ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 833, 2018-07-15 09:41

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם.

מירב בן ארי: אנחנו נפתח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מירב בן ארי: היום ה-15 ביולי 2018, ג' באב התשע"ח.

מירב בן ארי: אני אחליף את חבר הכנסת אלי אלאלוף.

מירב בן ארי: אנחנו נעסוק בהצעת תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (התנאים למתן הטבות לרווחה כלכלית), התשע"ח- 2018.

מירב בן ארי: אני אומר שמבחינתי זה אירוע מאוד מרגש.

מירב בן ארי: אני העברתי את הצעת החוק בטרומית בדיוק לפני שנה, ביולי 2017, אז העברתי בטרומית ואמרו לחכות חצי שנה למשרדי הביטחון והאוצר, אבל חיכינו שנה.

מירב בן ארי: בשנה הזאת ניהלתי סוג של רדיפה אחרי המשרדים יחד עם שמרית שייאמר לזכותה שעזרה לי.

ריקי מורד: שמרית עוזרת לכולם.

מירב בן ארי: כן, אבל היא ספציפית הייתה מעורבת כאן וגם אני הייתי מעורבת.

מירב בן ארי: אני לא מביאה חוק ואומרת שיהיה מה שיהיה אלא אם אני מביאה חוק, אני רוצה שהתקנות יגיעו.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה חשוב כי בסוף המדינה היום פעם ראשונה באה וכן מכירה באחים השכולים בגלל שהם אחים של ולא רק בגלל שהם בנים ובנות של.

מירב בן ארי: אנחנו נתחיל בהקראה ונשמע הערות במהלך הדיון.

רחל לניאדו: בוקר טוב.

רחל לניאדו: מנכ"לית ארגון יד לבנים.

רחל לניאדו: אני אמרתי למנהלת הוועדה שלא קיבלנו זימון לוועדה היום.

רחל לניאדו: אנחנו ארגון יציג ואני חושבת שזה לא תקין.

מירב בן ארי: את כאן ופעם הבאה ידאגו להזמין אתכם.

שמרית גיטלין שקד: טיוטת תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (התנאים למתן הטבות לרווחה כלכלית), התשע"ח- 2018 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 15א, 15ד, 28א ו-37 לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש"י-1950 (להלן – החוק), ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנס, אני מתקין תקנות אלה: פרק א': כללי

שמרית גיטלין שקד: בתקנות אלה –

שמרית גיטלין שקד: "המועצה להשכלה גבוהה" – המועצה להשכלה גבוהה שהוקמה בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958 (להלן – חוק המועצה להשכלה גבוהה).

שמרית גיטלין שקד: "מוסד סיעודי" – כהגדרתו בסעיף 223 לחוק ביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995.

שמרית גיטלין שקד: "קבלה" – אחד מאלה, זולת אם נקבע אחרת בתקנות אלה:

שמרית גיטלין שקד: בהיעדר חשבונית מס מקורית או קבלה מקורית יצרף המבקש העתק נאמן למקור מקורי של חשבונית המס המקורית או הקבלה המקורית, לפי העניין, בחתימה ובחותמת של מי שהוציא את חשבונית המס המקורית או הקבלה המקורית ואישור של גורם מממן על ההשתתפות וגובה ההשתתפות במימון ההטבה לרווחה כלכלית או אישור על אי השתתפות של הגורם המממן בהטבה לרווחה כלכלית המבוקשת, במקרה שקיים מימון מגורם נוסף.

שמרית גיטלין שקד: יש כאן בעצם הוראה מהותית.

שמרית גיטלין שקד: היא נמצאת בתוך ההגדרה, אבל למעשה היא הוראה שיש לה משמעות.

שמרית גיטלין שקד: בעצם אדם צריך להגיש או קבלה, ואם אין בידו את הקבלה המקורית, אומרת פסקה (2) שהוא צריך לצרף גם העתק נאמן למקור אבל בנוסף לכך גם אישור של גורם מממן אם הוא קיבל השתתפות מגורם אחר או אישור שהוא לא קיבל כל השתתפות מגורם נוסף.

שמרית גיטלין שקד: "שנת לימודים" – שנה המתחילה בחודש ספטמבר ומסתיימת בחודש אוגוסט בשנה שלאחריה.

מירב בן ארי: זו שנת לימודים רגילה של בית ספר או אקדמית?

מירב בן ארי: שנת לימודים אקדמית מסתיימת ביוני.

קריאה: זה גם וגם.

קריאה: זה כולל את יולי.

שמרית גיטלין שקד: הוראות כלליות

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי תקנות אלה יינתן רק לאחר שהמבקש הציג לקצין התגמולים הוכחה כי מיצה את זכויותיו מול הגורם המממן לפי התנאים והכללים של הגורם המממן, זולת אם נקבע מפורשות אחרת בתקנות.

שמרית גיטלין שקד: גובה הסיוע לפי תקנות אלה, יהיה בסכום שלא יעלה על הסכום המרבי הקבוע לגבי אותה הטבה כמפורט בסעיף 15ד לחוק, או על התשלום ששילם המבקש בפועל, הנמוך מביניהם.

שמרית גיטלין שקד: במקרה בו קיבל המבקש סיוע מגורם מממן, מגובה הסיוע הקבוע לגבי אותה הטבה כמפורט בסעיף 15ד לחוק ינוכה סכום ההשתתפות של הגורם המממן.

שמרית גיטלין שקד: קצין התגמולים רשאי לבקש כלל מסמך נוסף הנדרש לו לצורך בחינת הבקשה והחלטה בבקשה לסיוע לפי תקנות אלה.

שמרית גיטלין שקד: הטבות לפי פרקים ט', י', י"א וי"ב לתקנות אלה לא יינתנו למי שאינו תושב ישראל כהגדרתו בסעיף 15א(ה)(2) לחוק, אף אם התקיימו לגביו כל יתר התנאים לקבלתן.

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרקים ב', י"ג, י"ד ו-ט"ז לא יינתן למבקש השוהה במוסד סיעודי ומקבל סיוע בעד השהייה במוסד לפי סעיף 8א או 11 לחוק.

שמרית גיטלין שקד: לעניין זה – "מוסד סיעודי" – כהגדרתו בסעיף 223 לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995.

מירב בן ארי: נשמע הערות.

מירב בן ארי: יש לך הערות?

שמרית גיטלין שקד: אנחנו הטמענו את ההערות שלנו בנוסח.

שמרית גיטלין שקד: קיימנו אתם ישיבות ארוכות.

מירב בן ארי: עוד הערות לגבי פרק א'?

מירב בן ארי: אין.

מירב בן ארי: נמשיך.

שמרית גיטלין שקד: פרק ב': לשכול סיוע במימון שכר לימוד לתואר ראשון או הכשרה מקצועית (לפי סעיף 15ד(ג) לחוק)

שמרית גיטלין שקד: בפרק זה – "מבקש" – שכול המבקש סיוע ללימודים לאחת ממטרות אלה (להלן – לימודים), לפי העניין:

שמרית גיטלין שקד: לימודים במוסד להכשרה מקצועית.

שמרית גיטלין שקד: "מוסד אקדמי" – מוסד מוכר כמשמעותו סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה.

שמרית גיטלין שקד: "מוסד להכשרה מקצועית" – מוסד להכשרה מקצועית של משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים, וכן מוסד אחר להכשרה מקצועית ששר משרדי הממשלה הכיר בו, על פי סמכותו בחיקוק שבתחום אחריותו.

שמרית גיטלין שקד: "מוסד מוכר" – מוסד אקדמי או מוסד להכשרה מקצועית.

שמרית גיטלין שקד: "שכר לימוד שנתי" – שכר הלימוד השנתי הבסיסי שקבעה המועצה להשכלה גבוהה ללימודי תואר הראשון ללא הוצאות נלוות מכל סוג.

שמרית גיטלין שקד: סיוע ללימודים אקדמיים לשם קבלת תואר ראשון יינתן למבקש שהתחיל את הלימודים בטרם הגיעו לגיל 60.

שמרית גיטלין שקד: המסמכים הנדרשים כתנאי לסיוע המבקש לקבל סיוע לפי פרק זה, יגיש בקשה בעד כל שנת לימודים, ויצרף לבקשתו –

שמרית גיטלין שקד: אישור המוסד על תחום הלימודים או ההכשרה המקצועית, משכם, עלותם וסוג התואר או התעודה המוענקים בסיומם.

שמרית גיטלין שקד: הצהרה של המבקש לגבי גובה הסיוע שמקבל מגורם מממן כלשהו.

שמרית גיטלין שקד: מבקש שהוא עובד שכיר יגיש גם אישור ממקום עבודתו לפיו המבקש מקבל או לא מקבל סיוע ממקום עבודתו.

שמרית גיטלין שקד: סכום הסיוע ללימודי תואר ראשון, למעט לימודי הנדסה ומשפטיים, לא יעלה על שכר הלימוד השנתי בכל שנה, לא יותר מ-3 פעמים שכר הלימוד השנתי בסך הכול.

שמרית גיטלין שקד: סכום הסיוע ללימודים להכשרה מקצועית לא יעלה על שכר הלימוד השנתי.

שמרית גיטלין שקד: לא יינתן סיוע לפי פרק זה יותר מפעם אחת ולא יינתן סיוע לפי פרק זה ליותר ממטרה אחת בלבד.

מירב בן ארי: הערות.

רחל לניאדו: מנכ"לית ארגון יד לבנים.

רחל לניאדו: אנחנו רוצים להביא את התייחסות שלנו לנושא הגיל.

רחל לניאדו: ראשית, אני מוצאת שיש אפליה בין גיל ללימודי תואר עד גיל 60 ולימודי תעודה עד גיל 65.

רחל לניאדו: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו מדברים עליהם רבות הוא גם נושא של לימודים וגם נושא של תעסוקה שהוא בעצם כלי שיקומי עבור ההורים האלה.

רחל לניאדו: אני חושבת שהיום ראוי, אם לא עד גיל 67, גיל פרישה, לפחות להשוות את שניהם עד גיל 65.

יעקב גוטליב: רציתי לומר את הדברים שנאמרו עתה.

יעקב גוטליב: אני יושב ראש עמותת צדק למשפחות הנופלים.

יעקב גוטליב: אמרה הגברת דברים נכונים.

יעקב גוטליב: לא ברור לי דבר אחד.

יעקב גוטליב: בסעיף 8 כתוב תואר ראשון ללימוד משפטים שלוש פעמים וסעיף (ב) כתוב ארבע פעמים.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: כתוב למעט לימודי הנדסה ומשפטים.

מירב בן ארי: למעט.

מירב בן ארי: לכן עשו סעיף נפרד להנדסה ומשפטים.

יעקב גוטליב: כתוב "סיוע לתואר ראשון בהנדסה ומשפטים לא יעלה על שכר הלימוד השנתי בכל שנה, ולא יותר מ-3 פעמים שכר הלימוד השנתי בסך הכול".

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: החריגו את הנדסה ומשפטים.

מירב בן ארי: זה בסדר.

מירב בן ארי: צריך להחריג אותם בגלל אופי הלימודים.

יעקב גוטליב: את זה רציתי להעיר.

מירב בן ארי: משרד הביטחון.

ריקי מורד: ראש היחידה לתגמולים ורווחה כלכלית.

ריקי מורד: אני רוצה לומר כפתיח שכל הפרויקט הזה של החקיקה ו התקנות הוא למעשה מעגן מצב קיים.

מירב בן ארי: אני יודעת.

מירב בן ארי: זה היה בחבילה של הטבות וזה לא היה בחקיקה.

מירב בן ארי: כמו, להבדיל, שאנחנו עושים לגבי נכי צה"ל, שהכול היה מפוזר ועכשיו זה מגיע לחקיקה.

מירב בן ארי: המצב הקיים הוא שבעצם לימודים אקדמיים הם גיל 60 והכשרה מקצועית עד גיל 65.

ריקי מורד: יש לזה איזשהו רציונל שאומר שהכשרה מקצועית הרבה פעמים היא כמה חודשים, היא לא נמשכת בדרך כלל יותר משנה, ולכן דווקא רצו להקל גם על המבוגרים יותר.

מירב בן ארי: זה גם בטרם הגיע.

מירב בן ארי: זאת אומרת, הוא יכול להתחיל תואר במשפטים גם בגיל 60 ולסיים אותו בגיל 64.

ריקי מורד: נכון.

רחל לניאדו: כן, אבל היום תוחלת החיים מאוד עלתה.

מירב בן ארי: אני מבינה אותך, אבל.

רחל לניאדו: אם אנחנו מקבלים שבעצם הלימודים ותעסוקה בעקבות הלימודים מהווים גורם שיקומי, אנחנו באמת צריכים, ודיברת על הנכים, ויסכים אתי אריה שגם הנכים, גם כשניתנו הטבות, פתחו שם ונתנו.

רחל לניאדו: אני חושבת שזאת באמת הזדמנות שלנו דקה לפני שמתקנים כן לתת.

רחל לניאדו: אם אנחנו באמת רוצים לחפש את הרווחה השיקומית, מתייחסים ללימודים ככלי שמשקם את ההורים.

מירב בן ארי: אנחנו נשקול את זה.

מירב בן ארי: משרד האוצר, לגבי סעיף 6.

מירב בן ארי: מה מבחינת המשמעויות אם אתה עושה את הסיוע ללימודים אקדמיים לפני גיל 65?

עלי בינג: אני לא יודע לומר לך.

מירב בן ארי: כמה כבר יש כאלה שמתחילים לימודים אקדמיים בגיל 60?

ערן יוסף: אני לא יודע לומר תקציבית, אבל כנראה לא הרבה אנשים.

ערן יוסף: אני רוצה לומר שהמטרה בסעיף הזה היא סיוע שיקומי.

ערן יוסף: לסייע לבן אדם ללמוד מקצוע על מנת שהוא יוכל לעבוד בו ודרך העבודה לסייע לו בשיקום.

ערן יוסף: אדם שיתחיל לימודים אקדמיים בגיל 65, כבר לא יוכל להתחיל לעבוד בגיל העבודה.

ערן יוסף: לכן זה לא רלוונטי.

נחמה מוסקל: אני אלמנת צה"ל ואני חברת ועד מנהל בארגון אלמנות ויתומי צה"ל.

נחמה מוסקל: על כל מה שנאמר כאן, אני סומכת את ידיי ואני מסכימה לנאמר.

נחמה מוסקל: אני רוצה להוסיף שקל וחומר מדובר לגבי אלמנה.

נחמה מוסקל: נכון שזה צילום מצב קיים וכיום אין לאלמנה שיקום לימודי למעט חריגות, ואני מבינה שיש כוונה לשנות את הדברים, אבל רק לפרוטוקול אני רוצה לומר שאני חושבת שיש הרבה אלמנות שזקוקות לשיקום הלימודי.

נחמה מוסקל: גם אני שהתאלמנתי בגיל 38-39, נזקקתי אז ונאמר לי שאני לא יכולה לקבל כי יש לי מקצוע שלא יכולתי להמשיך לעסוק בו.

נחמה מוסקל: לפרוטוקול, אני חושבת שגם נושא של אלמנות ראוי לשיקומן לשקול את הנושא של הלימודים.

מירב בן ארי: הערתך הנבונה נשמעה.

מירב בן ארי: היא חשובה מאוד.

מירב בן ארי: אגב, אני הבטחתי שאחרי שנסיים עם האחים השכולים, אני אעבור לאלמנות ליתומים.

מירב בן ארי: בואי נסיים קודם כל עם זה ואני הבטחתי שאני אסייע.

מירב בן ארי: בצדק רב מגיע לכם כל מה שהמדינה יכולה לתת.

