ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 679, 2018-07-15 13:09

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 15 ביולי 2018, ג' באב תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא: הצעת חוק הקולנוע (תיקון מס' 5), התשע"ח-2018, הצעת חוק ממשלתית שמספרה 1241, הכנה לקריאה שניה ושלישית.

יעקב מרגי: אתן לכם תזכורת מה שעשינו בשבוע שעבר.

יעקב מרגי: משרד התרבות הציג את התכלית הראויה, מה היה ומה הולך להיות בשינויים.

יעקב מרגי: תוך כדי מישיבה לישיבה היה עוד שינוי.

יעקב מרגי: שמענו את חברי הכנסת, הקראנו את כל החוק.

יעקב מרגי: בין ההקראה למה שאנחנו מתכנסים היום, הבנתי שישנם שינויים שסוכמו על ידי משרד המשפטים ומשרד התרבות.

יעקב מרגי: אני אתן למשרד התרבות להציג את מהות השינויים, אשמע התייחסות של משרד המשפטים.

יעקב מרגי: לאחר מכן כפי שהבטחתי, נעשה סיבוב או משמאל לימין או מימין לשמאל, את הארגונים והחברה האזרחית, כל האורחים שרוצים להתבטא ולהביע את דעתם על תיקוני החקיקה.

יעקב מרגי: משרד התרבות, בבקשה.

יוסי שרעבי: שלום, בוקר טוב.

יוסי שרעבי: כבוד היושב ראש, תודה רבה.

יוסי שרעבי: אני רוצה להציג את השינויים שאנחנו מביאים בטיוטת החוק מהפעם הקודמת.

יעקב מרגי: יוסי, כשאתה אומר שינוי, תתייחס לאיזה עמוד בהצעה ולאיזה סעיף, שנדע במה מדובר.

יוסי שרעבי: קודם כול, בהתייעצות עם משרד המשפטים אנחנו מבקשים להוריד את סעיף 7 של ניגוד עניינים מאחר שסוגיית ניגוד עניינים מחייבת את כולנו על פי הנהלים שהיועץ המשפטי מוציא מעת לעת.

יוסי שרעבי: אנחנו גם מבינים שיש איזשהו דיון עקרוני עכשיו עם משרד המשפטים.

יוסי שרעבי: מאחר ואנחנו מחויבים לסעיף ניגוד העניינים כפי שמוכתב לנו על ידי היועץ המשפטי ומאחר והנוסח של ניגוד העניינים נמצא ברגע זה בדיון בתוך משרד המשפטים, הסעיף הזה יורד - - -

יעקב מרגי: מלכתחילה למה זה הוכנס?

יוסי שרעבי: יש תבנית של ניגוד עניינים שמשרד המשפטים רוצה היום להריץ בכל החקיקה שקשורה במינויים במועצות וכן הלאה וכן הלאה, אבל מאחר והנוסח עדיין נמצא בסוג של דיון פנימי בתוך משרד המשפטים מאחר שהם לא סגורים על הנוסח הסופי ומאחר ומה שמחייב אותנו גם אם נכתוב את זה, גם אם לא נכתוב את זה, מה שמחייב אותנו זה הנהלים של היועץ המשפטי לעניין ניגוד עניינים כפי שהוא מוציא אותם מפעם לפעם, אין לזה שום משמעות אם זה בחוק או לא בחוק, וברגע זה מאחר ועדיין במשרד הם לא סגורים לגבי הנוסח הסופי, אז ברגע זה מורידים אותו מהחוק.

יוסי שרעבי: זה לעניין הזה.

יוסי שרעבי: לעניין הלקטורים, סעיף 12.

מירב ישראלי: זה לא שזה ירד לגמרי.

מירב ישראלי: הסעיף הקיים נשאר בנוסח הקיים.

יוסי שרעבי: ברור.

יוסי שרעבי: תודה על ההערה הזאת.

יוסי שרעבי: חשוב להגיד את זה.

יוסי שרעבי: זה לא ירד, זה סעיף קיים.

יוסי שרעבי: הדבר השני לעניין המאגר.

יוסי שרעבי: בנוסח הקודם אנחנו הבאנו הצעה של 70/30.

יוסי שרעבי: אנחנו עושים תיקון ואנחנו מבקשים שכל הלקטורים שבחרו ובאו מתוך המאגר, אני רוצה להזכיר שאנחנו חושבים שזאת הדרך לייצר שקיפות והתנהלות ציבורית ראויה.

יוסי שרעבי: ככה ידעו כולם מי הם הלקטורים שיכולים להיכנס למאגר, מי הם אותם לקטורים שהקרנות בוחרים.

