ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 814, 2018-07-10 09:45

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, ברוך הבא חברי מנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה.

איתן כבל: ברוך הבא לצל קורותינו.

איתן כבל: חבריי חברי הכנסת.

איתן כבל: לפני שאני פותח את היום בהקראה של השיר, אז ברשותכם אני רק רוצה להזכיר שהיום הזה כולו הוא יום של התכנסות בנושאים המתכתבים עם המגזר הערבי במגוון רחב של נושאים.

איתן כבל: הוועדות השונות, כמעט בכל וועדה אם לא בכל הוועדות, להוציא חוץ וביטחון, מתקיימים היום דיונים בכל וועדות הכנסת.

איתן כבל: אני חושב שצריך להפוך את זה – אני אומר לך, טיבי, וכל חבריי, שזה יהיה חלק בלתי נפרד מפרוטוקול הכנסת.

איתן כבל: אפשר להפוך את זה ליום שהחברה הערבית, שהיא באמת שותפה בכל האספקטים של החיים, ממש לקחת את זה כיום שכל וועדה לוקחת לה נושא מרכזי שבו החברה הערבית מתמודדת איתו בטוב או פחות טוב.

איתן כבל: אז אני רק רוצה לומר לכם, אני נוהג להקריא - כמידי יום, לפני שאנחנו נעבור לנושא המרכזי שלשמו התכנסנו ולשמו שיניתי את כל סדר היום שלי.

איתן כבל: בוקר טוב, היום יום שלישי, פעמיים כי טוב.

איתן כבל: כ"ז בתמוז, 10 ביולי.

איתן כבל: בשבת נקרא את פרשת מטות משאי ונסיים את ספר במדבר.

איתן כבל: היום נקרא את שירה של אלקס ריף, משוררת, זמרת ואקטיביסטית חברתית ילידת אוקראינה.

איתן כבל: עלתה עם הוריה בשנת 1991 בגיל 5.

איתן כבל: היא מקימת הבריגדה התרבותית, קבוצת צעירים דוברים רוסית מבית דור אחד וחצי, הפועלת להפוך את הסיפור והתרבות של יוצאי ברית המועצות לחלק בלתי נפרד מהתרבות הישראלית, עם הפרויקטים: נובי גוד ישראלי, מבצע וטרן ועוד.

איתן כבל: יוזמת ערבי טוסובקה, שירת הגירה, אמנים המספרים את חוויות ההגירה שלהם באמצעות שירה, ספוקן וורד ומוזיקה.

איתן כבל: בהם היא מקריאה שירים בעברית ושרה ברוסית.

איתן כבל: ספר ביכוריה יצא בהמשך השנה בהוצאת פרדס.

איתן כבל: עגילי היהלום של אמא.

איתן כבל: בגיל 30 ענדתי את עגילי היהלום שלך, והתנפחתי מגאווה.

איתן כבל: הם נקנו שם, סיפרתי בסתר, בשווי משכורת ארבע חודשית.

איתן כבל: עשיתי אותך פרטיזנית, לוחמת חירות, גיבורה לאומית.

איתן כבל: עלית כי רצית, נלחמת להבריח לארץ הקודש כל פרוטה.

איתן כבל: – השראת שארית הפליטה, ולא סיפרת לי על מחיקת החלומות, ניקיון הרצפות והתקפי החרדה.

איתן כבל: לעת ערב, כשסיימתי לדון את חייך לחוסר המיה, רציתי להסיר את העגילים ללא הצלחה.

איתן כבל: השקר שלי התאחה אל תוכי כמו בכור היתוך מוצלח כלא היה.

איתן כבל: אמת, אפשר גם כן במידה רבה לחבר את זה לתחושות של לא מעט מחברינו, האוכלוסייה האזרחית הערבית.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה באמת לפתוח את הנושא המרכזי שלשמו אנחנו התכנסנו כאן.

איתן כבל: היום הוועדה, יש לה כאן שני נושאים.

איתן כבל: הראשון הוא הצעה לסדר היום בנושא קריסת המסחר המקומי ביישובים הערביים בנגב, של חבר הכנסת אזברגה ג'מעה, לציון יום המאבק באלימות ופשיעה בחברה הערבית.

איתן כבל: יש גם הצעה נוספת שאנחנו נחבר אותה, איך אומרים?

איתן כבל: נעשה את זה, של חברי יונס ואאל, פיתוח אזורי תעשייה במגזר הערבי.

איתן כבל: אנחנו נלך כאן אל שתי הנקודות.

איתן כבל: אזברגה, בבקשה.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

ג'מעה אזברגה: אני רואה שאתה שומר על המסורת לקרוא שירה לפני ההתחלה, ואנחנו מברכים אותך על זה.

ג'מעה אזברגה: ב18 לחודש אנחנו יוצאים לפגרה, וב-18 לדצמבר בדיוק 2017 הגשתי בקשה לדיון לסדר על הנושא הזה, שהוא קריסת העסקים במגזר הערבי.

ג'מעה אזברגה: אתה יודע שאנחנו – זאת אומרת, בסולם, אתה רואה את היישובים הערביים כמו רהט, סחנין, אום אל פאחם – אנחנו יודעים שכמה שהנושא הזה חשוב וכמה שהמסחר בתוך היישובים חשוב מאוד עד כדי שהוא מהווה מקור לתעסוקה ולעסקים הקטנים, שהם מקור תעסוקה רציני.

ג'מעה אזברגה: למרות כל התכניות של אזורי תעשייה באזור, כמו נגיד דן הנגב, שזה קורה ברהט וזה דבר מבורך.

ג'מעה אזברגה: עוד מעט בשוקת כנראה יהיה גם כן.

ג'מעה אזברגה: יש גם הרבה תכניות שלא יצאו לפועל.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שיש כמה חסמים שנמצאים במגזר, שהם לא נמצאים במגזר היהודי.

ג'מעה אזברגה: אחד החסמים זה היעדר מקורות לאזורי המסחר ואזורי בילויים, שהם יכולים להוות את המקור הרציני.

ג'מעה אזברגה: זאת אומרת גם לפתיחת עסקים וגם למתן שירות לעסקים.

ג'מעה אזברגה: זה אחד החסמים.

ג'מעה אזברגה: עוד חסם אחד, אדוני היושב ראש, הוא נושא האשראי.

ג'מעה אזברגה: איך אנשים מתמודדים עם הנושא של האשראי, שלוקחים הלוואות בשביל לעשות או לבנות עסק, וזה לא יוצא כמו שאנחנו רוצים.

ג'מעה אזברגה: עוד נושא של השיווק והמון נושאים.

ג'מעה אזברגה: אני מאמין שאנשים בעלי מקצוע יתייחסו לזה בהמשך הדיון.

ג'מעה אזברגה: יש לי ציפייה מהוועדה לדבר חשוב, לצאת מפה עם לו"ז.

ג'מעה אזברגה: אנחנו בפעמים הקודמות גם היו המלצות, שאזורי תעשייה – נגיד אם אתה לוקח בנגב, דן הנגב הצליח?

ג'מעה אזברגה: הצלחה אולי חלקית, הצלחה לא כמו שהציפיות שלנו.

ג'מעה אזברגה: יש לנו תכנית בחורה, ב – בכלל לא הוקם.

ג'מעה אזברגה: יש אזורים אחרים שהיה מתוכנן.

ג'מעה אזברגה: אנחנו עדיין בלי לו"ז.

ג'מעה אזברגה: בפעם הקודמת, שבעה חודשים עברו ואנחנו ציפינו ללו"ז, ועדיין לא בא.

ג'מעה אזברגה: אני מצפה לצאת מהישיבה הזאת עם לו"ז מסודר מתי כל אזור הולך לקום.

איתן כבל: יש פה את המנכ"ל, הוא בטח יתייחס לזה.

ג'מעה אזברגה: הציפייה השנייה, לצאת עם תכנית עבודה אולי, מתאימה למגזר הערבי.

ג'מעה אזברגה: אני אגיד לך, מנהל בנק שיושב בבאר שבע, הוא יודע מה הנתונים החברתיים והתרבותיים של אנשי עסקים באר שבעיים, אבל הוא לא יכול לדעת או להיות מודע לחסמים במגזר הערבי, ברהט למשל, בחורה או בלקייה.

ג'מעה אזברגה: לדעתי, זה צריך להיות קצת שונה.

ג'מעה אזברגה: אולי בתכנית עסקית אחת, אבל קצת שונה מהתכנית העסקית שאמורה להיות במגזר היהודי.

ג'מעה אזברגה: שני הדברים האלה, אני מצפה שאנחנו נצא מהיום הזה, ואנחנו נמשיך את הדיון.

ג'מעה אזברגה: זה מה שיש לי להגיד נכון לעכשיו.

ג'מעה אזברגה: אני מברך את חברי ג'עפר על בואו.

איתן כבל: תודה חברי אזברגה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לך, זכות גדולה נפלה בחיקך שנושא שהועבר לוועדה מהצעה לסדר היום הגיע לדיון בוועדה.

איתן כבל: זה נס, אתה יכול לרשום את עצמך ב – חבר הכנסת אחמד טיבי, תרצה בבקשה להתייחס?

אחמד טיבי: אחרי ואאל.

איתן כבל: לא, אבל ואאל יעלה את הנושא הבא.

איתן כבל: אנחנו נעשה סבב התייחסות לנושא הראשון, ולאחר מכן אנחנו כדי – בבקשה, איתן.

איתן ברושי: אדוני יושב הראש, חברי הכנסת.

איתן ברושי: קודם כל, אני חושב שצריך לברך על היום הזה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר משהו שהוא נכון אולי לא רק בגבולות של הצעה לסדר.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, מרבית המגזר הלא יהודי חי בנגב ובגליל.

איתן ברושי: בסופו של דבר – גם במשולש, אבל אני רוצה להתייחס לנגב ולגליל, משום שרמת הפיתוח בנגב ובגליל תשפיע באופן ישיר על כל אחד ואחד מאזרחי המדינה, וודאי גם האוכלוסייה הערבית.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שהבעיה היא לא אזורי תעשייה, אלא מפעלי תעשייה.

איתן ברושי: לא חסר אזורי תעשייה, לצערי גם בנו הרבה ביהודה ושומרון.

איתן ברושי: כי אז אפשר להקים יישוב, והיה צריך החלטת ממשלה.

איתן ברושי: אזור תעשייה מספיק שמישהו החליט שהוא עושה.

איתן ברושי: אני חוזר ואומר, ויושב פה ידידי מנכ"ל משרד התעשייה והכלכלה, ואני אומר לחבריי מהרשימה המשותפת, שפה יש נושא משותף, שלא ממצים את הכוח המשותף של מי שרוצה לחזק את הנגב ואת הגליל.