מירב בן ארי: אנחנו נשאיר את זה כרגע כך.

מירב בן ארי: עוד הערות לגבי הפרק הזה?

מירב בן ארי: אין.

מירב בן ארי: נמשיך לפרק ג'.

שמרית גיטלין שקד: מה שקראנו בפרק ב' זה סיוע לשכול בעד לימודים עבור עצמו כשהוא עצמו לומד.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו אנחנו קוראים שהסיוע ניתן לשכל במימון שכר לימוד עבור אחי הנספה.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, לא הלימודים שלו עצמו.

מירב בן ארי: של ההורים עצמם.

שמרית גיטלין שקד: השכול, אלה הם ההורים.

שמרית גיטלין שקד: פרק ג': סיוע לשכול במימון שכר לימוד בעד אחי הנספה (לפי סעיף 15ד(ד) לחוק)

שמרית גיטלין שקד: בפרק זה –

שמרית גיטלין שקד: שכול המממן את לימודיו של אח הנספה במוסד מוכר כהגדרתו בפרק ב'.

שמרית גיטלין שקד: אני מזכירה שבפרק ב' הגדרנו מוסד מוכר כמוסד אקדמי או מוסד להכשרה מקצועית.

מירב בן ארי: כן, שמוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

שמרית גיטלין שקד: לא נותר שכול בחיים, הסיוע יינתן לאח הנספה המממן את לימודיו ויחולו עליו הוראות פרק זה בשינויים המחייבים.

שמרית גיטלין שקד: "מוסד אקדמי" – מוסד מוכר כמשמעותו סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה.

שמרית גיטלין שקד: הערה לערן.

שמרית גיטלין שקד: אני חושבת שלא צריך להיות במוסד מוכר כהגדרתו בפרק ב' אלא צריך להיות במוסד אקדמי או במוסד על תיכוני כי מוסד מוכר יפנה אותנו למוסד להכשרה מקצועית.

עלי בינג: זה אותו דבר.

עלי בינג: מוסד מוכר הוא מוסד אקדמי או מוסד להכשרה מקצועית.

שמרית גיטלין שקד: כאן קראנו לו מוסד על תיכוני ושם קראנו לו מוסד להכשרה מקצועית.

מירב בן ארי: אם אנחנו עושים לימודי תואר או הכשרה מקצועית, יש לנו מוסד אקדמי שאלה לימודי תואר ומוסד להכשרה מקצועית שאלה המוסדות של משרד העבודה והרווחה שנותן הכשרה מקצועית.

קריאה: כנראה הם מתכוונים לכל מוסד.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אין בעיה שהכנסת כאן מוסד על תיכוני אבל צריך להכניס גם את המוסד של הכשרה מקצועית.

קריאה: זה כולל בתוכו.

מירב בן ארי: על תיכוני כולל מוסד להכשרה?

מירב בן ארי: למה לא שמתם על תיכוני כאן?

מירב בן ארי: למה עשיתם שני דברים שונים בפרק ב' ובפרק ג'?

שמרית גיטלין שקד: אני מניחה שבגלל שהחוק נקט במונחים שונים.

ערן יוסף: אנחנו מנסים לגבי האחים להוסיף מה שלא רלוונטי לגבי ההורים.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אני מבינה אתכם.

מירב בן ארי: אני רק אומרת האם ההגדרה מוסד על תיכוני מכניס בתוכו את המוסד להכשרה מקצועית של משרד העבודה והרווחה?

שמרית גיטלין שקד: הוא יותר רחב ממנו.

שמרית גיטלין שקד: זאת הגדרה רחבה יותר.

ערן יוסף: מוסד על תיכוני הוא מוסד להכשרה מקצועית כהגדרתו בפרק ב' וכן כל מוסד להשכלה תיכונית המעניק תעודה מקצועית.

שמרית גיטלין שקד: אני מציעה בפסקה (1), לומר בהגדרת המבקש – "שכול המממן את לימודיו של אח הנספה במוסד מוכר כהגדרתו בפרק ב' או במוסד על תיכוני".

ערן יוסף: בסדר.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: פתרנו את זה.

שמרית גיטלין שקד: "מוסד על תיכוני" – מוסד להשכלה על תיכונית המעניק תעודת לימודים מקצועית שאינה תואר אקדמי.

שמרית גיטלין שקד: "סיוע" – סיוע חד פעמי, הניתן לאחד מהמפורטים בהגדרת "מבקש", בעד סיוע במימון שכר לימוד במוסד אקדמי לתואר ראשון בלבד או בעד סיוע במימון שכר לימוד במוסד על תיכוני.

שמרית גיטלין שקד: "שכר לימוד שנתי" – שכר הלימוד השנתי הבסיסי שקבעה המועצה להשכלה גבוהה ללימודי התואר הראשון ללא הוצאות נלוות מכל סוג.

שמרית גיטלין שקד: "מלגה" – מענק הניתן לאח הנספה ממקום עבודתו של אח הנספה או ממוסד הלימודים שבו לומד אח הנספה.

שמרית גיטלין שקד: "שינוי תכנית לימודים" – מעבר ממגמה למגמה בתקופת הלימודים או ממסגרת לימוד אחת לאחרת.

שמרית גיטלין שקד: הסיוע לפי פרק זה הנו בעד לימודי תואר ראשון בלבד או בעד לימודי תעודה מקצועית במוסד על תיכוני.

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרק זה, לא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי או תעודה מקצועית על תיכונית.

שמרית גיטלין שקד: לא יינתן סיוע לפי פרק זה בעד אח הנספה המשרת בשירות חובה בצבא הגנה לישראל אלא באישור אגף כוח אדם של צבא הגנה לישראל.

שמרית גיטלין שקד: אני רוצה לומר שאני חושבת שיש כאן תיקוני נוסח שאנחנו צריכים לעשות שאין להם משמעות במהות אבל לגבי ההגדרות של מוסד על תיכוני והכשרה מקצועית כי כאן אנחנו בעצם כתבנו שזה רק לימודי תואר ראשון ובעד לימודי תעודה מקצועית על תיכונית.

ערן יוסף: בסדר.

שמרית גיטלין שקד: אני מבקשת את רשותכם להתאים את הנוסח כמובן בלי לפגוע במהות.

מירב בן ארי: בסדר.

שמרית גיטלין שקד: המסמכים הנדרשים כתנאי למתן הסיוע

שמרית גיטלין שקד: אישור המוסד המעיד על לימודי אח הנספה, תחום הלימודים או ההכשרה המקצועית, משכם, עלותם וסוג התואר או התעודה המוענקים בסיומים.

שמרית גיטלין שקד: במקרה שאח הנספה משרת בשירות חובה בצבא הגנה לישראל – אישור אגף כוח אדם של צבא הגנה לישראל.

שמרית גיטלין שקד: מועד הגשת הבקשה

שמרית גיטלין שקד: שכול שהוא נכה שכול שהוא נכה כהגדרתו בחוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט-1959 הזכאי לסיוע במימון לימודים לילדו מאגף שיקום נכים במשרד הביטחון (להלן – אגף שיקום נכים) וזכאי גם לסיוע לפי פרק זה בעד אח הנספה – רשאי לקבל סיוע לפי פרק זה, גם אם קיבל סיוע כאמור מאגף שיקום נכים, ובלבד שגובה הסיוע שקיבל לפי לתקנות אלה ומאגף שיקום נכים – לא יעלה על הסכום ששילם בפועל.

שמרית גיטלין שקד: סכום הסיוע לא יעלה על 40 אחוזים משכר הלימוד השנתי בכל שנה או מההוצאה בפועל, הנמוך מביניהם, ואולם כאשר אח הנספה למד רק סמסטר אחד בשנת לימודים, לא יעלה ההחזר המרבי על 40 אחוזים ממחצית שכר הלימוד שנקבע לאותה שנה.

שמרית גיטלין שקד: עלתה תקופת הלימודים במוסד ובתכנית הלימודים למתן תואר ראשון או תעודה מקצועית, לפי העניין, בהם לומד אח הנספה, על 3 שנים יינתן הסיוע תקופה שלא תעלה על 4 שנים.

שמרית גיטלין שקד: הפסיק אח הנספה את לימודיו, רשאי קצין התגמולים, על פי בקשת המבקש, לאשר סיוע בעד חידוש הלימודים, ובלבד שתקופת הסיוע לא תעלה על התקופה הקבועה בתקנת משנה (ב).

שמרית גיטלין שקד: על אף האמור בתקנת משנה (ב), סיוע בעד לימודים באוניברסיטה הפתוחה יינתן למשך תקופה שלא תעלה על שלוש שנים ובלבד שבכל שנת לימודים ילמד לפחות שני סמסטרים ושני קורסים בכל סמסטר.

מירב בן ארי: הערות לפרק ג'.

ערן יוסף: לסעיף 15(א), בסיפה גם צריך להיות או ההוצאה בפועל, הנמוך מביניהם.

ערן יוסף: גם במקרה של החצי שנה.

ערן יוסף: זה נשמט משום מה.

מירב בן ארי: סכום הסיוע לא יעלה על 40 אחוזים.

מירב בן ארי: איפה?

ערן יוסף: בסיפה.

ערן יוסף: או מההוצאה לפועל, הנמוך מביניהם.

מירב בן ארי: עוד הערות?

מירב בן ארי: בבקשה.

פרידה שניידרמן: ברשותך, בוקר טוב.

פרידה שניידרמן: אני אחות שכולה, אחותו של מאיר קרושטרוך.

פרידה שניידרמן: אני יושבת ראש ועדת האחים הארצית בתוך ארגון יד לבנים.

פרידה שניידרמן: אני האחות השקופה, שהייתי כל השנים.

פרידה שניידרמן: באמת הזדמנות לומר תודה רבה למשרד הביטחון וגם לצה"ל שלא נמצא כרגע אתנו.

פרידה שניידרמן: קצת הוציאו אותנו מהחושך אל האור ובעזרתם האדיבה גם הגענו לאן שהגענו.

פרידה שניידרמן: גם לך תודה אישית ממני, חברת הכנסת מירב.

פרידה שניידרמן: אני יודעת שאת עושה באמת לילות כימים על מנת לבוא ולהביא את אותם אחים שאת שומעת את הזעקה שלהם.

פרידה שניידרמן: לעצם העניין.

פרידה שניידרמן: היום גיל 30, אתם יודעים כולם, בן אדם מסיים את הצבא, מה זה גיל 30?

פרידה שניידרמן: אתה עוד לא מספיק לזוז ולהבין מה קורה אתך, עוד לא חזרת מחוץ לארץ, עוד לא הבנת מה אתה רוצה ללמוד, הגיע גיל 30.

פרידה שניידרמן: זאת הסתייגות אחת.

פרידה שניידרמן: ההסתייגות השנייה שכן הייתי רוצה לתת את הדעת זה כן לקבל את דעת משרד הביטחון.

פרידה שניידרמן: האחים השכולים היו רוצים לקבל ישירות את התשלום עבור הלימודים כי הם מספיק בוגרים להיות קרביים ומספיק בוגרים לגדל משפחה וילדים, כך שאני חושבת שהם גם מספיק בוגרים לקבל את הלימודים ישירות אליהם או אל אותה מכללה בה הם לומדים.

פרידה שניידרמן: אבל אני מבינה שרוצים להשאיר את כבודם של ההורים, וזה מאוד מאוד חשוב, חשוב גם לנו האחים.

פרידה שניידרמן: היינו כן מקבלים את הנושא שההורים יקבלו ובהיעדר ההורים, יקבל האח, מה שלא היה עד היום.

מירב בן ארי: איפה זה כתוב שאם אין הורים, מקבל האח?

מירב בן ארי: באיזה סעיף?

מירב בן ארי: עברנו אותו, נכון?

קריאה: סעיף 10(2).

פרידה שניידרמן: אני כן מבינה את הבקשה של ההורים שזה יישאר במסגרת של ההורים, אבל יחד עם זאת אני חושבת שצריך לתת את הדעת גם על הנושא הזה כי יש בעיות רבות בין הורה לאח.

פרידה שניידרמן: יש אחים רבים שרוצים ללמוד הנדסה והאבא מחליט שהוא ילמד משפטים.

פרידה שניידרמן: אז במחלוקת הזאת, או מחלוקת בתוך המשפחה, גם יש ריבים לא קטנים לצערנו הרב בין הורים לאחים, והנושא של הלימודים לא מגיע אליו.

פרידה שניידרמן: גם האבא לא דורש עבורו.

פרידה שניידרמן: יש מחלוקות.

פרידה שניידרמן: אני הייתי מבקשת, ואני סומכת על משרד הביטחון ואני סומכת על אריה מועלם, להקים ועדת חריגים לאותן בעיות שמזדמנות לנו בדרך.

פרידה שניידרמן: זאת אומרת, להישאר עם בהיעדר הורה ויחד עם זאת להקים חריגים לדון על כל מקרה לגופו של עניין.

מירב בן ארי: אלו שתי נקודות מצוינות שאני תכף אתייחס אליהן.

מירב בן ארי: אני קודם כל רוצה לשמוע אתכם.

פרידה שניידרמן: אני אומרת שאנחנו האחים, אולי זה מצחיק, אבל לא היינו בשביל עצמנו ואין לנו טענות היכן היו בשבילנו, אבל היום אנחנו כאן והיום אנחנו על המפה והיום יש מי שדואג לנו גם מתוך הבית.

פרידה שניידרמן: אני חושבת שהגיע הזמן.

פרידה שניידרמן: יש עוד הרבה דברים אבל אני לא רוצה להפחיד אף אחד אבל זו רק פתיחת דלת לאותם אחים ששכחו אותם בבית.

פרידה שניידרמן: שוב, זו הזדמנות לומר תודה רבה.

רחל לניאדו: ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת ולחזק את מה שפרידה אמרה.

רחל לניאדו: כמי שמקבלת את המשפחות ורואה אותן ביום יום בארגון, אני רוצה לומר שזה לא רק במקרים שיש מחלוקת לגבי טיב הלימודים אלא יש מקרים בהם אין קשר בין ההורים לילדים והם לא מדברים או גרושים ואז נמנע ממנו סיכוי רק בגלל שהם לא בקשר, ההורים והילדים.

יעקב גוטליב: במקרה הזה אני מתנגד לדברי הגברת שניידרמן.

יעקב גוטליב: כאשר יש חילוקי דעות בין ההורים לבין הבן או הבת לגבי המקצוע, תגבר דעתו של מי שרוצה ללמוד.

מירב בן ארי: זה מה שהיא אמרה.

פרידה שניידרמן: זה מה שאמרתי.

פרידה שניידרמן: אנחנו בדעה אחת.

יעקב גוטליב: אנחנו ביחד.

יעקב גוטליב: תודה.

מירב בן ארי: אתה מצטרף.

יעקב גוטליב: כן.

פרידה שניידרמן: תודה על ההצטרפות.

יובל ליפקין: מנכ"ל ארגון אלמנות ויתומי צה"ל.

יובל ליפקין: מעניין לעניין באותו עניין.

יובל ליפקין: דיברו על אחים ועל גילאים.

יובל ליפקין: לפני מספר שבועות עברה בטרומית הצעת חוק של יתומים בוגרים מגיל 30 שמשרד הביטחון גם תומך בה והיא טרם הגיעה לישיבה בוועדת העבודה והרווחה.

יובל ליפקין: אנחנו מחכים ומצפים שהיא תגיע לכאן.

יובל ליפקין: אנחנו נודה לך גברתי אם תנסי לקדם עוד במושב הזה או בתחילת המושב הבא.