יוסי שרעבי: צריך לומר, למעשה הורדנו באופן דרמטי את תנאי הסף לכניסה לתוך המאגר הזה, מה שמבטיח שכל מי שרוצה להיכנס לתעשייה הזאת ויש לו יכולות, אם הוא בוגר בית ספר או למד במוסד על-תיכוני או יש לו ניסיון של שנתיים, יכול להיכנס למאגר הזה.

יוסי שרעבי: חשוב לומר שהדרך שבה - - - אנשים מתוך המאגר היא באמת במסגרת התקנות בצורה יותר מפורטת, אבל העיקרון מובא לכאן.

מיקי רוזנטל: סליחה, מה הקשר בין כמות הלקטורים שיהיו מתוך המאגר לשקיפות - - - ?

מיקי רוזנטל: אני חושב שברגע שיש מאגר שקוף לציבור שכולם מכירים אותו ואנחנו יודעים מי נמצא בתוכו, וברור שמתוכו מגיעים הלקטורים, לא תישאל השאלה, רגע, מאיפה הגיע אותו לקטור שלא נמצא בתוך המאגר ואיזה אינטרס היה למנהל הקרן להביא אותו, ואם הוא כזה טוב, למה הוא לא בתוך המאגר?

מיקי רוזנטל: אני חושב שמבחינת השקיפות זה עושה סדר ציבורי.

מיקי רוזנטל: מכיוון שהלקטורים האלה מאושרים על ידי המשרד, זה יעלה, מה האינטרס שגרם למשרד לאשר את הלקטור?

מיקי רוזנטל: התכנים כאן הם מאוד ברורים.

מיקי רוזנטל: למשרד אין כמעט שיקול דעת.

מיקי רוזנטל: דרך אגב, קודם כול מי שמאשר את זה זו המועצה ולא המשרד.

מיקי רוזנטל: זה אותו דבר.

מיקי רוזנטל: זה הכול פוליטי.

מיקי רוזנטל: זה התיקון שחברי הכנסת, היה חשוב להם להצביע על זה ועשינו את זה.

יעקב מרגי: מיקי, אני לא מתווכח איתך.

יעקב מרגי: אני מתווכח איתך על סדרי הדיון.

יעקב מרגי: אני מתעקש שקודם כול הוא יסביר את המהות של השינוי.

מיקי רוזנטל: אבל הוא לא הסביר.

יעקב מרגי: אנחנו נפתח דיון.

מיקי רוזנטל: טוב.

יוסי שרעבי: הדבר השלישי שלא דנו בו בפעם הקודמת, אמרנו שאנחנו צריכים לדייק אותו עם משרד האוצר, זה סעיף 13 שלא דנו בו בפעם הקודמת ואמרנו שנציג אותו היום, זה הסעיף שעוסק במסלול המסחרי, נגדיר אותו ככה.

יוסי שרעבי: אנחנו מביאים כאן

יוסי שרעבי: בתאום עם משרד האוצר ומשרד המשפטים שני מסלולי חובה שמעולם לא נעשו עד היום.

יוסי שרעבי: אני רוצה להדגיש שבמידה והם לא ימוצו או לא יצליחו, הכסף חוזר - - -

יעקב מרגי: תסביר את המודלים.

יוסי שרעבי: יש כאן שני מודלים.

יעקב מרגי: מה המודל הראשון, מה המודל השני?

יוסי שרעבי: מודל אחד זה מודל פשטני.

יוסי שרעבי: הוא מודל שבא ואומר, ככל שהסרט הצליח ומכר כרטיסים בקופות, ההצלחה שלו בקופות היא המדד להצלחה היחידה ואז מתגמלים אותו כספית כנגד ההצלחה הזו באמות מידה שייקבעו בהמשך.

יוסי שרעבי: המסלול השני מדבר על מראש, מתכונת של קרן הון סיכון כזאת שבא ואומר, אוקי, אם אנחנו מזהים סרט שיש לו סיכויי הצלחה, הסרט, טרם הסתיימה הפקתו והסרט הזה נמצא בשלבים של עבודת הפקה - - - .

יוסי שרעבי: מודלים כאלה קיימים גם כן במודלים אחרים שהאוצר מנהל.

יוסי שרעבי: סרט כזה יזכה לתמיכה.

יוסי שרעבי: במידה והסרט הזה יצליח, המדינה תהיה שותפה ברווחים שלו.

יוסי שרעבי: במידה והוא לא יצליח בניגוד למחשבות, כמובן הכסף הזה הפך למענק או ירד לטמיון, תלוי איך מציגים את זה.

מיקי רוזנטל: ומי שיקבע את זה, זה השר.

יוסי שרעבי: אנחנו נצטרך לקבוע תקנות מפורטות איך זה יתנהל ואיך זה יתבצע.

מיקי רוזנטל: לא יודע, כתוב יקבע השר.