איתן ברושי: בסוף זו ממשלה או של יהודה ושומרון או של הנגב והגליל.

איתן ברושי: ברור שהאינטרס של הנגב והגליל הוא אינטרס שלא מתחלק לא לרשויות ולא ליהודים וערבים.

איתן ברושי: בכלל, חברים, בעידן הכפר הגלובלי, אין שום חשיבות לגבול המוניציפלי.

איתן ברושי: עדיין משתמשים פה באמירות שקשורות לשטח השיפוט, וזה בטח דבר נכון, אבל זה לא העיקר.

איתן ברושי: כראש מועצה אזורית בעמק יזרעאל וכמי שניהל אזורי תעשייה, לעולם לא בודקים תעודת זהות או פרטים אישיים, אלא מי שמתקבל מתקבל, ואנחנו יודעים שבצפון רבים עובדים ממקום למקום, ויש ניידות.

איתן ברושי: לכן שאלת הארנונה צריכה להיפתר בשיטת חלוקה חדשה.

איתן ברושי: אבל שאלת התעסוקה והעדיפות לאזורי עדיפות לאומית ועדיפות לנגב והגליל, שהיא אלטרנטיבה ליהודה ושומרון ושאלת ההטבות, היא לא מתחלקת, אלא היא מתרכזת בנגב ובגליל.

איתן ברושי: לכן אני רוצה לומר שהאינטרס המשותף שלנו, לפתח את הנגב ואת הגליל, הוא אינטרס ראשון במעלה של המגזר הערבי.

איתן ברושי: אני מציע לבנות תכניות משותפות ולשתף פעולה, עם ההעדפות הנכונות.

איתן ברושי: ברור שהבעיה העיקרית היא יכולת ליצור מציאות חדשה בנגב ובגליל, והיא גם פתרון למגזר הלא יהודי.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה אוסמה.

סאמי סעדי: אדוני היושב ראש, בוקר טוב.

סאמי סעדי: גם אני מצטרף לברכות שלך לרגל היום החשוב הזה לחברה הערבית בכלל, שעסוק בכל הנושאים שחשובים לחברה הערבית, החל מאלימות, בריאות, רצח נשים, מצב כלכלי, אזורי תעשייה.

סאמי סעדי: בעניין הזה של מה שדיבר חברי ג'מעה בעניין קריסת העסקים בנגב.

סאמי סעדי: אנחנו כבר העלנו את זה כמה פעמים- - -

ג'מעה אזברגה: בכל המגזר הערבי.

סאמי סעדי: בכל המגזר הערבי, אבל במיוחד בנגב.

סאמי סעדי: אנחנו העלנו את זה פה בוועדה, אדוני היושב ראש.

סאמי סעדי: דיברנו על המצב.

סאמי סעדי: הזכרת מנהל בנק בבאר שבע.

סאמי סעדי: זה לא במקרה, כי אין בנקים בכפרים הערביים שם, אדוני היושב ראש.

סאמי סעדי: העלנו את הדיון הזה כמה פעמים, ועד עכשיו אין אף סניף בנק בכל היישובים הערביים בנגב, למעט רהט.

סאמי סעדי: אנחנו מדברים על יישובים מוכרים, לא רוצים לדבר על כל היישובים הלא מוכרים.

סאמי סעדי: יישובים כמו חורה - ערערה, לקיה.

סאמי סעדי: כל היישובים האלה, מעל 15,000-21,000 בכל יישוב.

סאמי סעדי: איך זה יכול להיות, ואיך אתה רוצה לפתח עסקים בלי שיהיה סניף בנק?

סאמי סעדי: לקח לנו, אדוני היושב ראש – ועכשיו אני מבשר שסוף סוף עכשיו הצלחנו, אחרי שנה וחצי, להכניס כספומט שני אחרי חורה ל – תאר לעצמך במה אנחנו מתעסקים.

סאמי סעדי: במאה ה-21, שנה וחצי להכניס כספומט.

סאמי סעדי: איך אתה רוצה שאנשים ובעלי עסקים יפתחו עסקים?

סאמי סעדי: אני מברך על העניין הזה של אזורי תעשייה, ועל זה ידבר חברי ואאל, אבל בנגב לפחות ראינו דוגמה טובה מאוד של אזור התעשייה ברהט.

סאמי סעדי: אין לנו בעיה באזורי תעשייה משותפים, אבל צריך לעשות.

סאמי סעדי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת טיבי, רוצה להתייחס?

איתן כבל: בבקשה.

אחמד טיבי: תודה אדוני.

אחמד טיבי: בקצרה, אין ספק שמה שהצביע עליו חברי ג'מעה אזברגה הוא חשוב מאוד, על קריסת המסחר ביישובים קטנים, לרבות בדרום ובנגב.

אחמד טיבי: כאשר אין תנועה כלכלית באמצעות בנקים, הכלכלה היא כלכלה נתמכת, חלשה, לא תומכת.

אחמד טיבי: אפילו עסקים קטנים אין, וכשהם קיימים הם גוססים.

אחמד טיבי: צריך לתת יותר תשומת לב לעסקים קטנים ובינוניים.

אחמד טיבי: כלכלה בחברה צומחת יכולה לצמוח כאשר יש עסקים בינונים מצליחים, ואין את זה בצורה הנדרשת בחברה הערבית.

אחמד טיבי: לכן אני מחזק את דבריו של עמיתי ג'מעה אזברגה בנושא הזה.

אחמד טיבי: תודה אדוני.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ואאל, אתה רוצה להתייחס לעניין הזה בבקשה?

איתן כבל: אוקי, בנושא שלך.

איתן כבל: חאג' יחיא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של עסקים, במיוחד בנגב, הם תלויים יותר ויותר גם בעניין של אישור אזורי התעשייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו את הבעיה עם תכנון הבנייה והכפרים הלא מוכרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק זה, יש גם את המקומות – המקום היחיד ברהט שהוא אזור תעשייה משותף, גם שם הוא עדיין מצומצם ואפילו החלוקה של ההכנסות היא לא חלוקה צודקת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שיש 60,000 תושבים ברהט, ויש להם שותפים שהם מישובים יהודיים ליד, שבסך הכל יש 20,000 תושבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רהט מקבל 44% מההכנסות, והישובים היהודיים שהם רבע מהתושבים שם מקבלים 56%.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של התמיכה, העניין של קבלת אשראי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו, כבוד היושב ראש, ישבנו עם אנשי העסקים ביחד, אם אתה זוכר, לפני שנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ישבנו עם אנשי עסקים מהנגב שבאו, והבקשות שלהם זה אשראי, הבקשות שלהם זה אישור מקומות, שיוכלו להקים את העסקים שלהם, והבקשות שלהם שהתמיכה של הממשלה בעסקים שלהם – ישבנו ביחד פה, ומאותה צעקה עוד לא יצא כלום, למרות שישבנו עם אנשי ממשלה.

איתן כבל: אפילו היינו בסיור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ניסינו, היה שם סיור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ניסינו לעזור, ובינתיים אין תזוזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא תהיה יוזמה של הממשלה, העסקים שם ימשיכו במצב הקשה שלהם ואנשים יברחו משם.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: ג'עפר, רק שם ותפקיד בבקשה.

ג'עפר פרח: ג'עפר פרח, אני מנהל מרכז מוסווא לזכויות האזרחים הערבים בישראל.

ג'עפר פרח: כבוד היושב ראש, אני חושב שבלי להזמין פה כרגולטור, כרגולציה להזמין לפה את בנק ישראל, את הבנקים - - -

איתן כבל: יש גם נציגות של בנק ישראל?

ג'עפר פרח: הם כנראה לא מבינים את סדר הגודל של השוק השחור בחברה הערבית.

ג'עפר פרח: כמות הכסף שנמצא בחברה הערבית.

ג'עפר פרח: כל הרגולציה שאישרתם בתקופה האחרונה בנושא של מזומנים, לא עובד פשוט בחברה הערבית.

ג'עפר פרח: ככל שעושים יותר רגולציה שלא מבינה את הצרכים של החברה הערבית.

ג'עפר פרח: אם לא תהיה מחויבות של הרגולציה, לחייב את הבנקים ואת קרנות ההשקעות, להתחיל להשקיע ולשים כסף בתוך החברה הערבית, העסק ייצא, העסקים יצטרכו ללכת ולהלוות כסף בשוק השחור.

ג'עפר פרח: אני חושב שזה אחד הפספוסים הכי גדולים של בנק ישראל.

ג'עפר פרח: זה קשור לאלימות שנמצאת בחברה הערבית.

ג'עפר פרח: יש מאות מיליונים של שקלים שמתגלגלים בשוק השחור בעסקים, בלי שהנושא הזה של הלוואות בערבות מדינה, מי שמסוגל לתת מענק לאינטל במאות מיליוני שקלים, יכול לשים כסף בערבות המדינה שמאפשר לעסקים לצמוח.

ג'עפר פרח: מי שמתעלם מהבעיה ולא לומד אותה, ובנק ישראל ומחלקת המחקר מפספסים את הנושא הזה בלי ללמוד את הצרכים של החברה הערבית, של הקהילה העסקית בחברה הערבית, במיוחד בנגב.

ג'עפר פרח: אפילו גם בנצרת, אבל בעיקר בנגב.

ג'עפר פרח: עסקים יקרסו אם לא יהיה כסף שיאפשר להם לצמוח.

ג'עפר פרח: זה המצב, לצערי.

ג'עפר פרח: אתם גם כוועדת כלכלה, לא טיפלתם בנושא הזה.

ג'עפר פרח: יש כסף גם של קרנות פנסיה והשתלמות.

ג'עפר פרח: אף אחד לא משקיע בחברה הערבית.

ג'עפר פרח: אין מחויבות לעשות את זה מבחינת הרגולציה, בלי שיוקדש הנושא הזה, איך באמת המדינה תיקח אחריות על החברה הערבית בכלל ובמיוחד בנגב, אי אפשר להצמיח עסקים בחברה הערבית.

ג'עפר פרח: אפשר לעשות את זה בקרנות בערבות מדינה.

ג'עפר פרח: אפשר לעשות את זה והסיכון לא יותר מידי גדול.

ג'עפר פרח: אני חושב שבנק הפועלים יותר מסוכנים מהעסקים שנמצאים בחברה הערבית בנגב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, אני אעשה ככה.

איתן כבל: אני רואה שיותר ויותר שני הנושאים בעצם באמת מתכתבים עם אותו נושא, אז אני אאפשר לך, ואאל, להציג את הנושא.

איתן כבל: כבר נעשה אותו דיון משולב, כך שגם בנק ישראל וגם כל אחד בחלק שלו יוכל ברשותכם להתייחס.