מירב בן ארי: מי שהגיש את הצעת החוק, אני סומכת עליו שהוא יעשה זאת.

יובל ליפקין: הגישה אותה חברת הכנסת שולי מועלם.

מירב בן ארי: היא חברה בכירה כאן ואפשר לסמוך עליה.

מירב בן ארי: בואו נדבר על האירוע הזה.

מירב בן ארי: גם אני אמרתי שהסיפור הזה של גיל 30 הוא מאוד מאוד בעייתי.

מירב בן ארי: אני רוצה להבין.

מירב בן ארי: בסופו של דבר מגיע להם הסיוע הזה והוא יכול בעצם להיכנס ללימודים עד גיל 60.

אריה מועלם: ההורה עד גיל 60.

אריה מועלם: לא האח.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אם זה טוב, למה זה לא טוב לילד שלו?

מירב בן ארי: למה להגביל עד גיל 30?

מירב בן ארי: היום אנשים מתחילים ללמוד באקדמיה גם אחרי צבא ואחרי כן גם בגיל 35.

מירב בן ארי: 30 זה גיל מאוד מאוד בעייתי, בטח היום.

ערן יוסף: יש שתי תשובות.

מירב בן ארי: אתה לא צריך לתת לי שתי תשובות.

מירב בן ארי: יש תשובה אחת.

מירב בן ארי: אני גם עורכת דין בעוונותיי.

מירב בן ארי: חקיקת משנה לא יכולה לגבור על חקיקה ראשית.

ערן יוסף: בדיוק.

מירב בן ארי: הבנתי את האירוע כאן.

מירב בן ארי: האירוע כאן הוא שבסעיף חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, בסעיף (ד), סיוע שכר לימוד הוא לתואר ראשון טרם מלאו לו 30.

מירב בן ארי: אני צריכה לתקן את 15ד(ד) ואז התקנות ישתנו בהתאם.

מירב בן ארי: אני לא יכולה בחקיקת משנה לעבור על חקיקה ראשית.

מירב בן ארי: זה לומדים בשנה א' במשפטים.

פרידה שניידרמן: להגיש הצעת חוק נוספת.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: לגמרי.

מירב בן ארי: חד משמעית.

מירב בן ארי: אני אגיש אותה כבר השבוע.

פרידה שניידרמן: תודה.

מירב בן ארי: חסכתי לך את שתי התשובות.

ערן יוסף: ברשותך, אני יכול בכל זאת לענות?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: תענה.

ערן יוסף: גם לגבי הסיפור של הזכאות האוטומטית של האחים, התשובה היא אותה תשובה.

ערן יוסף: הזכאות על פי חוק היא להורים ויכולנו לדבר על מצב שהאח יקבל אוטומטית רק כשההורה איננו.

מירב בן ארי: בוא נדבר על זה.

מירב בן ארי: סיימנו עם גיל 30.

מירב בן ארי: הבנתי שזו חקיקה ראשית.

מירב בן ארי: אם אתה מחזיר אותי לסעיף 10(2) עליו היא דיברה, למה לא לעשות איזשהו סעיף חריג?

מירב בן ארי: אין הרבה כאלה.

מירב בן ארי: אם יש אח שכול, צריך אולי לעשות איזשהו סעיף בוועדת חריגים.

מירב בן ארי: מה קורה עם מישהו שאין לו קשר עם ההורים שלו וההורים שלו בחיים?

ערן יוסף: זה בדיוק מה שרציתי לומר.

ערן יוסף: אני לא חושב שבחוק אנחנו יכולים להגדיר את הרזולוציה הזו של יש קשר או אין קשר.

ערן יוסף: אבל כן, יש ו עדת למד לפי חוק המשפחות.

ערן יוסף: היא בדיוק נועדה לדיון במצבים האלה.

מירב בן ארי: למה היא לא כתובה כאן?

ערן יוסף: כתובה בחוק.

ערן יוסף: ועדת למד כתובה בחוק.

פרידה שניידרמן: אבל היא לא כתובה לגבי אחים.

מירב בן ארי: אני רוצה לראות שזה כתוב לגבי אחים.

מירב בן ארי: מה הסעיף המקורי בחוק?

מירב בן ארי: איפה ועדת חריגים לאחים?

ערן יוסף: אין ועדת חריגים לאחים.

ערן יוסף: אם גברתי רוצה שתהיה ועדת חריגים לאחים, צריך להגדיר אותה כאן.

מירב בן ארי: אתה אומר שיש ועדת חריגים אבל היא לא מכניסה את האחים.

פרידה שניידרמן: היא דנה בהורים.

פרידה שניידרמן: היא לא דנה בכולם.

מירב בן ארי: אין לך הרבה כאלה.

מירב בן ארי: רוב המשפחות השכולות באמת לצערנו הטראומה והטרגדיה איחדה ביניהן, אבל מספיק אח אחד כזה, או אחות כזאת, שאין לה קשר עם ההורים והיא כן זכאית לקבל את ההטבה.

מירב בן ארי: למה לא לעשות כאן סעיף קטן (3) שזה ממש הקטן של הקטן, קצה הרצף, ולומר שבמידה ויש, או שתחבר אותה לחוק המקורי או שתעשה איזושהי ועדת חריגים שבאה ובודקת במקרה שאין קשר.

מירב בן ארי: אני קוראת להם מנותקי קשר.

ערן יוסף: את מדברת על מנותקי קשר?

ערן יוסף: אפשר להוסיף סעיף כזה.

מירב בן ארי: בואו נעשה את זה.

מירב בן ארי: מנותק או מחלוקת בין ההורים.

מירב בן ארי: הרי לא יהיו לך הרבה.

מירב בן ארי: מצד שני, תן להם דלת שהם יוכלו להיכנס בה.

מירב בן ארי: מקובל עליכם?

ערן יוסף: הסיפור של המחלוקת הוא יותר קשה.

ערן יוסף: הזכאות הראשית כאן היא כן של ההורים.

ערן יוסף: לומר במקרה של מחלוקת יעבור לאח, אני לא חושב.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: במקרה של מחלוקת.

מירב בן ארי: אם אח או אחות מגיעים לרמה שהם צריכים לבקש ולא דרך ההורים, כנראה שיש שם אירוע הרבה יותר גדול כי בסוף רוב המשפחות – אני מכירה את זה גם מהשירות הצבאי שלי וגם מהשירות כאן – הקשר בין ההורים לילדים הוא חזק.

מירב בן ארי: אבל אם מגיע מצב שאח או אחות, אין להם את הקשר האישי הזה – יכול להיות שהיא גרה בבית אבל היא לא מסוגלת – אפשר שיהיה לה איזשהו מכתב פנייה שהיא תבוא לוועדת חריגים כזאת ותגיד שהיא במחלוקת קשה עם ההורים.

מירב בן ארי: אתם לא חייבים לקבל, אבל לפחות תנו להם את האפשרות לגשת אליכם.

ערן יוסף: אנחנו מוצאים את עצמנו בסוג של בוררות.

מירב בן ארי: כמה תמצא את עצמך בסוג של בוררות?

מירב בן ארי: נראה לך שהם ייקחו אותך כמגשר?

פרידה שניידרמן: כמה באו עד היום?

פרידה שניידרמן: אני 10 שנים בתפקיד והיו לי שלושה מקרים כאלה.

ערן יוסף: היו לא מעט.

פרידה שניידרמן: 10 שנים בתפקיד, שלושה מקרים.

מירב בן ארי: אנחנו כבר עושים תקנות, בוא ניתן אפשרות בסעיף 10(3) שבמקרים של מחלוקת קשה או אחים שמנותקים, תהיה להם אפשרות להגיש בקשה והמשרד ישקול את זה.

רחל לניאדו: אני חייבת לספר לוועדה.

רחל לניאדו: הייתי השבוע בבית חולים תל השומר, פגשתי בדיוק את המקרה דנן.

רחל לניאדו: אחות שכולה שהאימא פשוט ניתקה קשר.

רחל לניאדו: חוסר קשר מוחלט.

רחל לניאדו: היא אמרה למי שישב בחדר שהיא יושבת כאן בזכות ארגון יד לבנים שאפשר לה לקבל את המלגה.

רחל לניאדו: היא אחות מוסמכת בתל השומר.

רחל לניאדו: היא אמרה לנו שזה רק בזכות זה שאפשרנו וסייענו לה.

רחל לניאדו: היא קיבלה סיוע חריג כי לא הייתה אז הדלת הזו שאת מציעה.

רחל לניאדו: לראות אותה ולשמוע אותה, מבחינתי עשינו את כל עולמנו.

מירב בן ארי: היא אומרת שבעשר שנים היא פגשה שלושה מקרים כאלה.

פרידה שניידרמן: שלושה מקרים כאלה.

ריקי מורד: כפתיח אני רוצה לומר שאגף משפחות והנצחה עובד בשיתוף פעולה מלא עם הארגונים היציגים.

ריקי מורד: אני חושבת שאנחנו לא צריכים להוכיח לארגונים היציגים שמה שמוביל אותנו זה באמת טובת הזכאים.

ריקי מורד: כמובן כאשר החוק מעלינו, אבל אנחנו גם לא חוששים לשנות את החוק כשאנחנו חושבים שצריך לקדם משהו.

ריקי מורד: אבל אני רוצה לומר לכם כקצינת תגמולים באגף משפחות שבסופו של דבר נותנת את הזכאות לרוב, או שבמקרים מסוימים לא נותנת את הזכאות.

ריקי מורד: לפעמים המציאות עולה על כל דמיון.

ריקי מורד: להחזיר למגרש שלנו את הדיון הזה, כי ברקע אני שומעת שאם יש איזושהי מחלוקת בין האחים לבין ההורים, אז בדרך כלל ההורים אשמים והאחים לא.

ריקי מורד: אבל הרבה פעמים זה משהו הרבה יותר עמוק.

מירב בן ארי: מה את מציעה לאח כזה?

מירב בן ארי: מה האפשרות שלו?

קריאה: אולי היעדר קשר, כמו שהגדרתם.

ריקי מורד: אני לא יודעת מה זה היעדר קשר.

מירב בן ארי: אני יכולה לומר לך מה זה היעדר קשר.

מירב בן ארי: אני פוגשת הרבה צעירים כאלה בוועדה הזאת.

מירב בן ארי: אין שום בעיה היום לדעת מה זה צעיר מנותק קשר מהמשפחה שלו.

מירב בן ארי: מה את מציעה עכשיו לאח שכול כזה שיעשה?

מירב בן ארי: מי ייתן לו את מה שמגיע לו לפי החוק?

ריקי מורד: קודם כל, זה מגיע להורים.

מירב בן ארי: בחוק משפחות כתוב לשכול סיוע במימון שכר לימוד במוסד אקדמי ובעד אחי הנספה.

מירב בן ארי: זה בעד זה שיש לו ילדים.

מירב בן ארי: למה אתם קשים?

מירב בן ארי: יש כאן כמה ילדים כאלה שיש מחלוקת קשה.

מירב בן ארי: תני להם אפשרות לבקש.

ריקי מורד: מאיפה אנחנו יודעים שיש מחלוקת|?

מירב בן ארי: תזמיני את הילד.

מירב בן ארי: באמת, אני לא מצליחה להבין.

ריקי מורד: וגם את ההורה?

מירב בן ארי: לא ביקשתי ממך להזמין את ההורה.

מירב בן ארי: תזמיני את הילד או את הילדה, שיבואו ויכתבו מכתב.

מירב בן ארי: היום זה קל, שולחים מייל.

מירב בן ארי: גם כשהילד לא מצליח להתגייס, הוא שולח מייל למיט"ב והוא מנסה לדבר אל הלב שאולי ייתנו לו תפקיד אחר.

מירב בן ארי: אם ילד כזה טורח לכתוב לך מכתב, לפחות תשמעי מה שיש לו לומר.

מירב בן ארי: את חושבת שכל ילד כזה למשפחה שכולה ישב עכשיו לכתוב נגד משרד הביטחון או יפנה אליהם?

מירב בן ארי: היא מדברת אתך על מקרי קצה.

רחל לניאדו: העובדת שלכם מכירה את המשפחה.

רחל לניאדו: עובדת הרווחה, עובדת סוציאלית מכירה ויודעת.

מירב בן ארי: ברור.

פרידה שניידרמן: אני רוצה לחדד עוד נקודה.

פרידה שניידרמן: הרי התשלומים בכל מצב לא יהיו פעמיים.

פרידה שניידרמן: אם ההורה לא מקבל את הכסף, הוא לא יקבל את הכסף כי הילד לא יעבור דרכו.

ריקי מורד: העניין הוא בכלל לא כלכלי אלא הוא הרבה יותר מהותי מזה.

ריקי מורד: אני מרגישה שאנחנו מביאים למגרש שלנו איזשהו בית דין בין ההורים לבין הילד.

ריקי מורד: זה מלחיץ אותי, אני מודה.

פרידה שניידרמן: את רוצה שארגון יד לבנים יחליט ויוציא מכתב?

פרידה שניידרמן: אפשר גם כך לעשות, שאנחנו נהיה הבוררים.

מירב בן ארי: אני רוצה שתתנו לי איזשהו סעד לאחים שמנותקים מההורים שלהם.

מירב בן ארי: מה הבעיה?

מירב בן ארי: אין לכם הרבה כאלה.

מירב בן ארי: אני רוצה היום שאח שכול כזה, תהיה לו אפשרות לקבל את מה שמגיע לו.

מירב בן ארי: זאת כל המהות של העניין.

מירב בן ארי: מה אתה מציע?

אריה מועלם: אנחנו נקבל את ההצעה.

אריה מועלם: נתקן את זה ונקבל את ההצעה של פרידה.

ערן יוסף: עם מנותקי קשר אין בעיה.

פרידה שניידרמן: לא מנותקי קשר.

פרידה שניידרמן: מחלוקת בין ההורים לילד.

מירב בן ארי: זה בסדר גמור.

אריה מועלם: נכתוב את ההגדרה הנכונה.

פרידה שניידרמן: תודה רבה.

שמרית גיטלין שקד: אתה מתכוון לתקנות האלה?

אריה מועלם: כן.

ערן יוסף: סיכמנו על העיקרון ואפשר להכניס נוסח.

ערן יוסף: אם אני מבין נכון, העיקרון הוא שבנוסף למצב שההורים אינם בין החיים - - -

מירב בן ארי: אני מדברת על סעיף 10(3).

שמרית גיטלין שקד: אבל אריה אומר שהוא לא רוצה לבחור במושג מנותקי קשר.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו צריכים להבין בדיוק.

אריה מועלם: במקרים חריגים שתגדיר אותם הוועדה.

אריה מועלם: במקרים חריגים שהוועדה תגדיר אותם.

פרידה שניידרמן: מחלוקת בין ההורים לילדים.

פרידה שניידרמן: זה הכול.

מירב בן ארי: מחלוקת זה קצת רחב.

מירב בן ארי: במקרים חריגים.

ערן יוסף: היעדר קשר בין האח לבין הוריו.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אפשר לפנות.

מירב בן ארי: הגדרה של קשר, היא רחבה.

ענת כהן שמואל: אם היועץ המשפטי אומר שאפשר לכתוב, להוסיף את זה ל-10(3).

מירב בן ארי: תחשבו על נוסח.

מירב בן ארי: אנחנו ממשיכים ונחזור לזה.

מירב בן ארי: עוד הערות?

שמרית גיטלין שקד: צריך להדגיש שמספיק שיש לאח איזושהי תעודה מקצועית כשלהי או שיש לו כבר תואר אקדמי, הוא לא מקבל את הסיוע הזה.

שמרית גיטלין שקד: אם הוא סיים כיתה י"ג ו-י"ד ויש לו תעודה מקצועית, לכאורה לא מגיע לו.

