שחרדים יקבלו משהו ששאר החיילים לא יקבלו.

מירב בן ארי: תעזבי את זה כבר.

מירב בן ארי: אני רק שואלת מה הוא עושה עם הכסף.

מירב בן ארי: חכי רגע.

מיכל רוזין: זה משהו אחר.

מיכל רוזין: זה לא שייך.

מירב בן ארי: אז תעזבי רגע את זה.

מירב בן ארי: את הוויכוח הזה ננהל.

מירב בן ארי: אני רוצה שאורי שיינין יגיד: עכשיו ישיבה כזאת – עזבי רגע את מה שדיברנו – שבמקום לקבל 100% תקציב תקבל 70% כי היא לא עומדת במכסה - - -

מיכל רוזין: זה יחזור לקופת המדינה, מה זאת אומרת?

מירב בן ארי: מה אתה עושה עם ה-30%?

מיכל רוזין: חוזר לקופת המדינה.

מירב בן ארי: תני לו לענות.

מירב בן ארי: מה, את מהאוצר עכשיו?

מירב בן ארי: עד שתגיעי לאוצר - - -

מיכל רוזין: אני צריכה להיות באוצר, את רואה?

מיכל רוזין: אני יודעת יותר טוב את התשובות.

מירב בן ארי: את אופטימית, חמודה.

דוד אמסלם: עמר, אתה רוצה לומר משהו לפני שאני מסיים את הדיון?

מירב בן ארי: רגע, הוא לא עונה לך מה הוא עושה עם הכסף, עם ה-30% שהוא לקח.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, שיינין?

דוד אמסלם: תענה לה מה אתה עושה בכסף הווירטואלי שאין לך.

מיכל רוזין: כן, בדיוק.

קריאה: גם לא יהיה, אל תדאג.

אורי שיינין: כמו כל ההצעות של המדינה, יש בסוף תקציב וכשיש תת-ניצול אז או שהוא הולך לשימושים אחרים, לפניות תקציביות של סוף שנה, או שהוא הולך לצמצום הגירעון, ואז זה אומר שההוצאות התקציביות שלנו בשנים הבאות - - -

יואב בן צור: ככה אתה בונה עלינו?

אורי מקלב: או שתוריד את המע"מ ב-5%.

אורי מקלב: אולי נוריד את המע"מ ב-5% מהכסף הזה?

עודד פורר: אתה יכול להוריד את המכס על הפלאפונים למשל.

עודד פורר: אפשר להוריד קצת את המכס על הפלאפונים.

אורי מקלב: להוריד את המע"מ ב-5% נראה לי.

עודד פורר: אגב, גם לחבר'ה האלה יש הרבה ילדים אז אפשר שתורידו את המכס על המוצצים.

עודד פורר: זה חזר חזרה לחרדים.

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': דודי, בסוף אתה תייצר מוטיבציה לאוצר עכשיו לא לתת לצבא כלים לתת לחרדים לעמוד ביעדי גיוס כי האוצר מרוויח כסף.

בצלאל סמוטריץ': אין מצב.

בצלאל סמוטריץ': לא תרוויחו מזה שקל.

בצלאל סמוטריץ': זה ילך להכשרות תעסוקתיות, זה ילך לצבא לתוכניות המשך של החרדים.

דוד אמסלם: בצלאל, התחלת את הדיון הזה.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: אנחנו רוצים סעיף שיהיה כתוב שהכסף יחזור למען - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה מדבר פה עכשיו על כל מיני רזרבות - - -

עודד פורר: לב"י או האגודה למען החייל, מה את מעדיפה?

דוד אמסלם: רבותי, אני מבקש.

דוד אמסלם: בצלאל, מירב, נגמר.

דוד אמסלם: נגמר מה שעשיתם ברבע השעה האחרונה.

דוד אמסלם: בחצי שעה האחרונה נתנו לדברים לזרום, שלא תתרגלו.

דוד אמסלם: תראו, רבותי, אנחנו נקבע עוד מספר דיונים בנושא, כפי שאמרתי.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה דיון אחד על הנושא של השירות הלאומי, הנושא השני הוא הנושא של ההטבות.

מירב בן ארי: הטבות לחרדים שמתגייסים.

עודד פורר: הטבות לחיילי צה"ל.

מיכל רוזין: נכון.

מירב בן ארי: וגם לחרדים.

עודד פורר: שיתגייסו.

דוד אמסלם: לא להפריע לי, עכשיו רק אני מדבר.

דוד אמסלם: אנחנו נקיים עוד שתי ישיבות בנושאים האלה: אחד, כפי שאמרתי, הנושא של סל ההטבות.

עודד פורר: והפיקדון, ההטבות והפיקדון.

דוד אמסלם: הכול, זה כולל הכול מכול כל.