איתן כבל: בבקשה יקירי.

ואאל יונס: תודה רבה אדוני היושב ראש על הדיון החשוב הזה.

ואאל יונס: תודה רבה אדוני המנכ"ל שהגעת.

ואאל יונס: לא רצינו שתקשיב לנו, אלא שבאמת הפעם תקשיב ותיישם את כל התכניות שאנחנו נעלה בפנייך.

ואאל יונס: אני חושב שיום גדוש כזה בכנסת, יום עמוס כזה של הרשימה המשותפת, אם זה ביום האלימות של חבר הכנסת – או יום הבריאות של חבר הכנסת חברי דוקטור אחמד טיבי.

ואאל יונס: אני חושב שדווקא הוועדה הזאת, אדוני היושב ראש, היא תהיה הכתובת לשתי הוועדות ההם.

ואאל יונס: זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על אזורי תעשייה במגזר הערבי, לא מדברים רק על אזור תעשייה ונקודה.

ואאל יונס: אנחנו מדברים על הרבה נקודות שעלו לאחר שאנחנו עושים אזורי תעשייה.

ואאל יונס: אם אנחנו רוצים היום להגיע למצב סוציו אקונומי נאות למגזר הערבי, וחיים טובים, זה כמובן מרחיק את האלימות.

ואאל יונס: אם אנחנו רוצים להגיע למצב סוציו אקונומי כל כך טוב למגזר הערבי, זה פשוט משפר את הבריאות וחיי היום יום של החברה הערבית.

ואאל יונס: העוני שנמצא במגזר הערבי היום, כ-48%-50% מהמשפחות, וכ-60% מהילדים שהם מתחת לקו העוני.

ואאל יונס: זה פשוט אומר דרשני.

ואאל יונס: כולם יודעים שאזורי תעשייה בכפרים הערביים, אם זה באופן פרטי לכפר מסוים או לעיר מסוימת, או אם זה אזורי בכלל בין כפרים מסוימים, יהודים וערבים כאחד, זה פשוט מן מנוף טוב מאוד לכלכלה.

ואאל יונס: המועצות המקומיות והעיריות יכולות לגבות הרבה ארנונה, וארנונה כל כך גבוהה לא כמו המגורים שהיא יכולה רק למנף את התקציב של העירייה.

ואאל יונס: זה פשוט מביא אותנו למה שנקרא win-win.

ואאל יונס: זאת אומרת, אם העירייה היא לא חלשה, ואם יש לה כסף, היא פשוט יכולה לוותר על המענק שהממשלה כל פעם משמיעה לנו את זה.

ואאל יונס: ואז הממשלה מרוויחה והרשות מרוויחה, ובסופו של דבר האזרח מרוויח.

ואאל יונס: דבר שני, אדוני היושב ראש, יש אזורי תעשייה ליד הבית בכפר או בעיר.

ואאל יונס: זה מנוף טוב לנשים עובדות.

ואאל יונס: היום יש מ-27%-30% מהנשים הערביות שעובדות, כמובן יודעים מה הסיבות.

ואאל יונס: זה החסמים שאין תחבורה ציבורית, אין מקום לשים את הילדים בבוקר.

ואאל יונס: כשמקום העבודה רחוק, זה פשוט נטל על האישה.

ואאל יונס: בגלל זה היא מוותרת על התענוג הזה במקום ללכת לעבודה במקום רחוק.

ואאל יונס: אם באזורי תעשייה ליד הבית יש הרבה חברות והרבה עסקים, הרבה יזמים שמוכנים להשקיע שם, גם הנשים יכולות לעבוד.

ואאל יונס: זה פשוט גם מנוף כלכלי טוב למשפחה, ששניים עובדים, לא כמו רק אחד שעובד.

ואאל יונס: הצורך להקמת אזורי תעשייה במגזר הערבי זה ממש שיפור חיים, כי אנחנו יודעים שבכפרים הערביים אנחנו חיים ב – זה כפרים הומוגניים ופריפריאליים שפשוט רחוקים מהמרכז, וזה פשוט מקשה עוד פעם גם על הבעל, להגיע לעבודה למקום רחוק.

ואאל יונס: אם אתה שם לו את מקום העבודה כל כך קרוב לבית, כמו שאמרתי זה נותן לו כלכלה טובה.

ואאל יונס: היום השוק השחור שדיבר עליו חברי ג'עפר – אני אומר ככה: האלימות ברחוב הערבי היא כתוצאה מאבטלה, שהיא תוצאה מחוסר במקומות עבודה שאנשים יכולים להגיע אליהם.

ואאל יונס: משפחות פשע וארגוני הפשע מנצלים את הדבר הזה שיש הרבה אנשים מובטלים, ומתחילים להציע להם עבודה "קלה" בהרבה כסף.

ואאל יונס: כשיש בחור צעיר שסיים תיכון, אין לו מסגרת, אין לו לאן ללכת לעבוד, העבודה כל כך רחוקה שלא יכול להסתדר.

ואאל יונס: גם חסמי השפה והתחבורה הציבורית.

ואאל יונס: אם הוא יתחיל לעבוד בכפר ויש לו עתיד טוב, אי אפשר ככה לנצל אותו.

ואאל יונס: כשבאה משפחת פשע ומזרימה הרבה כסף שחור לבחורים, זו פשוט אלימות שיכולה לנגוע בכל חלקה טובה של החברה הערבית.

ואאל יונס: אני רוצה באופן ייחודי להודות למוסווה על כל העבודה שהיא עושה ועל כל המעקב הזה אחרי החברה הערבית.

ואאל יונס: הגיע הזמן להגיע לשוויון אחרי 70 שנים במדינה, יהודים כערבים יחד.

ואאל יונס: אי אפשר להגיע לשוויון רק בדיבורים ובסיסמאות.

ואאל יונס: אם אנחנו רוצים להגיע לשוויון באמת בחברה הישראלית ולמזער את הנזקים בחברה הערבית, אנחנו חייבים לתת מענה לכל משפחה, לכל בחור ולכל אישה, וזה פשוט להביא מקומות עבודה עד הבית.

ואאל יונס: אין כמו אזורי תעשייה שעוד פעם, הם עושים את המנוף הכלכלי הטוב גם לרשות, גם למשפחה וגם לפרט.

קריאה: כמו כפר קאסם.

ואאל יונס: כפר קאסם היום מאשרים – לא, פשוט - - -

איתן כבל: כפר קאסם היום זה עולם תוכן אחר.

איתן כבל: הלוואי וכל המגזר הערבי היה יכול להיות בכיוון, כי צריך לזכור שגם המיקום שלהם הוא כזה.

ואאל יונס: אדוני היושב ראש, יש היום הרבה מודלים בעולם שממגרים את התופעה הזאת של הפשיעה ואבטלה בקיום ממש - יש את הדוגמה שמרכז מוסווה כתב עליה הרבה.

ואאל יונס: כמו ניו יורק, כמו הרבה מקומות בעולם.

איתן כבל: אני אומר לך, ראש העין וכפר קאסם היום הם דוגמה מדהימה.

איתן כבל: זאת אומרת, אם פעם, אנחנו מכירים את התופעה שבשישי שבת באים לקנות כי סגור, אז היום אתה רואה במשך כל השבוע בבתי הקפה, במסעדות, בעסקים, בסופר.

איתן כבל: לגמרי לגמרי חלק בלתי נפרד ממש.

איתן כבל: זה ממש דוגמה ומופת לשיתוף פעולה.

איתן כבל: משפט אחרון ואאל.

ואאל יונס: משפט אחרון.

ואאל יונס: תכנית 922 סך הכל המדינה דיברה על הרבה כסף, ובסוף היא השקיעה רק 5 מיליון עד היום.

ואאל יונס: זה כסף קטן מאוד.

ואאל יונס: הגיע הזמן שהמדינה והממשלה תדע, השקעה חד פעמית באזור תעשייה טוב חוסך הרבה כסף לעתיד.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: תודה על הצגת העניין.

איתן כבל: טיבי אתה רוצה?

איתן כבל: כי אתה צריך לצאת, תכף אני אגיד למה.

אחמד טיבי: תודה אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: גם בשל העובדה שבמשך שנים, יחד עם מוסווה ג'עפר והצוות הנפלא שלו, יזמנו את הדיון הזה באזורי תעשייה ביישובים הערביים, שעכשיו מוביל אותו חברי ואאל יונס כאן בוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לך על קיום הדיון בנוכחות המנכ"ל.

אחמד טיבי: אזורי תעשייה הם מנוף כלכלי.

אחמד טיבי: כשלא קיימים אזורי תעשייה, אין מנוף כלכלי, ויש כלכלה תלותית.

אחמד טיבי: היישובים הערביים הופכים להיות יישובים של מלעונים, שהערבי יוצא לעיר היהודית הסמוכה כדי לעבוד שם.

אחמד טיבי: זאת לא הכוונה, לא כך צריך להיות המצב.

אחמד טיבי: בתכנית 922 הבומבסטית יש כמה גרושים לאזורי תעשייה – לא יודע כמה נשארו, 5-7 מיליון שקלים לכל היישובים הערביים.

אחמד טיבי: הדוגמה שאמרת על אזור התעשייה בפר קאסם, הוא מודל יפה.

אחמד טיבי: אפשר שהמודל הזה יתפשט לא רק בכפר קאסם, אלא באזורים אחרים.

אחמד טיבי: גם אזורי תעשייה ייחודיים ליישוב ערבי כלשהו, ערים ערביות, או אזורים משותפים.

אחמד טיבי: שיהיו גם אזורי תעשייה משותפים בין יישובים ערביים ויהודיים.

אחמד טיבי: העיקר שיהיו.

אחמד טיבי: כך זה מגביר את מקומות התעסוקה ומכניס יותר ארנונה ומיסים ליישוב שבו נמצא אזור התעשייה.

אחמד טיבי: אגב, זאת אחת הסיבות לפער בין ההכנסות של שלטון מקומי יהודי ושלטון מקומי ערבי.

אחמד טיבי: הארנונה מאזורי תעשייה.

אחמד טיבי: לכן אולי אני מקווה שתהיה בשורה מהמנכ"ל, ממשרד הכלכלה בנושא הזה.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: אני יודע שאתה צריך לצאת, היום אתה מוביל את יום הבריאות בחברה הערבית, נושא באמת חשוב בוועדה לשוויון חברתי שבראשה אתה עומד.

איתן כבל: תודה חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: יש כמה סיבות לעובדה שערבים חולים יותר.

אחמד טיבי: זה השמנה, יתר לחץ דם, עישון ועבודה בכנסת.

אחמד טיבי: תודה.