פרידה שניידרמן: למה?

פרידה שניידרמן: הוא סיים הנדסאי, למד עוד שנה.

שמרית גיטלין שקד: כתוב שלא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי או לתעודה מקצועית על תיכונית.

פרידה שניידרמן: שוב מגבילים.

שמרית גיטלין שקד: הוא מקבל פעם אחת.

שמרית גיטלין שקד: או זה או זה.

מירב בן ארי: הטעות שהם עשו היא שהם הכניסו את העל יסודי.

מירב בן ארי: כי מילא לומר שיש לו תואר ראשון, לא נותנים לו עוד תואר ראשון וזה עוד איכשהו בסדר.

שמרית גיטלין שקד: כתוב שהסיוע יינתן בעד לימודים לתואר או במוסד על תיכוני אבל לא כתוב בחוק שזה לא יינתן למי שיש לו כבר תעודה מקצועית.

מירב בן ארי: למה פסלתם את מי שעשה י"ג-י"ד?

מירב בן ארי: חשבתי שזה בחוק המקורי אבל שמרית מראה לי שאין את זה.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: הרי אם הוא עשה י"ג-י"ד, הוא רוצה ללמוד לקבל תואר.

ריקי מורד: כי על פי המצב הקיים הוא אמור לבחור מסלול שיקום.

ריקי מורד: דרך אגב, עובדת הרווחה תמיד מזהירה אותם ואומרת להם תחשבו אם אתם רוצים לנצל את זה עכשיו או לתואר אקדמי מלא.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: תעזרי לילד הזה.

ריקי מורד: אפשר להתאים את זה לחוק.

מירב בן ארי: הסיוע הוא בעד לימודי תואר ראשון או לימודי תעודה מקצועית, סיוע פעם אחת בלבד, זה הגיוני, סיוע לפי זה לא יינתן למי שיש ברשותו תואר אקדמי.

מירב בן ארי: למה תעודה מקצועית על תיכונית?

מירב בן ארי: את זה צריך להוריד.

מירב בן ארי: אני מורידה את זה.

מירב בן ארי: הורדתי את התעודה המקצועית.

ערן יוסף: כל אדם שתהיה לו תעודה מקצועית יבקש תעודה מקצועית נוספת.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: תסתכל על 11(א).

מירב בן ארי: הסיוע לפי פרק זה הנו בעד לימודי תואר ראשון בלבד או בעד לימודי תעודה מקצועית במוסד על תיכוני.

מירב בן ארי: סיוע לא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תעודה אקדמית.

מירב בן ארי: אם אתה רוצה לא לתת לו עוד קורס בהכשרה מקצועית, זה מה שאתה רוצה למנוע?

מירב בן ארי: אם זה כך, אתה צריך להחריג את ה-י"ג-י"ד.

ערן יוסף: אני אומר שאם יש לו תואר אקדמי, לא יקבל עוד תואר אקדמי.

מירב בן ארי: מקובל.

ערן יוסף: אם יש לו תעודה מקצועית, לא יקבל עוד תעודה מקצועית.

פרידה שניידרמן: לא כך כתוב.

ערן יוסף: אני מסכים שצריך לתקן.

שמרית גיטלין שקד: צריך לדון על המהות.

מירב בן ארי: אם אתה לא רוצה לתת לו עוד הכשרה מקצועית, תאמר שיש ברשותו תואר אקדמי או תעודה מקצועית.

מירב בן ארי: אל תרשום על תיכונית.

מירב בן ארי: ברגע שאתה רושם על תיכונית, אתה לקחת את כל ה-י"ג-י"ד ומנעת מהם.

עלי בינג: אני מציע לומר: "סיוע לפי פרק זה לא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי ולעניין לימודי תעודה מקצועית במוסד על תיכוני שיש ברשותו תעודה מקצועית".

מירב בן ארי: תחזור.

עלי בינג: אם הבן אדם רוצה תעודה מקצועית על תיכונית ויש לו כבר תעודה מקצועית על תיכונית, הוא לא יכול לקבל.

עלי בינג: לכן אני אומר שבסיפה מוסיפים איזה משפט: ולעניין לימודי תעודה מקצועית, מי שיש ברשותו תעודה מקצועית.

עלי בינג: אם יש לו כבר תעודה מקצועית, אתה לא תממן לו עוד תעודה מקצועית.

פרידה שניידרמן: אבל יש לו את האפשרות לעשות תואר.

עלי בינג: כן, הוא יכול לעשות תואר.

עלי בינג: מי שיש לו תעודה מקצועית יכול לעשות תואר.

מירב בן ארי: אם הוא לומד י"ג-י"ד, זה לא מונע ממנו ללמוד לתואר ראשון בהנדסה.

שמרית גיטלין שקד: נניח יש לו תעודה מקצועית.

שמרית גיטלין שקד: אומר עלי שיש לו תעודה מקצועית, הוא לא יוכל לקבל עוד לימודים לתעודה מקצועית.

עלי בינג: נכון.

שמרית גיטלין שקד: זה מה שהוועדה צריכה להכריע.

מירב בן ארי: אני מוטרדת מכך שיש לו תעודה מקצועית ולא יכול להשלים לתואר.

ערן יוסף: על זה אנחנו מסכימים.

יעקב גוטליב: לאדם יש תואר ראשון והוא רוצה את התואר השני, למה שלא יקבל?

מירב בן ארי: רגע.

מירב בן ארי: אתה הולך קדימה.

שמרית גיטלין שקד: היושבת ראש, אני מבינה שמשרד הביטחון מסכים אתך בנקודה אחת שאם יש לו לימודי תעודה, זה לא ימנע ממנו ללמוד לימודי תואר.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו יש שאלה אחרת.

שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה מקצועית, בין אם הוא השיג אותה בכיתה י"ג-י"ד ובין אם הוא עשה אותה במסגרת אחרת.

שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה מקצועית.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו הוא רוצה לעשות שוב תעודה מקצועית במסגרת הזכאות שלו במשרד הביטחון.

שמרית גיטלין שקד: כשאני שואלת, אני לא מתכוונת שהוא קיבל.

שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה מקצועית קודמת עבורה לא קיבל סיוע כי ברור שהסיוע ניתן פעם אחת בכל מקרה.

שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, זאת לא השאלה שהוא קיבל סיוע.

שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה משלו של הכשרה מקצועית ועכשיו הוא רוצה לקבל שוב הכשרה מקצועית.

שמרית גיטלין שקד: השאלה אם הוא זכאי או לא זכאי.

מירב בן ארי: אני אוסיף כאן.

מירב בן ארי: אם לאדם יש תואר ראשון והוא אח שכול אחרי התואר הראשון.

שמרית גיטלין שקד: הוא לא מקבל.

מירב בן ארי: הוא לא מקבל.

ערן יוסף: הרציונל הוא לתת לו סיוע למקצוע.

מירב בן ארי: אנחנו צריכים מאוד לחדד את זה.

מירב בן ארי: כמו שקלן מאוד לומר תואר ראשון אני לא נותן, אז הכשרה מקצועית תהיה ספציפית אחת.

מירב בן ארי: זאת אומרת, אני חושבת שמה שעלי אמר זה הכי קרוב להגיון.

ערן יוסף: נכון.

ערן יוסף: מה שעלי אמר, זו ההגדרה.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: תחזור על זה שוב.

מירב בן ארי: נראה לי שזה הכי הגיוני כי צריכים להיות מאוד ממוקדים וספציפיים.

עלי בינג: להוסיף בסיפה: "ולעניין לימודי תעודה מקצועית במוסד על תיכוני, מי שברשותו תעודה מקצועית.

עלי בינג: צריך לחדד את הנוסח.

פרידה שניידרמן: אם לא שילמו עבור אותה תעודה מקצועית, אף אחד לא שילם עבורו.

עלי בינג: זה כמו התואר הראשון.

פרידה שניידרמן: אף אחד לא שילם עבורו.

פרידה שניידרמן: למה לא מגיעה לו פעם אחת?

פרידה שניידרמן: למה לא מגיע להורים שלו פעם אחת שיעזרו לו?

ערן יוסף: גם אם הוא למד תואר ראשון בהנדסה ועכשיו הוא רוצה ללמוד תואר ראשון ברפואה, הוא לא מקבל כי הסיוע הוא למימון תואר אחד.

פרידה שניידרמן: אבל כשאתה מדבר על תעודה מקצועית או על תיכונית, אין לזה קשר לעניין.

ערן יוסף: למה?

ערן יוסף: זה אותו הדבר.

ערן יוסף: יש לו תעודה מקצועית אחת ועכשיו הוא רוצה תעודה מקצועית אחרת.

פרידה שניידרמן: מה זה מפריע?

פרידה שניידרמן: הרי הוא מקבל תשלום פעם אחת.

פרידה שניידרמן: הוא לא מקבל פעמיים תשלום.

פרידה שניידרמן: זו הטבה.

שמרית גיטלין שקד: אני רוצה להציע נוסח אחר.

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרק זה ללימודי תואר ראשון לא יינתן למי שיש ברשותו תואר ראשון וסיוע ללימודי תעודה מקצועית לא יינתן למי שיש ברשותו כבר תעודה מקצועית.

ערן יוסף: בסדר גמור.

שמרית גיטלין שקד: מי שיש ברשותו כבר תואר ראשון, יכול לקבל תעודה מקצועית?

ערן יוסף: זה לא רלוונטי.

שמרית גיטלין שקד: למה?

ערן יוסף: אז בואי נכתוב גם את זה.

ערן יוסף: אם יש לו תואר ראשון, לא יוכל סיוע ואם יש לו תעודה מקצועית, לא יוכל לקבל סיוע לתעודה מקצועית.

פרידה שניידרמן: סוגרים אותו מכל הכיוונים.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: זה דווקא יותר ספציפי.

מירב בן ארי: אני מנסה לחשוב על איך תעודה מקצועית א' לא תשפיע על תעודה מקצועית ב'.

מירב בן ארי: מילא תואר ראשון אבל תעודה מקצועית, יש לך סוגים שונים.

פרידה שניידרמן: אי אפשר להגדיר למעט תעודה ב-י"ג-י"ד?

שמרית גיטלין שקד: אני לא חושבת שצריך דווקא להתייחס ל-י"ג-י"ד למרות שנתתי את הדוגמה הזאת כי יכול להיות שלאחד יש תעודה והוא עשה אותה ב-י"ג-י"ד ואחד עשה אותה לאו דווקא במסגרת י"ג-י"ד אלא במסגרת פרטית.

פרידה שניידרמן: הבן אדם רוצה להתפתח.

פרידה שניידרמן: עשה סוג מקצוע מסוים.

פרידה שניידרמן: התחיל ללמוד תואר והמקצוע שהוא למד אז לא מתאים לו בכלל ללימודים שלו להמשך.

מירב בן ארי: אם הוא לומד תואר ראשון, הוא יכול לקבל גם הכשרה מקצועית?

ערן יוסף: לא.

מירב בן ארי: אגב, איפה זה כתוב?

פרידה שניידרמן: לא כתוב.

פרידה שניידרמן: גם לא בחוק.

ערן יוסף: כתוב שלא יינתן סיוע למי שיש לו או תואר אקדמי או תעודה מקצועית.

יעקב גוטליב: זה כל כך לא צודק.

יעקב גוטליב: זה זועק.

יעקב גוטליב: זה לא צודק.

יעקב גוטליב: אני מוחה על זה.

יעקב גוטליב: זה לא יתכן.

מירב בן ארי: תראו מה נעשה.

מירב בן ארי: אני ושבת שאנחנו צריכים למחוק את (ג) בכלל.

מירב בן ארי: אנחנו אומרים שהסיוע יינתן פעם אחת בלבד.

ערן יוסף: ואז אם יש לו תואר והוא רוצה עוד אחד, הוא יקבל שוב?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: יש לו סיוע פעם אחת.

ערן יוסף: אדם שהפך להיות לא עלינו אח שכול כשיש לו תואר ראשון, יוכל לקבל מהמדינה עוד תואר ראשון?

פרידה שניידרמן: הוא מקבל פעם אחת את הלימודים.

ערן יוסף: זה משהו שלא היה מעולם.

מירב בן ארי: אולי נגדיר פעם אחת בלבד, מי שאין לו.

שמרית גיטלין שקד: אם כך, צריך להשאיר את (ג) כמו שהוא ולומר רק למי שיש ברשותו תואר אקדמי.

שמרית גיטלין שקד: לא יינתן לגבי האח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי.

שמרית גיטלין שקד: זה אומר שאם יש לו תעודה מקצועית אחת, הוא יכול לקבל לימודים לתעודה מקצועית נוספת, אבל אם יש לו תואר, הוא לא יכול לקבל לא לתעודה מקצועית ולא לתואר.

ערן יוסף: אתם מציעים להרחיב במובן שתעודה מקצועית לא תמנע קבלת תואר.

מירב בן ארי: למה תעודה מקצועית מונעת קבלת תואר?

ערן יוסף: אם יש לו תעודה מקצועית, זה אומר שהוא יכול לעבוד.

מירב בן ארי: תעודה מקצועית, באמת עם כל הכבוד, זה או שהוא עשה י"ג-י"ד או שהוא עשה קורס.

מירב בן ארי: אם היא עשתה עכשיו קורס ספרות או היא עשתה קורס מניקור – אני במקרה מכירה את ה-120 קוסים של הכשרה מקצועית - או הוא עשה קורס מניקור שלא לומר שאנחנו נתפסים לכל מיני מגדרים, הוא לא יכול לעשות אחרי כן תואר ראשון?

מירב בן ארי: היא עשתה קורס הכשרה מקצועית.

מירב בן ארי: תואר ראשון, אני מקבלת את זה.

מירב בן ארי: אגב, גם לא הייתי מקבלת את זה כי אם היא עשתה תואר ראשון על חשבונה, מה מפריע למדינה לתת?

מירב בן ארי: אבל מילא, תגידו לי שזאת הרחבה של תואר ראשון לכל האחים השכולים שיש להם תואר ראשון.

פרידה שניידרמן: מגיע להם לקבל פעם אחת.

מירב בן ארי: אם אתם אומרים שהוא מקבל פעם אחת.

פרידה שניידרמן: מגיע לו לקבל פעם אחת.

מירב בן ארי: ההכשרה המקצועית הזאת, גם י"ג-י"ד פוגעת באחים השכולים שעושים תואר ראשון כי הם עשו י"ג-י"ד.

מירב בן ארי: אם היא עשתה קורס של הכשרה מקצועית שהגדרנו מראש שזה קורס של משרד העבודה והרווחה - - -

שמרית גיטלין שקד: לא רק.

שמרית גיטלין שקד: בלימודים על תיכוניים זאת הגדרה.

מירב בן ארי: אבל לימודים על תיכוניים, בעיני זה בכלל לא רלוונטי.

מירב בן ארי: אם הוא עשה י"ג-י"ד, מגיע לו תואר ראשון.

שמרית גיטלין שקד: זה לא רק י"ג-י"ד.

ריקי מורד: אנחנו מסכימים.

מירב בן ארי: הנה, הם מסכימים.

מירב בן ארי: זה לא קשור.

מירב בן ארי: אם את מסכימה לי"ג-י"ד, אם היא עשתה קורס של המשרד, למה זה מונע ממנה לעשות תואר?

מירב בן ארי: הם מסכימים על זה.

שמרית גיטלין שקד: זה אומר שבסעיף (ג) נאמר: "סיוע לפי פרק זה לא יינתן לגבי האח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי".

שמרית גיטלין שקד: נקודה.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: תואר שני בכלל לא הכנסנו.