דוד אמסלם: אני מבקש, שיינין, אתה תהיה הפיבוט של הפגישה הזאת בגלל שבסוף מדובר באיזושהי הצעה שבגינה יש תקציב.

דוד אמסלם: אני מבקש שאתה תשב ותעשה עבודה פנימית בתוך הממשלה עם הצבא, תזמן את הצבא, את משרד הביטחון, את דרור ממשרד המשפטים, אמרו לי כאן בנק ישראל, אין לי מושג למה הוא קשור אבל אם אתה רוצה שהוא יכין לך כוס תה תזמין את בנק ישראל גם.

עודד פורר: מה קשור בנק ישראל?

דוד אמסלם: אם אתה רוצה תזמין את מי שאתה רוצה, גם אם הוא לא קשור, העיקר שהוא עושה לך טוב בנשמה.

דוד אמסלם: אני מבקש תייצרו לנו איזושהי הצעה לחבילת הטבות - - -

אורי שיינין: כולל המקורות התקציביים.

דוד אמסלם: כרגע בלי מקורות.

דוד אמסלם: אני מבקש שתייצרו לנו הצעה.

דוד אמסלם: אני אגיד לך גם למה אני מציע את זה, שיינין –תביאו לנו הצעה סבירה וטובה בגלל שאם לא, אז אנחנו נביא את ההצעה, אני אביא את ההצעה, אז כדאי, זה ייצא לך יותר זול אם אתם תשבו ותייצרו איזושהי הצעה הגונה וטובה, אפקטיבית, ששכרה בצדה, לא איזה משהו בשביל ההצהרה.

דוד אמסלם: אני מאמין, כפי שאמרתי – יש הצעת חוק כרגע, אני מבין שמשרד הביטחון מקדם אותה, לגבי הנושא של הלימודים – שכדאי להביא את הכול באותה הזדמנות עכשיו, כולל מה שאמר עודד ונביא הצעה כזאת.

אורי שיינין: מתי הדיון?

אורי שיינין: שבוע הבא?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אני מניח שאני אקיים דיון בשבוע הבא על הנושא הזה אבל אני כבר אודיע לכם.

דוד אמסלם: קח לך שבוע להכין את זה.

דוד אמסלם: הדיון השני שאמרנו הוא לגבי הנושא של השירות הלאומי-אזרחי.

דוד אמסלם: גם אתם תכינו דיון.

דוד אמסלם: אני רוצה להיכנס לכל הנושא הזה כדיון ושם גם תביאו בפנינו את כל ההיבטים של הנושא הזה.

דוד אמסלם: מה קיים היום, מה התמריצים שאתם חושבים ולאיזה כיוון אתם חושבים שזה צריך להתפתח בהיבט של החוק הזה.

דוד אמסלם: לגבי שאר ההערות שהערנו כאן אתם כבר תעשו עבודה מול הלשכה המשפטית, תשבו.

דוד אמסלם: שמענו את כל ההערות, גם של אורי, גם של בצלאל, אני מבקש להטמיע את כולן בחוק.

דוד אמסלם: בסך הכול לא ראיתי איזה משהו דרמטי פה.

דוד אמסלם: איתי, תשבו, אתה או תומר, מי שתחליטו, אני רוצה בפעם הבאה באמת לראות את כל ההערות שדיברנו לגבי החוק.

דוד אמסלם: אני גם מחכה מכם לתשובה לגבי מה שנקרא סעיף המטרה.

דוד אמסלם: כבר נתתי לכם את הסיפור לפני מספר ימים, תתייחסו לזה גם, נטמיע את זה ונפתח את הנושא לדיון כולל.

דוד אמסלם: קבענו את הדיונים להמשך.

דוד אמסלם: לגבי מחר, אני מניח שמליאת הכנסת היום תגלוש לכיוון הבוקר, לכן אני רוצה לומר לאן אני מושך ואני נותן לכם את הדברים פה.

דוד אמסלם: תראו, החוק הזה הוא אחד החוקים הכי מורכבים שאני נתקלתי בהם ולכן זה דורש גם זמן להיכנס לדקויות.

דוד אמסלם: אני יכול להעביר אותו בבליץ אבל יכול להיות שאז אנחנו עושים שגיאות בדרך.

דוד אמסלם: יכול להיות שזה מה שנעשה בסוף, אם נצליח להתכנס כולנו לאותו מקום.

דוד אמסלם: העולם החרדי, תבינו טוב – זה גם מה שאמר יעקב אשר בפעם הקודמת, כשהוא דיבר אני התרגשתי, הוא ואורי דיברו מהבטן – העולם החרדי עובר כאן דבר שמעולם הוא לא עבר.

דוד אמסלם: תבינו, זו הליבה של העניין.

דוד אמסלם: זה כל החיים.

דוד אמסלם: מדברים על החיים עצמם מבחינתם.

דוד אמסלם: יש בתים מפוצלים.