איתן כבל: בינתיים זה לא ניכר העניין של העבודה בכנסת.

איתן כבל: בעבודה בכנסת עדיין לא באה לידי ביטוי הבעיה.

איתן כבל: ברשותכם, לפני שאני אאפשר גם לחברי כנסת, אני רוצה קצת מהאורחים ואחר כך אנחנו נחזור לחברי הכנסת.

איתן כבל: חאלד אבו לטיף, יו"ר לשכת התעשייה והמסחר בנגב.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: לאחר מכן סמי סעדי, מנהל משותף צופן מרכזי טכנולוגיה.

איתן כבל: לאחר מכן עורך דין דוד קנדובסקי וג'יהד אלעוברה.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: כמובן חבר הכנסת חאג' יחיא.

איתן כבל: יש גם שמוליק דוד שביקש ראשון, אבל הוא – אתה בדרך כלל מדבר, הם לא.

איתן כבל: אז עכשיו נעשה את זה - - - בבקשה.

חאלד אבו לטיף: שלום לכולם.

חאלד אבו לטיף: רציתי להציג כמה נקודות.

חאלד אבו לטיף: אחת, זה בקשר לרהט.

חאלד אבו לטיף: כולנו רואים ושומעים שהיא בצמרת של סגירת עסקים בארץ עם אחוז של 24.6%.

חאלד אבו לטיף: אני חושב שצריך לדעת למה הנתון הזה נמצא, ואיך לעצור אותו.

חאלד אבו לטיף: שנית, אני אומר שצריך למצוא קרן לעידוד עסקים קורסים.

חאלד אבו לטיף: בדרך כלל יש קרנות לעסקים קיימים, אבל לעסקים קורסים לא ראיתי שום קרן שמעודדת אותם לצאת מהבוץ שהם נמצאים בו.

חאלד אבו לטיף: חייבים לפתור גם את אזורי התעשייה.

חאלד אבו לטיף: ראיתי איזו תקנה במנהל מקרקעי ישראל שצריך לשים איזה 15% מהמגרשים לתעשייה או מסחר, להוציא אותם כמכרז.

חאלד אבו לטיף: זה יגרום לטייקונים להשתלט על המגרשים, והאנשים הפשוטים ימשיכו איך שהם ולא יוכלו לקנות מגרש לעצמם.

איתן כבל: זו אחת השאלות שהעלנו כבר בדיון הקודם.

איתן כבל: זאת שאלה, דרך אגב, כמעט בכל תחום שאנחנו עוסקים בו היום, ממכרזים למוניות ועד איך גורמים שהם גורמים הון לא משתלטים על כל העסק.

חאלד אבו לטיף: צריך תקנה מיוחדת.

חאלד אבו לטיף: אנחנו באמת שומעים על הכספים שמועברים גם כן לקידום העסקים במגזר, דרך הרשות הבדואית, ובפועל לא רואים את זה.

חאלד אבו לטיף: שומעים על זה ולא רואים את זה.

חאלד אבו לטיף: אני מבקש להקצות מגרשים לתעשייה ומסחר לנשים.

חאלד אבו לטיף: לא מעט נשים בדואיות רוצות להיכנס לעולם העסקים, אבל בפועל זה קשה להן.

חאלד אבו לטיף: קודם כל, אין מגרשים.

חאלד אבו לטיף: אזור תעשייה קיים שזה הישן, הוקם כבר לפני איזה 25 שנים, ומאז שומעים על עוד התפתחות ועוד התפתחות אבל לא רואים את זה בפועל.

חאלד אבו לטיף: דיברו חבריי על אזור התעשייה עידן הנגב.

חאלד אבו לטיף: כולם אומרים הצלחה.

חאלד אבו לטיף: צר לי להגיד לכם ולכולם, זו לא הצלחה, זה כישלון.

חאלד אבו לטיף: לא יכול להיות ש"סודה סטרים" קיבלה מעל 150 מגרש בהנחה ענקית מהמדינה.

חאלד אבו לטיף: גם כן "קרגל" שקיבל כמעט 120-130 מגרש, כמעט בחצי חינם.

חאלד אבו לטיף: מעל 300 דונם חולקו לטייקונים כאלה, וכולם קוראים להם מפעלים, בפועל הם לא מפעלים.

חאלד אבו לטיף: מי ששם גז בתוך בלון אז זה לא מפעל.

חאלד אבו לטיף: זה בית מלאכה בשבילי.

חאלד אבו לטיף: מי שמייצא ועושה קרטונים למצב אחר, זה לא מפעל.

חאלד אבו לטיף: "קרגל" מפעיל איזה 600 ומשהו אנשים.

חאלד אבו לטיף: בפועל מהמגזר יש רק 60 אנשים.

חאלד אבו לטיף: אני לא יודע על איזה הצלחה מדברים, אם יש פחות מ-10% מועסקים מהמגזר.

חאלד אבו לטיף: אותו דבר "סודה סטרים", מעל 2000 אנשים מועסקים.

חאלד אבו לטיף: בפועל מרהט יש משהו כמו 600 אנשים.

חאלד אבו לטיף: אני לא יודע על איזו הצלחה.

חאלד אבו לטיף: את המגרשים האלה היו מחלקים לתושבים מקומיים, היה יכול להיות שם 300 עסקים.

חאלד אבו לטיף: מספיק כל עסק שיעסיק רק 100 מקומיים, זה 3000 אנשים.

חאלד אבו לטיף: אם הייתם בטוחים באנשים האלה או מסבסדים את המגרשים, אז ככה אתם פשוט מאוד גורמים לעסקים להתפתח.

חאלד אבו לטיף: לא להביא טייקונים על חשבון המקומיים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לך, אני מבין את מה שאתה אומר, אבל אני מסכים בחלקו.

איתן כבל: צריך לייצר את התמהיל.

איתן כבל: אני אומר, אני לא מתנגד למה שאתה טוען, אני מכיר את זה.

איתן כבל: האמת שבכל אזור אני מכיר, והיא לגיטימית ונכונה לשיטתי.

איתן כבל: צריך שיהיה תמיד איזה עוגן, אבל עוגן אחד הוא לא מספיק, כיוון שלפעמים העוגן מתרסק כמו שראינו בזמנו ביוקנעם עם "סולתם".

איתן כבל: זה יכול להרוס יישוב שלם, ואין ספק שצריך גם לתת לכוחות נוספים שיוכלו.

איתן כבל: אני מתחבר לדברים שאתה אומר, לא במקום אלא בנוסף.

איתן כבל: ברשותכם, ביקשתי עכשיו את סאמי סעדי חברי, מנכ"ל משותף צופן מרכזי טכנולוגיה.

איתן כבל: בבקשה יקירי.

סאמי סעדי: תודה כבוד היושב ראש.

סאמי סעדי: תודה לכל חברי הכנסת ותודה לחבר הכנסת ואאל יונס על היוזמה לקיים את הדיון הזה.

סאמי סעדי: תודה למנכ"ל משרד הכלכלה ולידידי ראסם נטור ממשרד הכלכלה.

סאמי סעדי: יש לי כמה הערות בעניין הזה.

סאמי סעדי: אני חושב שכבר כמה שנים מדברים על אזורי תעשייה, ולא מדברים על הבאת תעשייה.

סאמי סעדי: אני בא מיישוב ערבי, מעיר ערבי בגליל.

סאמי סעדי: הפעילות שלנו מתקיימת בשני מקומות בנצרת וגם בכפר קאסם.

סאמי סעדי: שני מדברים על כך שיש אזור תעשייה.

סאמי סעדי: השאלה היא איך מביאים את התעשייה הזאת ואיך הממשלה עושה תכנית לאומית להבאת תעשייה ובניית תעשייה באזורי התעשייה האלה.

סאמי סעדי: הרי לא מספיק לתכנן, לאשר ולשרטט, ולהגיד הנה, יש פה אזורי תעשייה.

סאמי סעדי: אני מגיע לאום אל פאחם כבר עשרים שנים.

סאמי סעדי: יש להם את התכנון, ועשו פיתוח וקרקע, והמקום שומם.

סאמי סעדי: כנראה שיש עוד כמה מקומות שוממים כאלה.

סאמי סעדי: אז לדעתי זו נקודה גם חשובה לשים על השולחן ולראות איך מביאים את התעשייה.

סאמי סעדי: דבר שני שאני רוצה להצביע עליו, גם מה סוג התעשייה הזאת.

סאמי סעדי: אנחנו לא צריכים בכל מקום, בכל יישוב לבוא ולהגיד אין אזור תעשייה, תבואו ותעשו משהו.

סאמי סעדי: צריך תכנון מראש.

סאמי סעדי: לבוא ולהגיד: באזור נצרת אנחנו מתמקדים בתעשיית ההייטק, באזור המשולש נתמקד בתעשיית הייטק, באזור כזה או אחר נתמקד בתעשייה הרפואית, המזון, אלקטרוניקה או אחרות.

סאמי סעדי: לא להשאיר את זה לידי העיריות או המועצות שלנו, כי אין להן את הכלים והיכולת לעשות את זה.

סאמי סעדי: צריך שמשרד הכלכלה ומרכז ההשקעות, מישהו שבא ואומר שהוא עושה תכנית לאומית לעניין הזה.

סאמי סעדי: לדעתי זה חשוב.

סאמי סעדי: אני רוצה במעמד הזה ממש לברך ולתת דוגמה איך עושים את זה.

סאמי סעדי: אני חושב, וכאן אני, ידיד וחברי פז הרצמן המנכ"ל המשותף.

סאמי סעדי: אני חושב שזו נקודה לבוא ולברך גם את משרד הכלכלה וגם את המשרד לשוויון אזרחי, וגם מרכז ההשקעות.

סאמי סעדי: ב23.4 הקבלה החלטת ממשלה שכבר שנים עבדו על ההחלטה הזאת, עבדנו על ההחלטה הזאת בסיוע כל הגורמים, גם ביטוח כלכלי.

סאמי סעדי: החלטה 3780 שמדברת על הקמת פארקי הייטק בחברה הערבית.

סאמי סעדי: זו פעם ראשונה – יש 15 פארקי הייטק בתוך מדינת ישראל מדרום הארץ עד צפונה, ואין אף פארק הייטק בתוך יישוב ערבי.

סאמי סעדי: הנה, התקיימה סוף סוף החלטה היסטורית להקמת שני פארקי הייטק בתוך החברה הערבית.

סאמי סעדי: הטילו על משרד הכלכלה להקים תכנית תוך 90 ימים למימוש ההחלטה הזאת.

סאמי סעדי: אנחנו מאוד מצפים, רוצים ומקווים שההחלטה הזאת תיושם, וסוף סוף יהיו גם שני פארקי הייטק בעניין הזה.