ערן יוסף: אין כאן תואר שני.

שמרית גיטלין שקד: צריך לומר שבעצם דווקא כאן לאחים השכולים יש משהו שהזכאות היא רחבה יותר מאר להורים השכולים עצמם.

שמרית גיטלין שקד: לאחים השכולים, כל תכנית לימודים שהיא מעבר לשלוש שנים, היא ארבע שנים והם יכולים לקבל את הזכאות לארבע שנים.

שמרית גיטלין שקד: למרות זאת להורים השכולים עצמם רק בלימודי משפטים והנדסה.

שמרית גיטלין שקד: לעומת זאת, אם הם לומדים לימודים אחרים שהם ארבע שנים - - -

אריה מועלם: כי האחים הם בגיל לימודים וההורים לא.

פרידה שניידרמן: האחים, כרגע עד גיל 30.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: זה הגיוני.

מירב בן ארי: נמשיך.

שמרית גיטלין שקד: פרק ד': סיוע לשכול במימון הוצאות נלוות ללימודים בעד אחי הנספה (לפי סעיף 15ד(ה) לחוק)

שמרית גיטלין שקד: מענק לסיוע במימן הוצאות נלוות ללימודים לפי סעיף 15ד(ה) לחוק ישולם בחודש אוגוסט בעד שנת הלימודים הבאה.

מירב בן ארי: סעיף 9(ה) לחוק המקורי.

שמרית גיטלין שקד: כן.

שמרית גיטלין שקד: תכף אני אקרא אותו.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 9(ה) אומר: "בסעיף זה, נציג של יתום או של אח, הורו או אפוטרופסו שנתמנה כדין ובאין כאלה, מי שקצין תגמולים ימנה לעניין זה כנציג ליתום או לאח".

מירב בן ארי: חוק המקורי מאפשרים לקצין תגמולים למנות מישהו אחר במקום הורה?

מירב בן ארי: אז איך קצין התגמולים מחליט שהוא ממנה נציג?

מירב בן ארי: רק כי ההורה נפטר?

שמרית גיטלין שקד: לכאורה אין כאלה.

שמרית גיטלין שקד: צריך לשאול אותם איך הם מיישמים את זה.

ערן יוסף: בהבדל מהסעיף הקודם, הסעיף הקודם מדבר על אחים בוגרים.

ערן יוסף: לכן אין משמעות לא לאפוטרופוס ולא לנציג.

ערן יוסף: כאן אנחנו מדברים על קטינים ולכן אנחנו לא יכולים לשלם.

מירב בן ארי: איזה מענק אתה נותן לקטינים?

ערן יוסף: הסעיף הזה מדבר על סיוע ללימודים לאחים בכיתות ז' עד י"ב.

שמרית גיטלין שקד: בואו נקריא את הסעיף בחוק כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.

מירב בן ארי: אתה מדבר על הסעיף המקורי בחוק?

שמרית גיטלין שקד: סעיף 15ד(ה) מדבר על סיוע לשכול בעד מימון הוצאות נלוות ללימודים בעד אחי הנספה הלומדים בכיתות ז' עד י"ב בסכום של.

ערן יוסף: ולכן בהיעדר ההורה, אנחנו בעצם מחפשים אפוטרופוס.

מירב בן ארי: הבנתי את ההבדל.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: אני ממשיכה.

שמרית גיטלין שקד: פרק ה': סיוע לשכול במימון שיעורי עזר בעד אחי הנספה (לפי סעיף 15ד(ו) לחוק)

שמרית גיטלין שקד: בפרק זה, "מבקש" – שכול המבקש סיוע במימון שיעורי עזר בעד אח הנספה.

שמרית גיטלין שקד: לא נותר שכול בחיים, יינתן הסיוע לפי פרק זה לנציג שלש האח כהגדרתו בסעיף 9(ה) לחוק, בשינויים המחויבים.

ערן יוסף: גם אלה קטינים.

שמרית גיטלין שקד: סעיף (ו) מדבר גם על סיוע במימון שיעורי עזר לאחי הנספה הלומדים בבית ספר יסודי, חטיבת ביניים או תיכון, על פי דרישת בית הספר, מענק חודשי שיינתן למשך שנה אחת בעד כל אחד מהנספה, ובתנאי שטרם חלפו שנתיים ממועד פטירת הנספה.

שמרית גיטלין שקד: מה שבעצם התקנות מוסיפות לנו לעניין הזה.

שמרית גיטלין שקד: המבקש סיוע לפי פרק זה יצרף לבקשתו -

שמרית גיטלין שקד: אישור חד פעמי בכתב של בית הספר שבו לומד אח הנספה על הצורך בשיעורי עזר.

פרידה שניידרמן: מה זה היה לגבי השנתיים?

פרידה שניידרמן: לא קלטתי.

שמרית גיטלין שקד: זה החוק.

שמרית גיטלין שקד: הקראתי את החוק.

מירב בן ארי: את החוק המקורי.

שמרית גיטלין שקד: את החוק המקורי.

שמרית גיטלין שקד: הוא מדבר על הסיוע, בתנאי שטרם חלפו שנתיים ממועד פטירת הנספה.

שמרית גיטלין שקד: זה החוק עצמו.

פרידה שניידרמן: גם זה לא הגיוני אבל בסדר.

ריקי מורד: עשינו כאן הקלה משמעותית והורדנו את הקבלות.

פרידה שניידרמן: אני מדברת על פרק הזמן של שנתיים מהאסון, הוא גם לא כל כך רלוונטי.

שמרית גיטלין שקד: בפרק ו' אנחנו לא מדברים על הורה שכול אלא על אלמנה.

שמרית גיטלין שקד: הסעיף אומר שלגבי סיוע מימון חוגים בעד יתום הלומד בכיתות כך וכך, יש בעצם מ-א' עד י"ב, מפורטים מה הם הסכומים בחוק עצמו.

שמרית גיטלין שקד: פרק ו': סיוע לאלמנה במימון הוצאות לימודים ומימון חוגים בעד יתום (לפי סעיף 15ד(ז) לחוק)

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרק זה, ישולם למבקש בחודש אוגוסט כמענק בעד שנת הלימודים הבאה של היתום, יחד עם תגמולי חודש אוגוסט.

שמרית גיטלין שקד: אני רוצה לומר שהמשמעות היא שמספיק שילד לומד בפנימייה, האימא לא מקבלת את הסיוע עבורו.

נחמה מוסקל: אני מצטרפת לדברי שמרית פלוס מעונות ועוד מסגרות שילדים לומדים מחוץ לבית ושייכים לבית אלא שפיזית הם לא נמצאים בו.

מירב בן ארי: מה זה כך?

מירב בן ארי: אם הילד לומד בפנימייה, זה אומר שהוא לא ילד שכול?

מירב בן ארי: היא לא קונה לו ספרים וציוד?

ערן יוסף: הסעיף הזה מדבר על שיעורי עזר.

שמרית גיטלין שקד: לא.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו לא בשיעורי עזר.

מירב בן ארי: אני במימון הוצאות לימודים ומימון חוגים.

מירב בן ארי: פרק ו'.

מירב בן ארי: תסתכל על 19(ב).

מירב בן ארי: יש הרבה ילדים שלומדים במסגרות והם לא בבית.

ערן יוסף: ילדים שלומדים במסגרות, יש סעיף אחר בחוק שמקנה להם תשלום ישיר ללימודים במוסד.

ערן יוסף: כאן מדובר על לימודי העשרה, על הוצאות לימודים, על מימון חוגים שהם מעבר ללימודים שהם חוק חינוך חובה.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: מימון הוצאות לימודים ומימון חוגים.

מירב בן ארי: הוצאות לימודים, מה שאנחנו מכירים, אלה ספרים וציוד.

מירב בן ארי: אם אני הולכת אתך, תגיד לי איפה יש לך מימון של הוצאות לימודים לאותם ילדים שנמצאים מחוץ לבית והאלמנה מקבלת.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: בוא נלך אתך ותגיד לי היכן זה מופיע.

מירב בן ארי: אני רואה כאן שאוגוסט, זה ללימודים.

מירב בן ארי: זה כמו מענק לימודים של חד הוריות.

מירב בן ארי: יש לנו צרכים אישיים, פתרון מצוקה, מצוקה כלכלית, הוצאות טלפון, שימוש בדמי טלפון, רכישת קבר, דיור.

מירב בן ארי: אני לא רואה מה קורה עם הילדים האלה שנמצאים מחוץ לבית.

מירב בן ארי: יש היום הרבה ילדים בפנימיות.

נחמה מוסקל: לא כל פנימייה היא לצורך רווחה.

מירב בן ארי: הם בודקים.

ערן יוסף: סעיף 9(ג) בחוק מתייחס לתגמולים בעד יתומים.

מירב בן ארי: סעיף 9(ג) מקורי?

ערן יוסף: סעיף 9 הרגיל סעיף קטן (ג).

ערן יוסף: היותו סמוך לשולחן אלמנת נספה ובהסכמת קצין התגמולים הוא נמצא תקופה מסוימת מחוץ לבית הורהו במוסד או אצל יחיד המספקים לו לינה וכלכלה –אלה המעונות –ישולם בעדו בעד אותה תקופה תגמול לפי סעיף קטן (א).

ערן יוסף: במשך אותה תקופה לא יבוא היתום לעניין תשלום תגמולים.

ערן יוסף: זאת אומרת, הוא מקבל תשלום תגמול עצמאי במקום התוספת שיש לאלמנה עבור היתום.

מירב בן ארי: אבל זה לא קשור לתגמול.

מירב בן ארי: אלה הוצאות לימודים.

מירב בן ארי: זה לא תגמול.

יובל ליפקין: זה גם לא תגמול שמגיע לצורך שיעורי עזר או חוגים.

מירב בן ארי: יש כאן ספציפיות בהוצאות לימודים ומימון חוגים.

ריקי מורד: ממילא הוא מקבל את זה פעם אחת.

ריקי מורד: הוא יקבל את זה.

מירב בן ארי: איך את מבטיחה לי שילד שלומד בפנימייה, האימא שלו מקבלת את הוצאות הלימודים ומימון החוגים שלו?

מירב בן ארי: איפה זה כתוב?

מירב בן ארי: אתן מכירות אלמנות שהילד שלהן לומד בפנימייה ואת מכירה אימא אחרת שהילד שלה נמצא בבית והיא מקבלת יותר?

נחמה מוסקל: אני לא יכולה לומר את זה אבל אני יודעת שילדים יוצאים לפנימיות כמו הכפר הירוק שזו פנימייה פרטית.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אני מכירה את הכפר הירוק.

מירב בן ארי: הייתי שם בסיור.

נחמה מוסקל: הן צריכות לשלם שם הרבה כסף.

מירב בן ארי: נכון.

נחמה מוסקל: זה עלול להוות איזשהו מכשול לקבלת הכסף.

ערן יוסף: אנחנו נוריד את סעיף.

אריה מועלם: נוריד אותו.

מירב בן ארי: בסדר.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 19(ב) יורד.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: זה באמת לא מתאים.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: נמשיך.

שמרית גיטלין שקד: פרק ז': מענק הבראה חד-פעמי הניתן בסמוך לנפילת הנספה (לפי סעיף 15ד(ח) לחוק) הסעיף מדבר על מענק הבראה חד-פעמי הניתן בסמוך לנפילת הנספה.

שמרית גיטלין שקד: המענק יחושב לפי תעריף יום הבראה כפי שנקבע בהוראות החשב הכללי והחוק המפרט את מספר ימי ההבראה לשכול בודד ולאלמנה, לבני זוג שכולים וליתום.

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרק זה ישולם לשכול, לאלמנה או ליתום, בחודש השלישי שלאחר ההכרה בהם כבן משפחה לפי החוק.

רחל לניאדו: מדוע?

רחל לניאדו: אני חושבת שזאת פגיעה.

רחל לניאדו: אנחנו יודעים כמה אורך תהליך של הכרה ולפעמים זה בגלל סיבות של המשפחה שהייתה צריכה להשלים מסמכים ולא תמיד מוכנה נפשית ופנויה רגשית להתמודד עם זה.

רחל לניאדו: אני חושבת שזו פגיעה במשפחה שכולה בעצם תהאריך של הקביעה לשלילת הזכאות הזו ממנה.

רחל לניאדו: זה לא הוגן.

נחמה מוסקל: אני מצטרפת.

מירב בן ארי: למה הגבלתם ל-18 חודשים?

ערן יוסף: זאת היצמדות ללשון החוק.

ערן יוסף: לשון החוק אומרת שהמענק יינתן בסמוך לנפילת הנספה.

ערן יוסף: יש לנו מצבים, לצערנו, שהבקשה נדחית ומועברת לבית המשפט וכן הלאה ואחרי שלוש שנים פתאום מוכרת.

ערן יוסף: בשלב כזה לתת מענק הבראה לאחר נפילת הנספה כאשר מדובר על שלוש שנים אחרי, נראה לא סביר.

נחמה מוסקל: להפך, תפצה אותו על כל מה שהוא עבר.

ערן יוסף: בעניין הזה נצמדנו להוראות הקיימות שאומרות 18 חודשים.

ערן יוסף: אם גברתי תרצה להאריך את הזמן, אנחנו לא נתווכח אבל זה מה שמופיע היום בהוראות.

מירב בן ארי: אני אומרת שנעשה משהו סביר כמו 24 חודשים ואז אלה שנתיים וזה הוגן.

מירב בן ארי: תכתוב 24.

שמרית גיטלין שקד: ב-20(ב) תיקנתי מ-18 ל-24.

נחמה מוסקל: אני רוצה בהזדמנות זו להוסיף.

נחמה מוסקל: אני לא יודעת אם זה כרגע המקום אבל לפרוטוקול.

נחמה מוסקל: אלמנה מקבלת הבראה מחצית מהורה שכול בקרות המקרה.

נחמה מוסקל: אנחנו מבקשים להעיר.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: זה לא כאן אבל אנחנו נתייחס לזה.

מירב בן ארי: אנחנו נשב ביחד.

מירב בן ארי: אני אשב אתך.

שמרית גיטלין שקד: פרק ח': מענק חד-פעמי לאלמנה, בעד נישואי יתום (לפי סעיף 15ד(ט) לחוק) סעיף 15ד(ט) לחוק אומר שלאלמנה מענק חד פעמי בעד נישואי יתום, אף אם מלאו לו 30 שנים, בסכום של 9,075 שקלים.

שמרית גיטלין שקד: המענק לפי סעיף קטן זה יינתן פעם אחת בעד כל יתום.

שמרית גיטלין שקד: שוב, הזכאות היא לאלמנה וזה ניתן לה בעד נישואי היתום גם אם מלאו לו 30 שנים.

מירב בן ארי: גם את זה צריך לתקן אבל צריך לתקן את החוק המקורי כי רוב האנשים כבר לא מתחתנים בגיל 30.

שמרית גיטלין שקד: לא.

שמרית גיטלין שקד: כאן זה גם אם מלאו לו.

מירב בן ארי: אם מלאו לו יותר?

שמרית גיטלין שקד: גם לאחר גיל 30.

שמרית גיטלין שקד: בפרק זה, "מבקש" – אלמנה המבקשת לקבל מענק בעד נישואי היתום.

שמרית גיטלין שקד: המבקש סיוע לפי פרק זה, יגיש תעודת נישואין או תמצית רישום ממרשם הזוגיות או הסכם לחיים משותפים שאישר בית משפט או עורך דין, הבקשה תוגש בסמוך למועד הנישואין.

מירב בן ארי: יש הערות?

מירב בן ארי: נראה לי הגיוני.