דוד אמסלם: באמת יש פה דברים שזה יושב שם לדעתי על הנימים הכי חשופים.

דוד אמסלם: גם שם צריך את הזמן לפעמים, צריך לקחת את הזמן גם לעכל בכלל את האירוע.

דוד אמסלם: גם כשאתה כבר חושב שזה נכון, לפעמים אתה צריך זמן בכלל לעכל את זה, שאתה שם בכלל.

דוד אמסלם: לכן אנחנו בשיח אתם.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, אני חושב שברור – גם הם מבינים וגם אנחנו מבינים – שאנחנו רוצים להביא משהו טוב לעם ישראל.

דוד אמסלם: בסוף, באמת שזה יהיה גם ישים, גם יענה על כל הפרמטרים שדיברנו עליהם, גם שהצבא יוכל לעמוד בזה ולהכיל אותם, גם שעולם התורה לא יפגע יותר מדי בהיבט שלהם, גם ששוק העבודה בסופו של דבר יגדל ולא אחד יסנדל את השני וכלום לא יזוז פה.

דוד אמסלם: הכול כבר נכנס למין איזה לופ שלא יוצאים ממנו.

דוד אמסלם: לכן זה לא דבר פשוט.

דוד אמסלם: זה דבר שצריך להיעשות כאן כמלאכת מחשבת ובעיקר-בעיקר יש פה הרבה רגשות והרבה תהליכים חברתיים.

מיכל רוזין: בכל הצדדים.

דוד אמסלם: אני סברתי מלכתחילה שהחוק הזה הוא לא חוק שהיה אמור לבוא בחקיקה בכלל.

דוד אמסלם: יש פה תהליך חברתי ארוך שקורה והיה צריך לתת לו רק רוח גבית, יותר תמריצים והוא היה הולך ומתרחב לבד.

דוד אמסלם: הוא כבר היה.

דוד אמסלם: היינו שם כבר.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, בגדול, אני בשיח עם החבר'ה שלנו במפלגות החרדיות, ולכן אנחנו - - -

מירב בן ארי: אז מה אתה אומר על הדיון מחר?

מיכל רוזין: מצביעים על החוק שלך.

דוד אמסלם: לכן אמרתי, אלה תהליכים שיקרו.

דוד אמסלם: אנחנו נגיד לכם איך זה - - -

אורי מקלב: אני לא מסכים לכל מה שאתה אומר עכשיו.

דוד אמסלם: אין בעיה.

אורי מקלב: דרך אגב, אנחנו מקבלים את זה, סומכים עלינו שלא יקרו שום תהליכים והציבור ישב וילמד, אין פחד בעניין הזה - - -

מירב בן ארי: אבל זה כבר קורה.

אורי מקלב: יש נראות אולי, אבל - - -

מירב בן ארי: זה כבר קורה.

אורי מקלב: לא קורה שום דבר.

דוד אמסלם: לא עניין של הלימוד, אורי.

דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר?

דוד אמסלם: עצם העניין שהנושא עולה, את זה לכשעצמו הציבור צריך זמן לעכל בכלל.

דוד אמסלם: זה לא פשוט, הווה אמינה.

אורי מקלב: לא קורה לו שום דבר.

אורי מקלב: מי שלומד תורה ימשיך ללמוד תורה.

דוד אמסלם: כן, ברור, אמרנו.

מירב בן ארי: אף אחד לא אמר שלא.

עמר בר-לב: אורי, את זה אמרנו מההתחלה.

דוד אמסלם: אמרנו, מי שתורתו אומנותו ימשיך.

עמר בר-לב: אבל בצורה הזאת לחוק אין טעם כי ממילא בכמויות האלה מתגייסים, לא צריך את החוק הזה בשביל זה.

דוד אמסלם: אני רוצה משפט אחרון.

דוד אמסלם: היות ואנחנו כנראה נגמור לקראת הבוקר, לכן אני אודיע למנהלת הוועדה כבר לקראת הערב ויכול להיות, אם נגיע לבוקר, שנבטל את מחר או שנצמצם אותו בגלל שאנשים ירצו ללכת הביתה.

דוד אמסלם: לקראת 12:00 בלילה אני אדע איפה אנחנו עומדים, אני אודיע לדפנה והיא כבר תסמס לכם, היא תוציא איזו הודעה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מילה אחת לפני הסוף.

יואב בן צור: אני רק רוצה לומר שתדעו שגם התהליכים בציבור החרדי הספרדי מעולם לא היו במציאות שהם נמצאים היום, וגם בציבור החרדי הספרדי יש איזושהי מחלוקת שמעולם לא הייתה ונגרמה כתוצאה מכול ההליך ומכול הדיבור והשיח על זה.

דוד אמסלם: תודה רבה, רבותי, שיהיה לנו המשך יום טוב.

דוד אמסלם: הישיבה נעולה.