סאמי סעדי: קחו דוגמה, מה שעשה סטף וורטהיימר.

סאמי סעדי: סטף וורטהיימר, בן אדם פרטי, הקים פארק הייטק, פארק תעשייה בנצרת, שהיום מאוכלס בהמון חברות, גם מהייטק וגם לא מהייטק.

סאמי סעדי: היום הוא דוגמה והשראה לתושבים והאזרחים בנצרת, גם לגיל הצעיר.

סאמי סעדי: העניין הזה, ותסלחו לי מי שדיבר על עניין הארנונה.

סאמי סעדי: אנחנו כחברה ערבית צריכים כל הזמן לשבת בצד ולחכות שייתנו לנו ארנונה וזהו?

סאמי סעדי: למה אנחנו לא צריכים להיות שותפים בבעלות?

סאמי סעדי: למה אנחנו לא צריכים להיות שותפים בהחלטות?

סאמי סעדי: למה אנחנו לא צריכים להיות שותפים בניהול?

סאמי סעדי: אנחנו צריכים לחכות שיהיה אזור תעשייה ויתנו לנו בסוף כל רבעון 50% או 20% מהארנונה?

סאמי סעדי: אין לנו מילה בקבלת החלטות וניהול?

איתן כבל: משפט אחרון, סמי.

סאמי סעדי: זהו.

איתן כבל: תודה יקירי.

סאמי סעדי: קחו לדוגמה את נצרת.

סאמי סעדי: היום בנצרת עובדים יותר מ-1200 מהנדסים יהודים וערבים בנצרת בתעשיית ההייטק.

סאמי סעדי: זה גם משנה את דפוסי האלימות של החברה הערבית.

סאמי סעדי: זה לא רק משפיע על הכלכלה, ארונה והכנסות.

סאמי סעדי: היום אחוז הסטודנטים הערביים שלומדים את מקצועות ההייטק הכפיל את עצמו משנת 2012.

סאמי סעדי: זה נתונים מדהימים.

סאמי סעדי: זה גם משנה את כל העניין הזה.

איתן כבל: זאת אומרת, לא רק רוקחים.

סאמי סעדי: נכון.

איתן כבל: תודה חברי.

איתן כבל: סאמי ואני חברים הרבה מאוד שנים, ואני שמח לפגוש בך כאן.

איתן כבל: ברשותכם, ג'יאד אלעוברה ולאחר מכן דוד סנדובסקי, שמוליק דוד.

איתן כבל: ג'עפר פרחי יסכם את החלק הזה, והמנכ"ל – חאג' יחיא ולאחר מכן המנכ"ל.

איתן כבל: ג'לל אבוחסן ביקש גם כן ואני אאפשר לו.

איתן כבל: ברשותכם, בבקשה לקצר, כי יש לנו דיון נוסף שנוגע למגזר.

איתן כבל: בבקשה.

ג'יאד אלעוברה: אז אני בנוסף לכל מה שאמרו פה החברים, אני קודם כל אזכיר מי אני.

ג'יאד אלעוברה: אני מנהל מעוף ביישובים הבדואים בדרום, בנגב.

ג'יאד אלעוברה: אנחנו עושים עבודה לעידוד עסקים, פיתוח עסקים וכל מה שצריך.

ג'יאד אלעוברה: אני לא אתייחס לזה כי התייחסו לנתונים של מה שאנחנו עושים, אחר כך החברים פה.

ג'יאד אלעוברה: אני רק אתייחס לכמה דברים שאני חושב שהם צריכים להילקח בחשבון ולדבר עליהם.

ג'יאד אלעוברה: הכי חשוב זה אזורי תעשייה.

ג'יאד אלעוברה: אנחנו נסתכל על – למשל, שיש באזור תעשייה שהוא קיים משנת 1996 ושלא התפתח, לא פותח ולא הורחב.

ג'יאד אלעוברה: הדבר הזה מעלה את המחיר של המגרשים שם למיליון שקלים ומיליון וחצי שקלים, מחירים אסטרונומיים שאי אפשר לפתח עסקים שם, להקים עסקים ולשדרג עסקים שם.

ג'יאד אלעוברה: הדבר הזה מוביל לקריסת המסחר ועסקים, וגם כן התמהיל של אזור התעשייה שמוקם שם.

ג'יאד אלעוברה: אם ניקח למשל את עידן הנגב, הוא מופנה למפעלים.

ג'יאד אלעוברה: זה טוב, זה בסדר גמור, אבל צריך להסתכל גם כן על העסקים הקטנים, על המסחר.

ג'יאד אלעוברה: את זה צריך להוסיף ולהכניס את העסקים אלה כי אלה אנשים שמתפרנסים מזה, מזה קמים, מזה עובדים כל יום.

ג'יאד אלעוברה: עוד דבר שהוא חשוב מאוד בעיניי זה הבנקים.

ג'יאד אלעוברה: אם נסתכל על קרן בערבות המדינה, כל עוד הקרן לא מתייחסת למגזר באופן מיוחד וספציפי, בשביל להתייחס לעסקים במגזר ולתת להם עוד תמריץ ועוד דברים נוספים, זה לא יעזור וזה לא יקדם.

ג'יאד אלעוברה: אי אפשר להסתכל לעסק ברהט, בחורה או בכסייפה כמו עסק בתל אביב.

ג'יאד אלעוברה: זה לא אותו יחס.

ג'יאד אלעוברה: זה שני דברים שונים, זה עולם שונה.

ג'יאד אלעוברה: צריך לתת יחס אחר לדברים האלה.

איתן כבל: תודה אדוני.

ג'יאד אלעוברה: עוד מילה אחרונה בקשר לעסקים, רוב העסקים נשענים על צרכנות מקומית ולא על צרכנות נכנסת.

ג'יאד אלעוברה: זה דבר שהוא קשור לסטיגמה של הישובים הבדואים, הקיימת מהתקשורת.

ג'יאד אלעוברה: אני חושב שאם נעשה מיתוג ותקשורת טובה כלפי הדברים האלה, זה יסייע לנו.

ג'יאד אלעוברה: אני מסתכל על טירה, באקה, הזכרת את כפר קאסם.

ג'יאד אלעוברה: את טירה, יש את באקה, יש את הצפון.

ג'יאד אלעוברה: אם נסתכל קצת, נשנה את הדברים, את צורת הדיבור כלפי הבדואים, אז הדבר ישתנה.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: דוד סנדובסקי, בבקשה.

דוד סנדובסקי: אני פעיל חברתי, מייצג את החברה האזרחית כמו בהרבה נושאים אחרים.

דוד סנדובסקי: הוזמנתי על ידי קרן פרידריך.

דוד סנדובסקי: אני רוצה להגיד שהאינטרס הישראלי זה שילוב ערביי ישראל בישראליות, בממלכתיות והאזרחות הישראלית.

דוד סנדובסקי: הדרך לעשות את זה, זה פיתוח כלכלי אמתי, לא בצורת סיסמאות.

דוד סנדובסקי: יש הרבה ארגונים שעוסקים בזה, ואני שומע שהדבר הזה לא מתקדם.

דוד סנדובסקי: לכן צריך להקים פארקים תעסוקתיים-תעשייתיים שיכללו גם התייחסות לדור הצעיר, והדור הצעיר לא ילך לעבוד במפעל.

דוד סנדובסקי: בגלל שהוא משכיל, וצריך להבין את התהליכים האלה בחברה הערבית, הוא צריך מקומות בהייטק, במחקר ופיתוח, וצריך מרחבים משותפים והאפשרות הקים קו-אופרטיביים, אגודות שיתופיות, ולקדם עסקים קטנים של עצמאיים ושל קבוצות.

דוד סנדובסקי: כמובן גם לקבל תמיכה של הממשלה, וגם להכניס סוף סוף את המערכת הבנקאית לתוך המגזר הערבי ולהפסיק את האפליה הזאת.

דוד סנדובסקי: זה תפקיד ממלכתי של בנק ישראל שהוא ארגון ממלכתי של המדינה, ואין לי ספק שאם יהיה דיבור על זה וייצרו מודעות הדבר הזה יקרה.

דוד סנדובסקי: גם בפארקים התעשייתיים המשותפים צריך לעשות צדק חלוקתי.

דוד סנדובסקי: בזה עוסק גם יוסי יונה חבר הכנסת.

דוד סנדובסקי: הצדק החלוקתי, לחלק את זה בצורה נכונה, שוויונית ומתמרצת בין הרשויות הנוגעות בדבר.

דוד סנדובסקי: בסופו של דבר, אם אנחנו נלך בדרך הזאת זה יהיה טוב לכולם, וזה יהיה רע לארגוני הפשיעה.

דוד סנדובסקי: רע מאוד לארגוני הפשיעה.

דוד סנדובסקי: זה מה שאנחנו רוצים.

איתן כבל: תודה דוד, על כל אשר אתה עושה.

איתן כבל: אני יודע, אני מכיר את פעילותך, ובאמת יישר כוח מכל הלב.

איתן כבל: ג'עפר – סליחה, שמוליק דוד משתיל, ג'עפר וג'לל.

איתן כבל: בבקשה.

שמוליק דוד: אדוני, אני רוצה להיות לגמרי קונקרטי.

שמוליק דוד: בתכנית החומש הקודמת ביישובים הבדואים, הוקצו סכומים ניכרים להקמה של 5 אזורי תעשייה, מתוכם 1 קם והוא נחשב להצלחה, עם המורכבות שהוזכרה כאן עידן הנגב.

שמוליק דוד: מה קרה עם ארבעת האחרים?

שמוליק דוד: בשגב שלום הייתה גרירת רגליים מתמשכת, נכנסו עסקים חדשים, קטנים, לא מצליחים.

שמוליק דוד: יצאו החוצה.

שמוליק דוד: חלק מהעסקים שנכנסו לא היו מתאימים, לא עברו את ההליכים המתאימים, לא אושרו.

שמוליק דוד: הם יצאו החוצה, ולקח הרבה זמן עד שהדברים התארגנו עם מנהלת מקומית מיוחדת לנושא.

שמוליק דוד: בכל זאת, העסק תקוע לחלוטין.

שמוליק דוד: אזורים אחרים: אבו גרינת, אזור שלם בתכנון, בלי ביצוע בגלל תביעות בעלות.

שמוליק דוד: ביר הדאג', אי אפשר בכלל להתקרב לאזור הזה ולתכנן בו שום דבר.

איתן כבל: אל תגיד ביר הדאג', אני אשם בו.

שמוליק דוד: יפה מאוד, אנחנו זוכרים את ההיסטוריה בהקשר הזה.

שמוליק דוד: גם שם זה תקוע.