שמרית גיטלין שקד: פרק ט', מלווה חד-פעמי להוצאות מיוחדות ולצרכים אישיים.

שמרית גיטלין שקד: בסעיף קטן (י) מדובר על מענק לשכול בעד בר מצווה או בת מצווה של אחי הנספה, לשכול בעד נישואין של אחי הנספה, לאלמנה בעד בר מצווה או בת מצווה של היתום.

שמרית גיטלין שקד: בפסקה (4) לאלמנה בעד נישואין של היתום, אף מלאו לו 30 שנים.

שמרית גיטלין שקד: פרק ט': מלווה חד-פעמי להוצאות מיוחדות ולצרכים אישיים (לפי סעיף 15ד(י) לחוק)

אחד מאלה: שכול המבקש לקבל מלווה בעד בר-מצווה או בת-מצווה של אחי הנספה לפי סעיף 15ד(י)(1) לחוק או בעד נישואין של אחי הנספה לפי סעיף 15ד)י)(2) לחוק.

אחד מאלה: המבקש סיוע לפי תקנה זו יגיש בקשה כמפורט להלן:

אחד מאלה: לבקשה לקבלת מלווה לפי סעיף 15ד(י)(2) או (4) תצורף תעודת נישואין או תמצית רישום ממרשם הזוגיות או הסכם לחיים משותפים שאישר בית משפט או עורך דין.

אחד מאלה: בפרק הזה יש שני נושאים.

אחד מאלה: הסעיף הבא מתייחס להנצחה.

יובל ליפקין: ברשותך, אני רוצה לומר משהו בעניין של המלווה לאלמנה עבור בר-מצווה.

יובל ליפקין: אנחנו מקבלים הרבה פניות מהרבה אלמנות במהלך השנה שהמענק עומד על סכום של 3,700 שקלים או 3,500 שקלים, אם אני לא טועה.

מירב בן ארי: על הבר-מצווה, 6,901 שקלים לפי החוק ובטח זה צמוד.

שמרית גיטלין שקד: מלווה.

שמרית גיטלין שקד: לא מענק?

ריקי מורד: מענק.

יובל ליפקין: מענק.

שמרית גיטלין שקד: כתוב מלווה.

ריקי מורד: המענק הוא בחוק.

יובל ליפקין: זו הלוואה.

יובל ליפקין: אני מדבר על המלווה, על ההלוואה.

מירב בן ארי: לפי החוק ההלוואה היא בסכום של 6,900 שקלים ובטח זה משתנה.

יובל ליפקין: לא.

יובל ליפקין: זה להורה השכול.

יובל ליפקין: לאלמנה הסכום הוא 3,700 שקלים.

מירב בן ארי: לאלמנה הסכום הוא 3,761 שקלים.

יובל ליפקין: זה עומד על חצי מהסכום שמקבלים הורים שכולים.

יובל ליפקין: יש לי הרבה פניות מאלמנות ששואלות למה הן מקבלות פחות.

מירב בן ארי: זו הלוואה?

ריקי מורד: כן.

יובל ליפקין: הלוואה.

מירב בן ארי: בואו נכניס את זה לענייני אלמנות שאנחנו צריכים לתקן כי לדעתי החוק כאן לא מתקן.

שמרית גיטלין שקד: החוק לא דן בסכומים.

שמרית גיטלין שקד: הסכומים נקבעו בחוק.

יובל ליפקין: כנ"ל לגבי המלווה להנצחה שהוא מלווה נמוך יותר ועומד על כ-7,000 שקלים במקום 10,000 שקלים שמקבל ההורה.

יובל ליפקין: אנחנו רוצים להשוות את הסכומים.

יובל ליפקין: דיברנו על זה בעבר.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אנחנו נשב על זה יחד כי זה בחוק המקורי.

מירב בן ארי: אם זו הלוואה, למה לא לתת יותר?

מירב בן ארי: גם כך נראה שזה לא מחובר למחירים היום.

שמרית גיטלין שקד: זה מוצמד.

שמרית גיטלין שקד: מן הסתם הסכומים האלה עלו.

ריקי מורד: יתום מקבל גם מענק בר-מצווה מה שאח לא מקבל.

מירב בן ארי: דרך אגב, איפה כתוב על המענק שמקבל היתום?

מירב בן ארי: לאלמנה כתוב כאן שיש מלווה אבל איפה כתוב שהיתום מקבל מענק?

מירב בן ארי: יש להם מענק לבר מצווה?

ריקי מורד: כן.

מירב בן ארי: איפה זה כתוב?

ריקי מורד: הם מקבלים את זה אוטומטית לפני גיל 13 בנים ו-12 בנות.

ריקי מורד: זה אוטומטי.

מירב בן ארי: ממתי הסכומים האלה של המלווה?

מירב בן ארי: מאיזו שנה?

ריקי מורד: עת חוקקנו את החוק.

ערן יוסף: החוק חוקק ב-2013.

ריקי מורד: אבל זה מתעדכן כל שנה.

ערן יוסף: זה מתעדכן מדדית.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: זה לא לדיון עכשיו אבל זה חשוב.

פרידה שניידרמן: אני שואלת אחרת בלי קשר למה לא לסייע לאותם הורים לקבל גם מענק עבור בר-מצווה לילד?

ערן יוסף: זו הטבה נוספת.

ערן יוסף: זה לא יכול להיות כאן בתקנות.

פרידה שניידרמן: אני שואלת בקול רם.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 29ג:

שמרית גיטלין שקד: ליתום של נספה שהגיע לגיל 13 בילד או לגיל 12 בילדה, ישלם קצין התגמולים מענק של 7,000 שקלים חדשים.

ריקי מורד: זה אוטומטי.

ריקי מורד: חודש לפני שהוא מגיע לגיל הזה.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: נמשיך להנצחה.

שמרית גיטלין שקד: הנצחה.

שמרית גיטלין שקד: גם כאן אנחנו מדברים על מלווה ולא על מענק.

שמרית גיטלין שקד: "לשכול בעד הנצחת הנספה בסכום שלא יעלה על 10,895 שקלים חדשים – יכול להיות שהסכום הזה התעדכן מאז – לאלמנה בעד הנצחת הנספה בסכום של 7,500 שקלים חדשים".

שמרית גיטלין שקד: בתקנה זו, "מבקש" – שכול או אלמנה, המבקשים לקבל הלוואה להנצחה פרטית של הנספה לפי סעיפים 15ד(י)(5) או (6) לחוק.

שמרית גיטלין שקד: זה לעניין ההנצחה.

שמרית גיטלין שקד: צריך לצרף או קבלה או מסמך אחר שמעיד על ההנצחה ומפרט מה ההנצחה בעד מתבקשת ההלוואה.

שמרית גיטלין שקד: אני ממשיכה.

שמרית גיטלין שקד: לפי סעיף 15ד(י)(7) לחוק, הזכאות היא ליתום עד הגיעו לגיל 30.

שמרית גיטלין שקד: כאן זה מוגבל, עד שהוא מגיע לגיל 30 בעד דיור או נישואין ובלבד שביום הגשת הבקשה טרם מלאו לו 30 שנה בסכום שלא יעלה על 30,863 שקלים.

שמרית גיטלין שקד: גם כאן זה מלווה.

שמרית גיטלין שקד: זה לא מענק.

ערן יוסף: כן.

ערן יוסף: חשוב לומר שזה בנוסף למענק שניתן על פי החוק והמענק ניתן בהנחה שהוא לא התחתן ולא קנה בית עד גיל 30.

ערן יוסף: בגיל 30 הוא ניתן לו אוטומטית.

ערן יוסף: את המלווה אנחנו לא נותנים אוטומטית אלא נותנים רק למטרות האלה.

מירב בן ארי: רק אם הוא מבקש.

ערן יוסף: כן.

שמרית גיטלין שקד: התנאים לקבלת מלווה לפי סעיף 15ד(י)(7) לחוק יתום המבקש לקבל מלווה לפי סעיף 15ד(י)(7) לחוק, זכאי לסיוע חד פעמי למלווה בעד אחת מהמטרות בלבד, לדיור או לנישואין.

שמרית גיטלין שקד: היתום יצרף לבקשתו –

שמרית גיטלין שקד: בעד נישואין – העתק מקורי של תעודת נישואין או תמצית רישום ממרשם הזוגיות או הסכם לחיים משותפים שאישר בל משפט או עורך דין.

רחל לניאדו: אני רוצה להעיר לסעיף (2), נישואין.

רחל לניאדו: יש לנו היום הרבה פניות, יש הרבה זוגות שיוצאים לחוץ לארץ לנישואין אזרחיים והם לא נכנסים כאן תחת ההגדרה הזו ואנחנו רואים את זה יותר ויותר.

ריקי מורד: זה נכנס.

ריקי מורד: הכול נכנס.

מירב בן ארי: הכול נכנס.

מירב בן ארי: דרך אגב, זו כבר פעם שלישית שאנחנו מקריאים את זה.

מירב בן ארי: גם אני חשבתי על זה אבל ראיתי שיש כאן הסכם שצריך להביא.

פרידה שניידרמן: לחיים משותפים.

מירב בן ארי: כן.

שמרית גיטלין שקד: פרק י': מלווה לצרכים אישיים (לפי סעיף 15ד(יא) לחוק) סעיף 15ד(יא) לחוק מדבר על מלווה לשכול ולאלמנה לצרכים אישיים אחת לשלוש שנים בסכום שלא יעלה על 6,830 שקלים חדשים.

שמרית גיטלין שקד: (א) בפרק זה, "מבקש" – שכול או אלמנה המבקשים לקבל מלווה לצרכים אישיים.

שמרית גיטלין שקד: אין כאן איזושהי תוספת לאמור בחוק.

שמרית גיטלין שקד: פרק י"א: מענק מיוחד לפתרון מצוקה (לפי סעיף 15ד(יב) לחוק סעיף 15ד(יב) מדבר על מענק מיוחד לשכול ולאלמנה לפתרון מצוקה אם נקלעו לקשיים כלכליים או הוצאות חריגות עקב אירועים מיוחדים בסכום שלא יעלה על 1,576 שקלים.

שמרית גיטלין שקד: ראש אגף משפחות והנצחה רשאי במקרים חריגים ומטעמים מיוחדים שיירשמו לאשר את הגדלת המענק האמור בסכום שלא יעלה על 1,576 שקלים חדשים.

שמרית גיטלין שקד: מענק לפי סעיף זה ישולם אחת לשנתיים לכל היותר.

שמרית גיטלין שקד: עד כאן החוק.

שמרית גיטלין שקד: בפרק זה – "מבקש" – שכול או אלמנה אשר נקלעו למצוקה.

שמרית גיטלין שקד: "מצוקה" – קשיים כלכליים או הוצאות חריגות, עקב אירועים מיוחדים.

שמרית גיטלין שקד: המבקש סיוע לפי פרק זה יצרף לבקשתו מסמכים המעידים על מצוקתו וכן כל מסמך נוסף שידרוש ממנו קצין התגמולים לצורך בחינת זכאותו לסיוע.

מירב בן ארי: מה קורה עם יתום שנקלע למצוקה כלכלית?

מירב בן ארי: אין לו סיוע?

ערן יוסף: לא כאן.

ערן יוסף: ועדת למד.

ערן יוסף: רק דרך ועדת למד.

ערן יוסף: לפנים משורת הדין, לפי החוק.

ערן יוסף: המסלול הזה הוא מסלול כמעט אוטומטי אפשר לומר דרך המחוזות.

ערן יוסף: מי שמגיש את הבקשה ומוכיח את הצורך, מקבל את הסכום שהוא לא גבוה.

ערן יוסף: סיוע מעבר לכך, גם ברמת הסכומים וגם ברמת היתומים, רק דרך ועדת למד.

מירב בן ארי: אבל הוא יכול לפנות.

ערן יוסף: כן.

ערן יוסף: לוועדת למד, כן.

נחמה מוסקל: יש איזו מניעה להוסיף את היתומים?

ערן יוסף: זה חוק.

נחמה מוסקל: אנחנו מדברים על החוק.

ערן יוסף: בחוק אפשר להוסיף הכול.

ערן יוסף: כרגע אנחנו בתקנות.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: לשכול ולאלמנה.

שמרית גיטלין שקד: פרק י"ב: מלווה חד-פעמי לכיסוי חובות בשל מצוקה כלכלית (לפי סעיף 15ד(יג) לחוק) סעיף 15ד(יג) מדבר על השכול ועל האלמנה.

שמרית גיטלין שקד: הוא נותן מלווה חד-פעמי לכיסוי חובות בשל מצוקה כלכלית בתקופה של עד שלוש שנים מיום נפילת הנספה או מיום ההכרה בזכויות לפי חוק זה, סכום שלא יעלה על 58,116 שקלים חדשים.

שמרית גיטלין שקד: קצין תגמולים רשאי במקרים חריגים ומטעמים מיוחדים שיירשמו לאשר עד מחצית מסכום המלווה כמענק.

שמרית גיטלין שקד: בפרק זה – "מבקש" – שכול או אלמנה הזקוקים להלוואה לשם כיסוי חובות בשל מצוקה כלכלית.

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרק זה יינתן למבקש כאשר יש זיקה בין חובותיו לבין השכול ומתקיים אחד מן התנאים המפורטים להלן:

שמרית גיטלין שקד: למבקש קשיים בעסק שרשום על שמו וקיימים חובות למוסדות הקשורים לעסקו.

שמרית גיטלין שקד: פסקאות (1) ו-(2), אלה אחד משני התנאים.

מירב בן ארי: או שזה כיסוי חובות או שיש לו קשיים בעסק.

מירב בן ארי: פסקה (ב) מתייחסת לכיסוי חוב של הלוואה.

ערן יוסף: פסקה (ב) אומרת שאם זה לכיסוי חוב של הלוואה, צריך להיות גורם שמפוקח.

שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרק זה יינתן רק לצורך כיסוי חוב הלוואה אשר נלקחה מגורם אשר מפוקח על ידי המפקח על הבנקים או על ידי הממונה על רשות ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.

מירב בן ארי: אם יש לו חוב הלוואה לחברת כרטיסי האשראי.

ריקי מורד: זה בפנים כי זה מפוקח על ידי הבנקים.

ריקי מורד: למעשה זה נועד למנוע את השוק השחור.

ערן יוסף: בחוק שלנו היה כתוב שוק שחור.

ערן יוסף: הדרך המשפטית לכתוב את זה, זה מה ששמרית כתבה כאן בסעיף (ב).

שמרית גיטלין שקד: זה נוסח שאתם העברתם לי.

ריקי מורד: כן.

ריקי מורד: אנחנו העברנו אותו.

שמרית גיטלין שקד: המסמכים הנדרשים כתנאי למתן הסיוע המבקש לקבל סיוע לכיסוי חובות, יצרף לבקשתו –

שמרית גיטלין שקד: מבקש שהוא בעל עסק – יגיש עותק של השומה שהוגשה לרשויות המס לתקופה של השנתיים שקדמו להגשת הבקשה.

שמרית גיטלין שקד: כל מסמך נוסף שידרוש ממנו קצין תגמולים או כל גורם מקצועי מטעם קצין התגמולים שנדרש לחוות דעתו לעניין זכאות המבקש לסיוע.

רחל לניאדו: יש כאן משהו שאני נחשפת אליו ביום יום בפגישות שלנו עם המשפחות.

רחל לניאדו: יש כאן דרישה להציג גם מסמכים של בני משפחה נוספים.

רחל לניאדו: לעניות דעתי אנחנו מגיעים לעזור, לשקם ולסייע להורים השכולים.

רחל לניאדו: לא ברור לי למה צריך לקחת את כל הילדים ולבקש מהם לפתוח מסמכים ולהציג.

רחל לניאדו: את יודעת, בטבע ההורים עוזרים לילדים ולא הילדים עוזרים להורים.

מירב בן ארי: איפה את רואה את זה?

ערן יוסף: בסעיף 31(1).

רחל לניאדו: דין וחשבון אודות המצב הכלכלי של המבקש, בן זוגו ובמקרים מתאימים גם של בני משפחה נוספים.

ערן יוסף: זה החריג.

ערן יוסף: המצב הרגיל הוא שהמבקש או בן זוגו.

ערן יוסף: במקרים מיוחדים.

מירב בן ארי: למה לא כתבת במקרים מיוחדים אלא כתבת במקרים מתאימים?

ערן יוסף: אפשר לכתוב במקרים מיוחדים.

מירב בן ארי: קודם כל, נתקן את זה למקרים חריגים.

רחל לניאדו: ולמה צריך?

רחל לניאדו: איך נדע מי החריג?

מירב בן ארי: למה צריך?

מירב בן ארי: יש כאן סיוע לכיסוי חובות רק של אלמנה או שכול.

מירב בן ארי: אין ילדים.

מירב בן ארי: אתה רוצה לסייע לאלמנה או לשכול ואתה רוצה את הדין וחשבון של המבקש ובן זוגו.

מירב בן ארי: למה אתה צריך בני משפחה נוספים?

ערן יוסף: נניח שההורה השכול מגיש בקשה לסיוע והוא אומר שהוא נקלע לקשיים כי הוא כיסה את חובותיו של בנו שהסתבך בשוק השחור או השוק האפור.

ערן יוסף: במצב כזה שהוא חריג, הוא לא המצב הרגיל, אני אומר שייתנו לי גם את הנתונים של הבן, אבל זה לא המצב הרגיל השגרתי שאתם מבקשים בקשות לסיוע.

רחל לניאדו: לא.

רחל לניאדו: במקרה שהייתה אצלי משפחה דווקא לא מזמן, ביקשו - - -

ערן יוסף: בסוף מדובר במלווה.

ערן יוסף: זה לא מענק.

רחל לניאדו: הייתה אצלי משפחה – וזה לא המקרה שאתה מתאר – ואמרה עובדת מפורשות שאין שום סיבה, יש לו ילדים, 10 ילדים, יכולים לעזור לו ויכולים לסייע וזה כשאנחנו יודעים שהם בקושי מתמודדים ביום יום.

מירב בן ארי: בואו נסכים על מקרים חריגים ולא מקרים מתאימים.

אריה מועלם: אפשר לכתוב את זה בדיוק כמו שהוא הגדיר את זה.

אריה מועלם: במקרים שהבקשה היא לחוב שנוצר על ידי הילדים.

ערן יוסף: במקרים חריגים שינומקו על ידי קצין התגמולים.

רחל לניאדו: לא.

רחל לניאדו: אריה ניסח נכון מאוד.

אריה מועלם: אם הבקשה היא בגין חוב שנוצר על ידי הילדים, במקרה הזה נבקש גם את המצב הכלכלי של הילדים.

ערן יוסף: אני חושב שאנחנו לא יכולים לחזות כאן את כל המקרים.

ערן יוסף: נתתי דוגמה.

ערן יוסף: אני לא יודע אם זה המקרה היחידי.

ערן יוסף: אני אומר שקצין התגמולים ינמק למה הוא מבקש את הפרטים הנוספים.

יובל ליפקין: בסוף אתה נותן מלווה.

יובל ליפקין: לא מדובר במענק.

שמרית גיטלין שקד: אתה יכול להפוך עד חצי ממנו למענק.

רחל לניאדו: בלי לומר ילדים.

רחל לניאדו: אפשר לומר אם יש זיקה לגורם לחוב של הילד ואז אפשר לבקש כל מסמך שאתם רוצים.

מירב בן ארי: מה אתם אומרים?

מירב בן ארי: אולי אפשר לציין בחוק שבמידה וזה נוגע, לא יודעת מה.

אריה מועלם: במידה וקיימת זיקה בין החוב של הורה השכול לבין ילדיו, אז נבקש.

שמרית גיטלין שקד: לאו דווקא ילדים.

אריה מועלם: בני משפחה.

מירב בן ארי: בני משפחה.

מירב בן ארי: במקרים חריגים.

אריה מועלם: בהם קיימת זיקה בין חובות ההורה השכול לבין בני משפחתו - - -

שמרית גיטלין שקד: בין בני משפחה נוספים.

אריה מועלם: יכול קצין התגמולים לבקש דין וחשבון.

שמרית גיטלין שקד: אני כותבת מקף, גם של בני משפחה נוספים.

אריה מועלם: בסדר.

שמרית גיטלין שקד: דין וחשבון אודות המצב הכלכלי של המבקש ובן זוגו ובמקרים חריגים שבהם קיימת זיקה בין החוב ובין בני משפחה נוספים – גם של בני משפחה נוספים.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו עוברים לפרק י"ג.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 15ד(טו) מדבר על סיוע לשכול בלבד, סיוע בהוצאות טלפון.

שמרית גיטלין שקד: יש פירוט.

שמרית גיטלין שקד: פרק י"ג: סיוע לשכל בהוצאות טלפון (לפי סעיף 15ד(טו) לחוק)

שמרית גיטלין שקד: שכול המבקש סיוע בהוצאות בעבור התקנת קו טלפון או העתקת קו טלפון לפי סעיף 15ד(טו)(1) או (2) לחוק, לפי העניין, יצרף לבקשתו קבלה.

שמרית גיטלין שקד: מתן הסיוע הסיוע בעד דמי שימוש בטלפון לפי סעיף 15ד(טו)(3) לחוק יינתן לשכול בחודש ינואר בכל שנה.

שמרית גיטלין שקד: זה בעצם סיוע אוטומטי.

ריקי מורד: אוטומטי.

שמרית גיטלין שקד: פרק י"ד: סיוע לאלמנה בעד דמי שימוש בטלפון (לפי סעיף 15ד(טו) לחוק)

שמרית גיטלין שקד: הסיוע בעד דמי שימוש בטלפון לפי סעיף 15ד(טו)(טז) לחוק יינתן לאלמנה בחודש ינואר בכל שנה.

שמרית גיטלין שקד: פרק ט"ו: סיוע במימון רכישת חלקת קבר והקמת מצבה עבור שכול או אלמנה (לפי סעיף 15יד(יז) לחוק) סעיף 15יד(יז) לחוק מדבר על סיוע לאלמנה ולשכול בעד מימון רכישת חלקת קבר והקמת מצבה עבורם.

שמרית גיטלין שקד: אם הם לא קיבלו את הסיוע הזה בעודם בחיים, יינתן הסיוע לשאר הבשר אשר רכש את חלקת הקבר בעבורם או מימן את הקמת המצבה עבורם.

מירב בן ארי: זה החוק המקורי.

שמרית גיטלין שקד: כן.

שמרית גיטלין שקד: בפרק זה – "מבקש" – שכול, אלמנה, או קרוב של אחד מהם אשר מימן את רכישת חלקת הקבר או הקמת המצבה עבור השכול או האלמנה.

שמרית גיטלין שקד: "קרוב" כהגדרת "קרוב" בחוק בתי קברות צבאיים, תש"י-1950.

שמרית גיטלין שקד: המבקש סיוע במימון רכישת חלקת קבר והקמת מצבה יגיש בקשה בסמוך למועד הרכישה.

שמרית גיטלין שקד: לבקשה תצורף קבלה על שם המבקש שבה יצוין מקום בית הקברות שבו נרכשה החלקה או הוקמה המצבה.

שמרית גיטלין שקד: במקרה שהמבקש הוא הקרוב יצרף לבקשה גם תעודת פטירה של השכול או האלמנה ופרטי חשבון הבנק שאליו יועבר התשלום.

שמרית גיטלין שקד: שכול או אלמנה שלא קיבלו בעודם בחיים סיוע לפי פרק זה לרכישת חלקת קבר או להקמת מצבה, והקרוב רכש עבורם לאחר פטירתם חלקת קבר או מימן הקמת מצבה על קברם – רשאי קצין התגמולים להחליט כי הסיוע יינתן לקרוב.

שמרית גיטלין שקד: נרכשה חלקתה קבר או מומנה הקמת מצבה על ידי יותר מקרוב אחד, ישולם הסיוע לקרוב אחד בלבד בכפוף להסכמתם של הקרובים הנוספים.

שמרית גיטלין שקד: הודעה על הסכמה זו תועבר ליחידה להנצחת החייל באגף, כשהיא חתומה בידי הקרובים.

שמרית גיטלין שקד: ניתן סיוע לפי פרק זה עבור מבקש, לא יינתן סיוע פעם נוספת, אף אם לא שול מלוא סכום הסיוע.

מירב בן ארי: הערות.

מירב בן ארי: אין.

שמרית גיטלין שקד: פרק ט"ז: סיוע לשכול ולאלמנה במגורים במחלקה המיועדת לדיירים עצמאיים בבית אבות או בבית דיור מוגן (לפי סעיף 15ד(יט)(1) לחוק) סעיף 15ד(יט)(1) אומר: "לשכול ולאלמנה העוברים להתגורר במחלקה המיועדת לדיירים עצמאיים בבית אבות או בבית דיור מוגן כהגדרתו בחוק הדיור המוגן, מענק חד פעמי לשם השתתפות בדמי כניסה או פיקדון סכום שלא יעלה על 36,767 שקלים חדשים ולא יותר מההוצאה בפועל לפי הנמוך, ובלבד שבבית האבות או בבית הדיור המוגן יש מחלקה סיעודית.

שמרית גיטלין שקד: מענק לפי פסקה (1) לא ייתן לשכול או לאלמנה שיחידת הדיור במקום כאמור באותה פסקה היא בבעלותם ונרכשה על שמם".

שמרית גיטלין שקד: שכול או אלמנה המבקשים סיוע לפי פרק זה יצרפו לבקשתם:

שמרית גיטלין שקד: אישור של בית האבות או בית הדיור המוגן לפיו למבקש אין במקום יחידת דיור בבעלותו ולא נרכשה יחידת דיור על שמו.

שמרית גיטלין שקד: קבלה על שם השכול או האלמנה, לפי העניין, המעידה על כך שהם שילמו עבור דמי הכניסה.

רחל לניאדו: אנחנו כבר שנים מדברים על כך.

רחל לניאדו: דמי הכניסה הם לגמרי לא ריאליים.

רחל לניאדו: שנים על גבי שנים הם לא עודכנו והם לא ריאליים.

מירב בן ארי: היכן כתובים דמי הכניסה?

רחל לניאדו: בחוק.

רחל לניאדו: היום אנחנו מדברים על כניסה לבתי אבות, כולם יודעים, בסכום של מאות אלפי שקלים.

רחל לניאדו: הסכום הוא לא ריאלי והוא לא קרוב למציאות.

רחל לניאדו: בעיני זה משהו שחייבים לשקול אותו ולעדכן אותו.

מירב בן ארי: ה-36,767 שקלים?

רחל לניאדו: כן.

רחל לניאדו: שנים על גבי שנים לא עדכנו את הסכום.

רחל לניאדו: היום 100,000 שקלים, 200,000 שקלים.

רחל לניאדו: הסכומים הם דמיוניים ואין ביניהם שום קשר, בין הסכום לבין מה שקיים בהוראה.

ערן יוסף: אני מוכרח לומר שהסכום הזה לא התיימר למלא את כל סכום דמי הכניסה.

פרידה שניידרמן: לא התיימר.

פרידה שניידרמן: אבל יש סכום ריאלי.

יובל ליפקין: הפער עם השנים הלך וגדל.

מירב בן ארי: נטפל בזה בנפרד.

אריה מועלם: בכל מקרה, זה בחקיקה ולא כאן.

אריה מועלם: זה לא רלוונטי לדיון הזה.

מירב בן ארי: יש לכם הערות לפרק הזה?

מירב בן ארי: אין.

שמרית גיטלין שקד: פרק י"ז: הוראת מעבר

שמרית גיטלין שקד: בקשה שהייתה תלויה ועומדת ערב תחילתן של תקנות אלה וטרם נדונה, תמשיך להידון לפי תקנות אלה.

שמרית גיטלין שקד: יש לנו את הסעיף שלא סגרנו, סעיף 10(3).

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: בואו נסגור אותו כדי שנוכל להצביע על התקנות.

ערן יוסף: יש כאן הצעה של הביטוח הלאומי.

מירב בן ארי: אתה מדבר על סעיף 10?

ערן יוסף: כן.

ערן יוסף: אני מקריא מתוך חוק הביטוח הלאומי, סעיף דומה שמוצע לנו לאמץ גם כאן.

ערן יוסף: "נוכח המוסד כי – כאן זה יהיה האח - לא יכול לגבות את התגמול או כי מתן ההטבה לידי ההורים אינו לטובת הזכאי, רשאי קצין התגמולים למנות אדם שיקבל את זה במקומו".

מירב בן ארי: הוא רשאי לתת לו.

ערן יוסף: הוא רשאי לתת לו.

מירב בן ארי: למה למנות עוד פעם?

ערן יוסף: צודקת.

ערן יוסף: כאן זה לקטינים.

ערן יוסף: פשוט להיצמד לנוסח הזה.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: תגיד את זה שוב.

ערן יוסף: "נוכח קצין התגמולים כי אחי הנספה לא יכול לקבל את הסיוע לפי סעיף זה" - - -

שמרית גיטלין שקד: אבל זה לא רלוונטי.

ערן יוסף: למה?

שמרית גיטלין שקד: כי הסיוע ניתן לשכול.

שמרית גיטלין שקד: אתה רוצה לתת אותו לאח.

שמרית גיטלין שקד: זה לא שהוא ניתן לאח והוא לא יכול לקבל אותו.

שמרית גיטלין שקד: הרישא הזאת לא רלוונטית לענייננו.

שמרית גיטלין שקד: הזכאות היא לשכול.

שמרית גיטלין שקד: אתה רוצה לומר סיטואציה שאתה לא יכול לתת לשכול.

שמרית גיטלין שקד: לא סיטואציה שאתה לא יכול לתת לילד.

שמרית גיטלין שקד: אולי הסיפא של הסעיף הזה.

מירב בן ארי: תגיד את הסוף.

ערן יוסף: מתן הגמלה להורה אינו לטובת הזכאי.

מירב בן ארי: מישהו צריך להבין בכל האירוע הזה שאם נותנים את זה להורה, הוא לא מקבל.

מירב בן ארי: אבל כל הקטע שההורה מראש אמור לקבל רק אחרי שהוא הגיש את הטפסים.

מירב בן ארי: הרי אתה קודם כל מגיש ורק אחר כך מקבל.

מירב בן ארי: זה בכלל לא קשור.

ערן יוסף: המקרה היחידי הרלוונטי זה מקרה של אין קשר עם ההורים.

מירב בן ארי: כדי לקבל את המענק, קודם כל מגישים את זה שהוא שילם למוסד האקדמי.

מירב בן ארי: נכון?

מירב בן ארי: זה לא שהוא מקבל לפני כן.

מירב בן ארי: זה לא כמו מלגה.

מירב בן ארי: בכל מקרה, אם נוכח קצין התגמולים כי האחים, אותו אח לא יכול לקבל מההורים, הוא ייתן לו ישירות.

מירב בן ארי: את זה אני רוצה לומר במילים פשוטות.

שמרית גיטלין שקד: השאלה אם אנחנו צריכים את החוק בשביל זה.

מירב בן ארי: צריך את התקנות.

מירב בן ארי: לא צריך את החוק.