שמוליק דוד: ב – זה הגיע לחיתולי הביצוע.

שמוליק דוד: אנחנו יודעים שלפעמים יש הצלחות ולפעמים כישלונות, השאלה היא מה עושים איתם.

שמוליק דוד: נאמר לנו שהתקציב השנה בתכנית החומש החדשה כבר לא כולל את האזורים האלה, כבר לא מתייחס אליהם לחלוטין.

שמוליק דוד: נשארה שארית מהתקציב של תכנית החומש הקודמת שאמורה ללוות את האזורים האלה.

שמוליק דוד: מה הסכומים?

שמוליק דוד: למה הם יוקדשו?

שמוליק דוד: האם האזורים האלה ננטשים?

שמוליק דוד: האם האזורים האלה ממשיכים לקבל טיפול?

שמוליק דוד: האם יש להם מענים?

שמוליק דוד: אנחנו מבקשים - - -

איתן כבל: תודה שמוליק.

שמוליק דוד: לא, אני רוצה להיות קונקרטי.

שמוליק דוד: אני מבקש מהוועדה, אני מבקש ממשרד הכלכלה בנושא הזה איזשהו דין וחשבון.

שמוליק דוד: לא יתכן מצב שיש נטישה של האזור, הוא מוזנח, הוא נראה קטסטרופה, כסף של המדינה שוכב שם - - -

איתן כבל: איזה אזור?

שמוליק דוד: דיברתי על חמישה אזורים.

שמוליק דוד: אחד שהצליח, אחד שחצי הצליח ועוד שלושה שלא קיימים בכלל.

שמוליק דוד: אנחנו מבקשים להעביר לנו מה קורה.

שמוליק דוד: אני אומר, בואו תסבירו לנו מה קורה.

קריאה: שאלו אותך שלוש פעמים על איזה אזור תעשייה מוזנח אתה מדבר?

שמוליק דוד: יש הרבה מאוד קשיים ובעיות.

שמוליק דוד: אבו ברינת, עם מצב שאין בו עדיין פתרונות - - -

איתן כבל: תודה יקירי.

איתן כבל: ג'עפר פרח, בבקשה.

ג'עפר פרח: אנחנו הכנו עבודה ואנחנו עוקבים אחרי הנושא כבר כשלוש שנים, לכן אני רוצה לתת לכלכלנית שלנו מרוואה קצת להציג נתונים.

ג'עפר פרח: חשוב שנשמע מהאוצר, כי לדעתי עם כל הכבוד למה ש - - -

איתן כבל: יש פה נציגה של האוצר, נכון?

ג'עפר פרח: יש פה נציגה של האוצר.

ג'עפר פרח: מה שקורה - - -

איתן כבל: כבר אני אומר לך שתתכונני לתת התייחסות לעובדה שהנתון שהסתובב כאן שרק 5 מיליון שקלים מתוך 922 עד לרגע זה בעצם מומש.

ג'עפר פרח: זה יותר גרוע מזה.

ג'עפר פרח: למשרד הכלכלה יש תכנית רב שנתית לפיתוח תעשייה ביישובים הערביים.

ג'עפר פרח: אנחנו כבר שלוש שנים – משרד הכלכלה פספס את החלטה 922.

ג'עפר פרח: משרד האוצר מסרב לתקצב את התכנית שעבדתם עליה קשה ואני מציע שתציגו אותה, כי זה לא סוד צבאי.

ג'עפר פרח: זו עבודה שעשיתם במשרד הכלכלה.

ג'עפר פרח: לא ייתכן שמשרד האוצר תוקע את הנושא ואתם לא מציגים אותו ומציפים אותו כמו שצריך.

ג'עפר פרח: אתם יודעים את הצורך.

ג'עפר פרח: אני מציע רק שמרוואה תתייחס לנתונים על מה שקורה בשטח בישובים הערביים.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אני רק אבהיר שאמרתי 5 מיליון מתוך החלטה 922, לא - - -

ג'עפר פרח: יש אפס שקלים ב-922.

ג'עפר פרח: החלטה 922 בנושא של תעשייה מתייחסת לכיסוי של החלטות ממשלה קודמות ולא החלטה 922, ככה שהם רק משלמים על מה שהיה אמור להתבצע ב-2015.

איתן כבל: תודה ג'עפר.

איתן כבל: מרוואה, בבקשה.

מרוואה זועבי: אני מארגון מוסאווה.

מרוואה זועבי: אני רוצה להתייחס לנקודה מאוד חשובה.

מרוואה זועבי: החשיבות של הארנונה בנושא הזה היא קריטית.

מרוואה זועבי: עשיתי עיבוד של נתונים של הלמ"ס.

מרוואה זועבי: 2% מסך הכנסות של הרשויות המקומיות הערביות, שהן מהוות מבחינת שטח תעשייה 3.6%.

מרוואה זועבי: זה קטסטרופלי כי בעצם אין שינוי שם.

מרוואה זועבי: עבדתי על הנתונים משנת 2010 ועד היום.

מרוואה זועבי: היו כל מיני ישיבות, החלטות ממשלה וכלום לא השתפר.

מרוואה זועבי: פשוט מאוד, היו כל מיני תכניות שהוצאו וגם הוסתרו מאתנו.

מרוואה זועבי: ביקשתי 10 פעמים אולי ממשרד הכלכלה שישלחו את התכנית.

מרוואה זועבי: עשיתם שם עבודה, בואו תשתפו אותנו.

מרוואה זועבי: למה שנעשה עבודה כפולה?

מרוואה זועבי: כרגע חסר מיפוי של אזורי התעשייה, גם כדי שנדע מה קיים שם.

מרוואה זועבי: זה לא חכמה להקים אזורי תעשיה, אנחנו צריכים לבנות תכנית שמותאמת לעולם התעשייה החדש שעובר כל מיני שינויים ושדרוגים.

מרוואה זועבי: אנחנו חייבים גם להתייחס אליהם כחלק מהתכנית שלנו וגם לכוח האדם שעובד שם.

מרוואה זועבי: יש היום יותר דגש על מיומנויות רכות וזה חסר אצלנו בחברה הערבית.

מרוואה זועבי: אז גם כן זה חסר בכלל התכניות.

מרוואה זועבי: נקודה חיובית מכל מה שקורה כרגע זה שאחוז הנשים הערביות שעובדות עלה לפחות ב-5% בשנים האחרונות וזה מאוד מבורך.

מרוואה זועבי: אני כן יודעת שביעדים עד 2020 זה צריך לעלות ל-40% ויש שם השקעה מאוד מואצת, אבל עדיין חסרה השקעה בכלל המשק, בפרט באזורי תעשייה.

מרוואה זועבי: אני רק אתן דוגמה.

מרוואה זועבי: מבחינת מספרים, ההכנסה פר נפש ברשויות המקומיות היהודיות זה 1,786 שקלים.

מרוואה זועבי: יש פה סטייה קטנה אבל זה בערך 1,780.

מרוואה זועבי: ברשויות המקומיות הערביות זה 220.

מרוואה זועבי: זה אומר שהם יכולים לקבל פחות תקציבים.

מרוואה זועבי: אתמול הייתה בערוץ 2 כתבה על חינוך, איך משרד החינוך מתקצב את הרשויות המקומית בהתאם ליכולתה להשתתף בהוצאות פר תלמיד.

מרוואה זועבי: אז אתמול ראינו את העוול בין רעננה לבין - - -

איתן כבל: זה ברור.

מרוואה זועבי: בגלל זה אנחנו סובלים מזה היום.

מרוואה זועבי: בעיה אחרונה.

מרוואה זועבי: נצרת ורעננה זה אותו סדר גודל.

מרוואה זועבי: לנצרת יש שטח תעשייה של 115 דונם ולרעננה 364.

מרוואה זועבי: טייבה זה 10 ודימונה זה 162 כשזה אותו סדר גודל של עיר מבחינת מספר התושבים.

ג'עפר פרח: מה האוצר מתכוון לעשות?

ג'עפר פרח: זה שתעשייה בנצרת נאלצת ללכת לציפורי ולהתחנן לנצרת עלית שתתחלק אתה בארנונה, זה לא עובד.

ג'עפר פרח: אני התחלתי את הסיפור של אזורי תעשייה משותפים עם ירון זליכה, כשהיה חשב במשרד האוצר.

ג'עפר פרח: זה לא עובד.

ג'עפר פרח: אנחנו מתחננים למנהלות משותפות.

ג'עפר פרח: תעזבו אותנו מהסיפור הזה, זה לא עובד.

ג'עפר פרח: אנחנו רוצים שמישהדאווי, לא יקים את המחסנים שלו בציפורי והגיע הזמן שיקים אותם במשהד, כי נצרת עלית לא מוכנה להתחלק עם משהד.

ג'עפר פרח: נקודה, זה לא יקרה.

ג'עפר פרח: התוספת התקציבית שקיבלתם השקעתם אותה שוב באזורי תעשייה יהודים או בהתנחלויות או ביישובים יהודיים ועוד פעם השארתם את היישובים הערבים.

ג'עפר פרח: התוצאה, שהיום יש 130 עסקים בסחנין, שמחכים ומתחלקים על מכרז של 30 חלקות.

ג'עפר פרח: 130 נלחמים על 30 חלקות.

ג'עפר פרח: אתם יודעים שזה תקוע, אי-אפשר לחלק אותם וכל הזמן שיש שם בלגן.

ג'עפר פרח: בלי שיהיו 130 חלקות - - -

קריאה: חולק.

ג'עפר פרח: חולק?

ג'עפר פרח: אני מקווה שאנשי העסקים כבר יודעים עם זה.

ג'עפר פרח: מה תעשו עם ה-100 שמחכים לחלקות בסחנין?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ג'אלל אבוחסין בבקשה.

ג'אלל אבוחסין: חברים יקרים.

ג'אלל אבוחסין: מכל ליבי אני רוצה שהשכן שלי יהיה עשיר, יהיה לו טוב, יחיה ברמה טובה, עם ילדים, עם הנכדים וגם לי יהיה טוב.

ג'אלל אבוחסין: אם לשכן שלי טוב, אז גם לי טוב.

ג'אלל אבוחסין: לב הארץ היא רק אחת במדינה, בראש העין.

ג'אלל אבוחסין: אבל יש לנו ארץ קטנה אבל היא גדולה במעשיה.

ג'אלל אבוחסין: איפה המשולש?

ג'אלל אבוחסין: איפה הגליל?

ג'אלל אבוחסין: היה לי אורח שר ירדני לפני שבוע.

ג'אלל אבוחסין: לקחתי אותו לקיסריה למסעדה.

ג'אלל אבוחסין: נכנסנו לאזור התעשייה.

ג'אלל אבוחסין: אמרתי לו שזה אזור תעשייה.