ריקי מורד: אחר כך הורה יבוא ויאמר למה נתתם לה והוא זה ששילם את זה.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אני אתך.

מירב בן ארי: רוב הילדים, לפחות האחים הגדולים, הרי צריך לבוא אליכם עם מי ששילם.

מירב בן ארי: את תראי על הקבלה שזה הילד וזאת לא האימא.

מירב בן ארי: האימא לא יכולה לומר שהיא שילמה.

מירב בן ארי: אם האימא שילמה, בכלל אין דיון.

מירב בן ארי: הוא הולך למוסד והוא מבקש שיוציאו לו את הקבלה.

מירב בן ארי: גם כשאת מבקשת מלגה, את צריכה להראות שאת שילמת ולא אימא שלך.

מירב בן ארי: את מבקשת קבלה מהמוסד האקדמי.

מירב בן ארי: קודם כל הוא מגיש את הטפסים אליהם ורק אז הוא מקבל את ההנחה.

שמרית גיטלין שקד: מן הסתם יוציאו את הקבלה על שם התלמיד.

ריקי מורד: תמיד מוציאים את זה על שם התלמיד.

מירב בן ארי: מדובר כאן על מקרים חריגים, מקרים בודדים בקצה הרצף.

ערן יוסף: פשוט צריך להסביר לקצין התגמולים מה הוא צריך לבדוק.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: קצין התגמולים, כשמגיע אליו ילד כזה, הרי בסוף אם מגיע ילד כזה ואומר תנו לי, באמת אני אומרת, זה לא שכל ילד בא עכשיו ומבקש את ההנחה.

רחל לניאדו: המקרים האלה ידועים למשרד.

רחל לניאדו: המשרד היום בקשר עם כל משפחה ומשפחה באמצעות עובדת רווחה וסוציאלית.

רחל לניאדו: אתם מכירים את המקרים האלה.

פרידה שניידרמן: אני רוצה לומר שני דברים.

פרידה שניידרמן: הרבה מהאחים משלמים גם חלק מהתשלום.

פרידה שניידרמן: לא הכול נופל על ההורים.

פרידה שניידרמן: אנחנו בארגון יד לבנים יודעים בדיוק היכן המצוקה כי לפני שהוא הולך לקצין התגמולים הוא מגיע אלינו וצועק הצילו.

פרידה שניידרמן: אם כן, בואו תכניסו אותנו במשוואה.

מירב בן ארי: אנחנו מדברים כאן על 40 אחוזים הנחה בתואר ראשון.

מירב בן ארי: על זה אנחנו מדברים.

מירב בן ארי: קצת פרופורציות.

פרידה שניידרמן: בואו נעשה את זה מסודר.

מירב בן ארי: אני גם אומרת שבסוף, היום, אם תסתכלו, אני גם יושבת ראש השדולה להשכלה גבוהה, רוב, כמעט 70 אחוזים מהמקרים, הסטודנט משלם בעצמו.

מירב בן ארי: הרוב זה הסטודנט ואנחנו מדברים על 40 אחוזים הנחה משכר אוניברסיטאי.

מירב בן ארי: אם הוא הולך ללמוד במכללה או שהוא 40 אחוזים תואר ראשון, רק אוניברסיטאי.

מירב בן ארי: זאת אומרת שאנחנו מראש מדברים כאן על פחות או יותר 4,000 שקלים.

מירב בן ארי: ברוב המקרים הילדים משלמים.

מירב בן ארי: אם הייתם שואלים אותי, אבל אתם לא שואלים אותי, אני הייתי משלמת ישר לסטודנט כי הוא שילם.

ערן יוסף: אבל זו הבעיה המשפטית.

מירב בן ארי: כאן אני צריכה לתקן את החוק.

מירב בן ארי: מי שמשלם, צריך גם את ההנחה.

מירב בן ארי: למה אם אני משלמת, צריך לתת לאימא שלי את הכסף.

מירב בן ארי: אבל לא משנה.

מירב בן ארי: זה אירוע של החוק ולא אירוע של התקנות.

פרידה שניידרמן: אני לא מדברת על האירוע עצמו.

פרידה שניידרמן: באים ואומרים מקרים.

פרידה שניידרמן: המקרים, כמו שאמרתי לך, הם ספורים ואפילו לא על כף יד אחת.

פרידה שניידרמן: אנחנו יכולים כגוף יציג לבוא ולהמליץ ואפילו לקרוא להורה ולשאול.

ערן יוסף: עם כל הכבוד, הגוף שלכם לא יכול לשמש במקום קצין התגמולים.

מירב בן ארי: אריה, מה אתה מציע?

מירב בן ארי: אתה נראה לי מאוזן בין השניים למרות שכולם כאן באותו עניין.

מירב בן ארי: אני בטוחה שכולם רואים את הרווחה של האחים ואף אחד לא רוצה לפגוע באחים השכולים.

מירב בן ארי: מה אתה מציע מבחינת הקונסטלציה הזאת?

אריה מועלם: כולם רואים כאן את טובת האחים.

אריה מועלם: צריך כאן למצוא את ההגדרה שעובדי משרד הביטחון לא יעמדו בפני מצב שהוא בלתי אפשרי.

אריה מועלם: לא צריך לשים מכשול בפני עיוור במקרה הזה.

אריה מועלם: לכן ההגדרה צריכה להיות ברורה.

אריה מועלם: זה מצד אחד.

אריה מועלם: מצד שני, אי אפשר לשים את העובדים במקום שהם צריכים להיות הפוסקים בסכסוך בין הורים לאחים.

אריה מועלם: צריכה להיות כאן הגדרה חכמה.

אריה מועלם: אין לי אותה כרגע.

אריה מועלם: לכן המחשבה שלי הלכה שאם יש מקרים קיצוניים כאלה, בשנה הראשונה לא לשלם את התשלום אלא לשלם אותו רק בשנה השנייה עבור השנה הראשונה.

פרידה שניידרמן: הוא צריך להתחיל ללמוד.

פרידה שניידרמן: איך הוא יתחיל ללמוד?

פרידה שניידרמן: תשים אותנו שגם אנחנו נקרא להורה.

אריה מועלם: אני לא יכול לשים אתכם.

רחל לניאדו: הגדרת קודם, בהיעדר קשר, מה שאמרת.

אריה מועלם: מה זה היעדר קשר?

אריה מועלם: ואם ההורה יבוא אחר כך ויגיד למה נתת לבן שלי אחרי שאני מימנתי את זה?

רחל לניאדו: אנחנו מדברים על מקרה קיצון שאתם מכירים, שהם שנים כבר לא בקשר בין ההורים לילדים.

ריקי מורד: זה חוק, אלה תקנות.

ערן יוסף: את רוצה להיות בית דין?

רחל לניאדו: לא.

רחל לניאדו: אני לא בית דין.

רחל לניאדו: אני מדברת על מקרים מוכרים שאנחנו באים אליכם.

אריה מועלם: תני לנו את ההגדרה הנכונה.

פרידה שניידרמן: אפשר ללכת על מקרי קיצון, אבל אין תקנות למקרי קיצון.

רחל לניאדו: מדברים על היעדר קשר בין הורה לילד.

פרידה שניידרמן: חייבים למצוא לזה פתרון.

אריה מועלם: אנחנו צריכים לתת לעובדים שלנו הסדרה ברורה.

פרידה שניידרמן: אנחנו לא רוצים שאחר כך יתלוננו עליהם כי הם מעכבים משהו.

אריה מועלם: ואני לא יכול לשים אותם שופטים בין אחים להורים.

יעקב גוטליב: טובת הילדים גוברת על ההורים.

יעקב גוטליב: אדם רוצה ללמוד, תנו לו ללמוד מה שהוא רוצה.

רחל לניאדו: אני לא מדברת על המקרה הזה.

רחל לניאדו: אני מדברת על מקרים ששנים על גבי שנים ילדים לא בקשר עם ההורים שלהם.

ערן יוסף: זה לא מה שפרידה מבקשת.

ערן יוסף: אני חושב שמה שאנחנו יכולים לחיות אתו, אלה מקרים חריגים בהם השתכנע קצין התגמולים כי נותק הקשר בין אח הנספה להוריו.

מירב בן ארי: בדיוק מה שכתבתי כאן.

ערן יוסף: עם זה אפשר לחיות.

ערן יוסף: כל דבר שהוא מעבר לזה אנחנו נסתבך.

מירב בן ארי: אני מסתדרת עם זה.

מירב בן ארי: בדיוק התחלתי לכתוב במקרים חריגים בהם הוכח לקצין התגמולים ואתה השלמת.

ריקי מורד: אני כל הזמן חרדה לחיי היום יום ובסופו של דבר מי שצריך לדעת את ההנחיות המדויקות, אלה האנשים שבשטח.

ריקי מורד: כמו שאני רואה את הדברים, יש אחת משתיים: או שכל ההטבה הזאת עוברת לאחים, זאת אומרת שהאחים מקבלים את זה ורק הם, או שההטבה היא אצל ההורים כל עוד הם בחיים.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר לך משהו.

מירב בן ארי: אני אפעל בתקופה הקרובה שכל האירוע הזה יעבור לאחים כי היום רוב הילדים משלמים.

מירב בן ארי: בינתיים, וזה לא ייקח הרבה זמן, נקבל את מה שהוא הציע.

אריה מועלם: אנחנו מקבלים את ההצעה של ערן.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: אני הולכת עכשיו לקחת את האירוע הזה.

מירב בן ארי: אין שום הגיון היום להמשיך לשלם להורים שכר לימוד אוניברסיטאי.

שמרית גיטלין שקד: ערן, תקריא בבקשה את הסעיף.

ערן יוסף: אני הולך לסעיף 10(2).

ערן יוסף: כתוב: "לא נותר שכול בחיים, או במקרים חריגים בהם השתכנע קצין התגמולים כי נותר הקשר בין אחי הנספה להוריו, הסיוע יינתן" וכולי.

מירב בן ארי: מצוין.

מירב בן ארי: היה לנו עוד משהו פתוח?

נחמה מוסקל: סליחה, אני רוצה לחזור רגע לסעיף הקודם – סעיף 311) - בו מדובר על דין וחשבון אודות המצב הכלכלי של המבקש ובן זוגו.

נחמה מוסקל: במקרה של אלמנה שמבקשת כדי לסייע לילד שלה או לבן משפחה, אני לא חושבת שזה ראוי לבקש את הדוח הכלכלי של בן זוגה מפני שיש עניינים שלא נוגעים לבן זוגה והילדים הם לא הילדים שלו.

נחמה מוסקל: מה קשור?

אריה מועלם: הם חיים באותו בית.

אריה מועלם: זה תא משפחתי.

נחמה מוסקל: אלה לא הילדים שלו.

אריה מועלם: זה לא משנה.

מירב בן ארי: לגבי הילדים אמרנו במקרים חריגים.

נחמה מוסקל: אני מדברת על בן זוג.

מירב בן ארי: זה התא המשפחתי.

נחמה מוסקל: מה הקשר?

נחמה מוסקל: מה הוא קשור?

נחמה מוסקל: גם אם מצבו מעולה.

מירב בן ארי: אבל הוא בן הזוג שלה.

נחמה מוסקל: הוא לא אבי ילדיה.

מירב בן ארי: אמרנו שהילדים במקרים חריגים,

פרידה שניידרמן: רק כשיש זיקה.

נחמה מוסקל: אני מדברת דווקא על בן הזוג.

נחמה מוסקל: בסדר.

פרידה שניידרמן: ברשותכם, אם אפשר להקריא שוב את סעיף החריגים.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 10(2):

שמרית גיטלין שקד: לא נותר שכול בחיים ובמקרים חריגים בהם נותק הקשר בין אחי הנספה – תיקנתי, במקום להוריו – לשכול.

ערן יוסף: בהם השתכנע קצין התגמולים כי נותק הקשר.

שמרית גיטלין שקד: או במקרים חריגים בהם השתכנע קצין התגמולים כי נותר הקשר בין אחי הנספה לשכול.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: יש עוד הערות?

שמרית גיטלין שקד: נשאר לגבי בן הזוג.

מירב בן ארי: אני קודם כל אומר לכם תודה רבה.

מירב בן ארי: כמה חשובה המעורבות של ארגונים חברתיים.

מירב בן ארי: לפני הסיכום, אני מצביעה.

מירב בן ארי: מי בעד אישור תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (התנאים למתן הטבות לרווחה כלכלית), התשע"ח- 2018 עם התיקונים?

מירב בן ארי: מי נגד?

מירב בן ארי: בעד – פה אחד תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (התנאים למתן הטבות לרווחה כלכלית), התשע"ח- 2018 נתקבלו.

מירב בן ארי: התקנות אושרו פה אחד ויעברו לחתימה של שר הביטחון.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר לכם תודה.

מירב בן ארי: קודם כל לומר תודה לארגונים היציגים, גם יד לבנים.

מירב בן ארי: אנחנו נמשיך.

מירב בן ארי: אני התחייבתי ולקחתי על עצמי ואני אשמח בסוף הדיון לדבר אתכם.

מירב בן ארי: נשב ונחשוב יחד עם אנחנו יכולים לעזור ולסייע.

מירב בן ארי: אני לרשותכם.

מירב בן ארי: תודה רבה ותודה שהגעתם.

מירב בן ארי: אני רוצה גם להודות למשרד האוצר ולמשרד הביטחון, בעיקר למשרד הביטחון, על כל הפעילות והשיתוף.

מירב בן ארי: זה לא ברור מאליו.

מירב בן ארי: זה התחיל כחוק בקריאה טרומית ואני אומרת לכם שדווקא אני כחברת כנסת אומרת לכם שהרבה פעמים תקנות ועבודה משותפת של משרדים הרבה יותר טובות מאשר הצעות חוק.

מירב בן ארי: לא נעים לומר כי הנחתום לא מעיד על עיסתו, אבל כשאני הבאתי את החוק בטרומית אמרתי להם שהחוק הוא אך ורק סוג של קטלי

מירב בן ארי: זטור ומניע כדי שנתכנס כולנו ביחד, כי לצערי הרבה פעמים אם אין טרומית, אנחנו בכלל לא נפגשים כאן.

מירב בן ארי: אני כמחוקקת אומרת לכם שחקיקת משנה לעתים הרבה יותר עדיפה, הרבה יותר רלוונטית והרבה יותר מקצועית.

מירב בן ארי: הנה, אני לא מעידה על עצמי אבל אני כן אומרת שהטרומית חשובה כי זה מכנס אותנו.

מירב בן ארי: גם נדנדת לכם בתקופה האחרונה והתקשרתי וסימסתי ללא הרף.

מירב בן ארי: אני קצת מתנצלת על זה, אבל אין מה לעשות, אני חברת כנסת שאם לקחתי משהו על עצמי, עד שאני לא סוגרת אותו, אני לא מרפה.

מירב בן ארי: הייתי חייבת טיפת התנצלות כי שאלתי היכן התקנות, אמרו לי שהן בדרך, שאלתי אם הן על הגמל ואז אמרו שמשרד הביטחון לא שולח במייל אלא הוא רק מעביר בשליח.

מירב בן ארי: בקיצור, הגעתי לכל הקונסטלציות הכי קטנות אבל אני שמחה.

מירב בן ארי: זה חשוב מאוד.

מירב בן ארי: האחים השכולים, אני יודעת שרוב הדברים היו מעוגנים איכשהו ועכשיו כינסנו אותם לתקנות מיוחדות שלהם.

מירב בן ארי: אין ספק שיש עוד דברים לתקן אבל יש דברים שנצטרך לתקן בחקיקה ראשית.

מירב בן ארי: אני מודה לכולכם.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.