ג'אלל אבוחסין: הוא נדהם.

ג'אלל אבוחסין: הוא אמר לי: זה אזור תעשייה?

ג'אלל אבוחסין: אמרתי שכן.

ג'אלל אבוחסין: הוא אמר: אני חשבתי שאני נכנס לסוצ'י ברוסיה למונדיאל.

ג'אלל אבוחסין: זה מרוב שיש תפארת באמת של אזור התעשייה הזה.

ג'אלל אבוחסין: הוא היה באזור התעשייה בבקה אל גרבייה.

ג'אלל אבוחסין: זה היה ממש עלוב.

איתן כבל: אמרת לו איפה זה?

ג'אלל אבוחסין: אמרתי לו והוא ביקר גם, זה עלוב.

ג'אלל אבוחסין: כמו כרמיאל, אזור תעשייה לתפארת.

ג'אלל אבוחסין: מה עם דיר אל אסאד ובעיינה וכל היישובים שממול ממש?

ג'אלל אבוחסין: אני רוצה שיהיה לי טוב וגם לשכן שלי יהיה טוב.

ג'אלל אבוחסין: כל הביטחוניסטים במדינה אומרים וצודקים שהכלכלה טובה לכולנו, לכל אזרחי המדינה.

ג'אלל אבוחסין: היא הביטחון האמתי של המדינה.

ג'אלל אבוחסין: אני בטוח שהיא תוריד את הפשיעה גם במגזר הערבי.

ג'אלל אבוחסין: למה?

ג'אלל אבוחסין: כי יש עוני במגזר הערבי.

ג'אלל אבוחסין: לכן אדוני היושב ראש, אני מכיר אותך היטב ואני מכיר את דעותיך.

ג'אלל אבוחסין: אני מבקש שתעשה את הכול למען דו קיום אמיתי בין יהודים לערבים על-מנת שנחיה כאן לנצח ונחיה באהבה ולא בשנאה.

ג'אלל אבוחסין: תודה.

איתן כבל: תודה ג'אלל, אני מאוד מעריך את הדברים שלך, באמת כל הכבוד.

איתן כבל: נסר, ראש המועצה של דיר אל אסד.

נסר נסעאללה: הישיבה היא לדיון בהקמת אזורי תעשייה ביישובים הערביים.

נסר נסעאללה: אני בא הפוך, אני בא לבקש להוציא את אזור התעשייה מהיישוב שלי.

נסר נסעאללה: אני אסביר.

נסר נסעאללה: כל היישוב שלי הוא אזור תעשייה.

נסר נסעאללה: מחוסר אזור תעשייה, כל היישובים שלנו הפכו לאזור תעשייה.

איתן כבל: זה קשור גם לדיון שהיה אתמול.

נסר נסעאללה: נכון.

נסר נסעאללה: היום כל העסקים של התושבים מתחת לבתים.

נסר נסעאללה: העסקים המזהמים, העסקים הנקיים.

נסר נסעאללה: כמובן בתכניות המתאר שלנו ובתכניות המפורטות אין להקים מסחר או תעשייה מתחת לבתים.

נסר נסעאללה: זה הופך את כל בעלי העסקים לעבריינים ומשלמים מאות אלפי שקלים בלית ברירה וממשיכים לעבוד.

נסר נסעאללה: זה גורם נזק, גם עושה פקקים ומשפיע על איכות החיים בסביבה.

נסר נסעאללה: מגיע גם לנו לישון אחר הצהריים ובערב שיהיה שקט.

נסר נסעאללה: הכבישים שבין כה הם צרים, שלא יהיו פקוקים בכלל פריקה וטעינה.

נסר נסעאללה: לכן אמרתי את זה בציניות, אני מבקש להוציא את אזור התעשייה מהיישוב שלי.

נסר נסעאללה: היום אומרים שלא נותנים לכל יישוב אזור תעשייה אלא שיש אזורי תעשייה אזוריים.

נסר נסעאללה: אנחנו מסכימים לאזורים אבל איפה צריך לעשות את זה?

נסר נסעאללה: יש לנו שטח, אדוני היושב ראש.

נסר נסעאללה: אתמול דיברו על הטורבינות וזה באזור המיועד לנו לאזור תעשייה.

נסר נסעאללה: מנהל התכנון מסרב.

נסר נסעאללה: יש לנו כבר הרשאה ויש לנו חלק מהתב"ר לתכנן את אזור התעשייה.

נסר נסעאללה: לכן, אנחנו לא נסרב שגם האזור הזה ישרת אל כל האוכלוסייה מסביב, כי אין לנו מקום אחר.

נסר נסעאללה: לכן צריך לעזור לנו ולהוציא את ההרשאות ממשרד הכלכלה, שהובטחו לנו.

איתן כבל: חבר כנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בבסיס להחלטה 922 היה הנושא הכלכלי של היישובים הערביים ואיך לתמוך בכלכלה ודיברו על הפוטנציאל הכלכלי שטמון בתוך האוכלוסייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאני מדבר על אזורי תעשייה, בין אם זה ליישובים עצמם ובין אם הם משותפים, קודם כל אנחנו צריכים להבין מה המטרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המטרה צריכה להיות בשלושה נתיבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחד, מקומות עבודה לאנשים שהם מובטלים או בלתי מועסקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש אנשים שלא נכנסו בכלל למעגל העבודה ואז הם לא נכנסים לסטטיסטיקה של המובטלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שניים, זה ההכנסות לרשויות המקומיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלוש, זה בעלי עסקים שיוכלו להתפתח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כדי ליישם את זה, אנחנו צריכים לפתח אזורי תעשייה קיימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שאזור תעשייה בטייבה למשל, שהיא העיר שלי, שהוא מאושר משנות השבעים, עד היום הוא לא מחובר למערכת ביוב מרכזית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רוב הכבישים שלו לא מפותחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שנמצא שם זה בלוקים, זה מוסכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפוטנציאל שלו הוא גדול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היות ויש לנו גם בעיה בנושא של תחומי שיפוט וביישובים הערביים לא מפתחים ולא מקדמים אזורי תעשייה, אז בואו נאשר אזורי מלאכה קטנה ומסחר ואזורי תעשייה משותפים אזוריים כדי שיהיה צדק בחלוקת המשאבים גם במגרשים, גם בעובדים וגם בהכנסה לרשויות המקומיות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת אזברגה.

ג'מעה אזברגה: רציתי להתייחס להיעדר מקומות להשכרה.

ג'מעה אזברגה: המחסור הזה עושה את זה יותר יקר ואז אפילו בעלי עסקים שפותחים לשלושה או ארבעה חודשים, אחר-כך הם קורסים.

ג'מעה אזברגה: נקודה נוספת, יותר מסובכת, היא העניין של תביעות בעלות.

ג'מעה אזברגה: אני מכיר מישהו שיש לו 170 דונם בתוך אזור התעשייה.

ג'מעה אזברגה: עדיין לא הסדירו את זה 30 שנה בגלל דברים בירוקרטיים.

ג'מעה אזברגה: זה קשור פעם למנהל מקרקעי ישראל, פעם קשור לראש ממשלת הנגב.

ג'מעה אזברגה: אתה יודע, הנגב זאת מדינה נפרדת.

איתן כבל: נכון.

ג'מעה אזברגה: פעם קשור לכל הבירוקרטיה הזאת.

ג'מעה אזברגה: גם הרשויות שצריכות פעם אחת לחתוך בעניין הזה לא עושות זאת.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, אני מבקש לנציגת האוצר להתייחס לטענות שעולות כאן לגבי העובדה ש-5 מיליון החלטה 922 הוצאו.

איתן כבל: חלק אומרים שבכלל אין שם כלום.

קריאה: התקצוב צריך להיות בכל שנה זה אחוזים – 922 זה 30% מתקציב הפיתוח באותה רשות מתקציב היחידה.

קריאה: אז כלום לא התקבל מזה.

נועה שוקרון: אני רפרנטית תעשייה ומסחר באגף התקציבים משרד האוצר.

נועה שוקרון: כמו שאמרו פה, בעצם החלטה 922 מדברת על הקצאת שיעור מסוים מסך התקציב של מנהל אזורי תעשייה.

נועה שוקרון: ההחלטה מדברת בשנת 2018 על 42.5% שיוקצה לאזורי תעשייה במגזר הערבי.

נועה שוקרון: זה סכום מכובד.

נועה שוקרון: מדובר גם בפי 2 מחלקם באוכלוסייה בסופו של דבר.

נועה שוקרון: נכון לשנת 2018 הדבר הזה מיושם ואנחנו עוקבים אחריו.

איתן כבל: את צריכה לקחת בחשבון את הפער.

איתן כבל: זה פער של כמעט 50 שנה.

נועה שוקרון: שוב, זה מה שעלה בהחלטת ממשלה, שמשרד האוצר דחף רבות כדי לקדם אותה.

איתן כבל: התכוונתי שלא צריך לייפות אותה יותר ממה שהיא לא.

נועה שוקרון: בסדר גמור.

נועה שוקרון: המספרים הם 42.5% ובכך אנחנו עוסקים.

קריאה: כמה כסף יש?

קריאה: האחוז הזה שווה 61 מיליון.

קריאה: 61 מיליון שאמורים לכסות החלטות ממשלה קודמות.

נועה שוקרון: לא.

נועה שוקרון: 61 מיליון שאמורים להקצות לאזורי תעשייה במגזר הערבי.

נועה שוקרון: לגבי איזה אזורי תעשייה במגזר הערבי, אומר בכנות - - -

קריאה: רגע, למתי זה?

נועה שוקרון: לשנת 2018.

נועה שוקרון: אנחנו עומדים בהחלטת הממשלה.

נועה שוקרון: לגבי שנת 2019 יש תחום אחר וגם הוא בתכניות העבודה של משרד הכלכלה ייועד לפיתוח אזורי תעשייה במגזר הבדואי.

נועה שוקרון: ההחלטה מיושמת מבחינתנו.

איתן כבל: אני אבקש משי להציג ולהתייחס לדברים שהועלו על-ידי חברי הכנסת ועל-ידי אחרים.

איתן כבל: לפני כן אני רוצה להודות לכלכלנים נועם בוטוש, אליעזר שוורץ וכמובן לעמי צדיק, שהוא חלק בלתי נפרד מהוועדה ועומד בראש האגף לפיקוח תקציבי במרכז המידע והמחקר של הכנסת.

איתן כבל: אני רוצה להודות לו על המסמכים הטובים והמאלפים שהכנתם לישיבת הוועדה הבוקר.

איתן כבל: המסמכים האלה הונחו בפני חברי הוועדה.

איתן כבל: באמת תודה.

שי רינסקי: אני מתחבר למה שנאמר פה.

שי רינסקי: אין ספק שפעילות כלכלית עוזרת למניעת אבטלה, מניעת פשיעה, חינוך, איכות חיים, דו קיום.

שי רינסקי: אני רוצה לחלק את התשובה שלי לשניים.

שי רינסקי: קודם לגבי העסקים הקטנים ואחרי זה לגבי אזורי תעשייה.

שי רינסקי: לגבי העסקים הקטנים אני רוצה לתת קצת מספרים.

שי רינסקי: בשנת 2017 נתנו שירות לכ-4,000 בעלי עסקים במגזר הלא יהודי.

שי רינסקי: אם אני אתן קצת ניתוחים ספציפיים לגבי הבדואים בדרום, שבהם אנחנו משקיעים לא מעט, עד כדי כך שלאנשי המעו"ף יש מכוניות 4X4 כדי להגיע לבעלי העסקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את הלא מעט אני לא יכול להעריך.

שי רינסקי: אנחנו משקיעים בכך ביועצים ומרצים דוברי ערבית.

שי רינסקי: יש אתר אינטרנט בערבית.

שי רינסקי: הקמנו ארבעה מרכזי עסקים במגזר הלא יהודי.

שי רינסקי: רק ברהט נתנו ב-2016 שירות לכ-600 בעלי עסקים.

שי רינסקי: הקמנו יחד עם תכנית עיסאווה.

שי רינסקי: אם יהיה לנו זמן, ניר ידבר על-כך.

שי רינסקי: נתנו הלוואות לעידוד נשים.

שי רינסקי: בשנת 2018 נתנו שירות ל-447 הלוואות לנשים.

שי רינסקי: קרן ערבות מדינה נתנה לאו דווקא למגזר הבדואי אלא בכלל כ-215 הלוואות לעסקים לא יהודיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה סדר הגודל של ההלוואות?

שי רינסקי: אני לא יודע להגיד לך את המספר.

שי רינסקי: ניר ישלים אחרי זה ואני אשמח שהוא ייתן את הנתונים.

שי רינסקי: בעיקרון, כל שירות המעו"ף הוא בהנחה משמעותית ביחס למגזר הלא יהודי וכל השירותים שיש שם.

שי רינסקי: 45 בעלי עסקים הקימו אתרי אינטרנט בזכות השירות שאנחנו נתנו.

שי רינסקי: אנחנו מתגאים בזה כי זה מספרים יפים עבור מסחר מקוון.

שי רינסקי: דיברתם על סגירה של מפעלים.

שי רינסקי: אני יכול להגיד לכם שבשנת 2017 נפתחו בטירה 185 עסקים חדשים, שזה גידול של 10%.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לתושבי טירה אלא ליהודים שהגיעו לטירה?

שי רינסקי: מי שגר בטירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שהעסק בטירה, כי זה שונה לגמרי?

שי רינסקי: ניר, זה מספר העסקים ביישוב או שבעל העסק גר ביישוב?

ניר בן אהרון: זה עסקים שרשומים ביישוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה ממש שכנים שלי ואני יודע מה קורה שם, זה לא תושבים.

קריאה: אין עדיפות לתושבי המקום, זה גם אנשים מבחוץ.

קריאה: אגב, אותו דבר באזורי התעשייה המשותפים.

קריאה: גם אנשים באים מבחוץ למכרז.

שי רינסקי: אמת ויציב, אין העדפה.

שי רינסקי: כל מי שרוצה להקים עסק בכל מקום.

שי רינסקי: ברהט נפתחו 240 עסקים מול 200 עסקים ב-2017.

שי רינסקי: יצאנו עכשיו במסלול - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יכולים לראות את הנתונים?

שי רינסקי: בטח.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אני אבקש לקבל את הכל בצורה מסודרת.

שי רינסקי: בשבוע שעבר יצאנו לתקצוב של 10 מפעלים צמודי דופן בנגב למגזר הבדואי.

שי רינסקי: זה סבסוד שאנחנו נותנים להקמת המפעלים.

שי רינסקי: מעבר לזה שאנחנו מסבסדים ונותנים במכרז, אם תקים מפעל תקבל סבסוד של עד 3-4 מיליון שקלים להקמת המפעל.

שי רינסקי: זה בנוגע למסלול תעסוקה שמיועדים למגזר הלא יהודי.

שי רינסקי: מעל 1,000 עובדים ב-2017 נהנו מהמסלול הזה.

שי רינסקי: אם דיברתם על "סודה סטרים", אני חושב שדווקא "סודה סטרים" זאת דוגמה מאוד טובה.

שי רינסקי: כ-900 עובדים עובדים שם.

שי רינסקי: דיברתי עם העובדים וראיתי איך הם מרוצים ומרוצות מהעבודה שם.

שי רינסקי: זה נכון, שכמו שנאמר על-ידי היושב ראש, אי-אפשר להישען באזור תעשייה על מפעל דגל אחד.

שי רינסקי: לכן אזור התעשייה שם הוא גדול ויש שם לא מעט יזמים בדואים שהולכים להקים שם את המפעלים שלהם.

שי רינסקי: בסך-הכול יש שם תמהיל יפה.

שי רינסקי: דיברתם על מפעלים במצוקה.

שי רינסקי: יש קרן למפעלים במצוקה.

שי רינסקי: כל מפעל שעומד בקריטריונים רשאי לבקש בקשה.

שי רינסקי: ידונו בה ואם אפשר לעזור זה ייעשה בשמחה.

שי רינסקי: נאמר פה על-ידי סמי מ"צופן", שני מרכזי הייטק שיוקמו בשנה הקרובה.

שי רינסקי: אחד ייצא ממש בחודש וחצי הקרוב באזור המרכזי והשני יהיה בצפון.

שי רינסקי: אנחנו באמת רוצה שיוקמו מרכזי הייטק ואנחנו שמים על זה עין גדולה.

שי רינסקי: לגבי אזורי תעשיה.

שי רינסקי: אין חולק על-כך שצריך לעשות עוד אבל צריך להסתכל גם על הכוס המלאה.

שי רינסקי: מה זה הכוס המלאה?

שי רינסקי: אנחנו יודעים שיש לנו חוסר באדמות ברשויות הלא יהודיות.

שי רינסקי: אנחנו יודעים שיש בעיה עם הסטטוטוריקה ולכן הושקעו - - -

קריאה: אני מבין שזה לא פוליטי פרופר, אבל תגיד לי, למה אתה רואה בנו לא יהודים?

קריאה: אתה לא רואה שאנחנו ערבים, שזה מאפיין?

קריאה: שאנחנו עם.

קריאה: אני לא קורא לך לא ערבי, כי אתה לא רק לא ערבי, אתה גם לא צרפתי ולא אנגלי, אתה יהודי.

קריאה: אני ערבי אז תגיד ערבי.

שי רינסקי: מבחינתי יש גם צ'רקסים, דרוזים, כולם.

שי רינסקי: ב-32 רשויות אנחנו נמצאים בקידום תב"עות שיביאו את הצעד הבא לפיתוח אזורי תעשייה.

שי רינסקי: זה, אדוני היושב ראש, מהפכה.

שי רינסקי: בסופו של דבר, כשיש תב"ע ברשות מקומית, אחרי השלב הזה מגיע שלב הפיתוח.

שי רינסקי: זה נכון, כמו שנאמר פה.

שי רינסקי: יש לנו תכנית של כמה מאות מיליוני שקלים שאנחנו יושבים עם האוצר בימים אלו - - -

קריאה: שי, כמה?

קריאה: זה בין מיליארד ל-3 מיליארד ולא כמה מאות.

שי רינסקי: מה זה משנה אם זה 500 או מיליארד?

ג'עפר פרח: הוועדה ביקשה שתעבירו להם את התכנית.

איתן כבל: שי, אני רוצה לסיים.

שי רינסקי: תקבל את כל הנתונים.

שי רינסקי: ממש בימים אלו אנחנו בהתדיינות סופית עם משרד האוצר כדי להשלים עוד כ-30 מיליון שקלים מ-922.

שי רינסקי: אני מניח שנהיה אנשי בשורה ממש בחודש הקרוב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה לסכם, ברשותכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקופה של 922 עברה מחצית.

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני רוצה לומר את הדבר הבא.

איתן כבל: תודה לשי ותודה לכולם.

איתן כבל: הנושא הזה לא עולה פעם ראשונה בוועדה.

איתן כבל: כל דיון כזה מקדם עוד קצת.

איתן כבל: לא אמרתי שאנחנו יוצאים כאן וכל תאוותנו בידינו.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שגם בדיונים הקודמים הצלחנו לממש כמה דברים.

איתן כבל: אני מבקש שקיפות בהתנהלות, במובן הזה שאני מבקש שכל הנתונים שאדוני הציג בפנינו יועברו אלינו בצורה מסודרת כדי שנוכל לפרסם אותם.

איתן כבל: אמרת שאתה אמור לסיים את העניין של מאות מיליונים של אזורי התעשייה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את המאות או מיליארדים.

איתן כבל: אני מבקש קודם כל את העניין של ה-30 מיליון ואת ההתייחסות לשאלות שהיו פה.

איתן כבל: אנא ממך, תוך 10 ימים אני מבקש את הנתונים.

איתן כבל: בבקשה שי, זאת ועדת הבית שלכם, אז אנא, אני מצפה לקבל את זה בצורה מסודרת.

איתן כבל: שנית.

איתן כבל: לאחר שתושלם התכנית של המאות ולכן היא הולכת, אני אבקש לקבל בכתב.

ג'עפר פרח: היא קיימת, היא הוצגה בפני האוצר.

ג'עפר פרח: אנחנו יודעים שהיא קיימת והם יודעים.

ג'עפר פרח: אנחנו רוצים לעזור להם לשכנע את האוצר.

איתן כבל: זאת לא הודעה לעיתונות, אחי.

איתן כבל: תן לי, ברשותך לקדם את העניין.

איתן כבל: אני מבקש את זה כוועדה.

איתן כבל: את העבודה שלי אני יודע לעשות לא רע בעיקר כשאני רוצה.

איתן כבל: ברשותך, אני מבקש את הדברים האלה.

קריאה: מה עם המשולש?

איתן כבל: הלוואי והייתי יודע לתת את כל הנתונים עכשיו.

איתן כבל: ברשותך, אני מבקש התייחסות מסודרת לשאלות שעלו פה.

איתן כבל: אנחנו נעקוב אחרי הדברים האלה מקרוב בפתיחת מושב החורף.

איתן כבל: אנחנו נשתדל מאוד לקיים דיון מיוחד.

איתן כבל: ברשותך, הישיבה נעולה.