מיקי רוזנטל: אני קורא עברית.

יוסי שרעבי: יקבעו תקנות.

מיקי רוזנטל: ברגע שאתה אומר השר יקבע, אז השר יקבע.

יעקב מרגי: כתוב איך יקבע?

יעקב מרגי: יקבע זה תקנות.

יוסי שרעבי: השר קובע רק בתקנות.

יוסי שרעבי: אין לו דרך אחרת לקבוע.

יעקב מרגי: תודה.

מיקי רוזנטל: יש פה תהליך שלם.

מיקי רוזנטל: הוא יתייעץ עם המועצה והוא יקבע.

יוסי שרעבי: הוא מתייעץ עם המועצה, נקבעים תקנות, התקנות מוצגות בפני המועצה ואז זה מאושר ואין דרך אחרת לקבוע פרמטרים כאלה אלא באמצעות תקנות.

יוסי שרעבי: השר לא קם בבוקר ומקבל החלטות.

מירב ישראלי: אולי כדאי להבהיר את הנקודה הזאת.

מירב ישראלי: כשאנחנו אומרים יקבע בחקיקה, זה תקנות.

מירב ישראלי: אם יש לכם איזשהו חשש, גם להגיד יקבע בתקנות זה בדיוק אותו דבר.

מירב ישראלי: אפשר להגיד יקבע בתקנות.

יעקב מרגי: זו אותה משמעות.

מירב ישראלי: אבל יקבע זה חד משמעי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיימת?

יעקב מרגי: סיימת.

יוסי יונה: יש לי שאלה הבהרה לגבי הסעיף שאמרת שהחזרתם את זה לנוסח שקיים כבר בחוק.

יוסי יונה: היה לי רושם, תגיד לי אם אני טועה, לגבי ניגוד עניינים.

יוסי יונה: אמרת שמתקיים דיון במשרד המשפטים.

יוסי יונה: לי היה רושם שהנוסח הזה שהסרתם אותו, הוא כבר קיים הלכה למעשה בחוק בדפוסי פעולתם של מועצות אחרות או שאתה אומר שזה לא היה קיים?

יוסי שרעבי: לא, הוא קיים.

יוסי יונה: הלכה למעשה הוא קיים.

יוסי שרעבי: הוא קיים.

יוסי יונה: הוא לא בדיון.

יוסי שרעבי: הוא חזר לדיון.

יוסי יונה: זאת אומרת, אם אתם תמלכו בדעתם, האם אנחנו צפויים לראות שינוי בחקיקה בכל החוקים של המועצות, להחזיר את הסעיף הזה לסעיף - - - ?

יוסי שרעבי: אני חושב שמשרד המשפטים יכול להגיב על זה יותר טוב.

יוסי יונה: החוק הזה של ניגוד עניינים, יהיה מצב שהאופן שבו אתה מגדיר ניגוד עניינים, הוא ייחודי לחוק הזה בעוד שבחוקים אחרים יש ניגוד עניינים מאוד מפורט, נכון?

יוסי יונה: כי אנחנו מעדיפים את הניסוח המפורט.

יעקב מרגי: חנן, משרד המשפטים, התייחסות לגבי ביטול סעיף 7 ובכלל התיקונים, מה העמדה שלכם לגבי כל התיקונים?

חנן ארליך: חנן ארליך, יעוץ וחקיקה, משרד המשפטים.

חנן ארליך: לגבי התיקון בנושא ניגוד העניינים, קודם כול נוצר סעיף 9 לחוק הקיים, שאומר שלא יכהן כחבר מועצה מי שעלול להימצא במצב של ניגוד עניינים, שזה סעיף כללי שהוא נותר כך.

חנן ארליך: לגבי השינוי שהוריד בעצם את כל הפירוט שהיה, משרד המשפטים בונה תבנית חקיקה שמתווה את הנוסח הקבוע שאותו אנחנו מכילים ומעוניינים להמשיך ולהכיל בכלל החוקים שנקבעים בהם מועצות ודברים מהסוג הזה לעניין ניגוד העניינים.

חנן ארליך: זה נקרא תבנית חקיקה של ניגוד עניינים.

יעקב מרגי: יש לך יעד מתי זה אמור להיות?

חנן ארליך: לא, לא, לא, זה כבר מתחיל להיות.

חנן ארליך: זה לא מדויק שזה בהתלבטות או בחשיבה, כי זה כבר קבוע.

חנן ארליך: זה סגור.

יעקב מרגי: זה סגור, קיים.

חנן ארליך: קיים.

יעקב מרגי: כל מה שחל על כולם, יחול כמו בחוק וינגייט?

חנן ארליך: זה מה שהיה בנוסח הקודם.

חנן ארליך: התבנית הזו הוחלה.

חנן ארליך: אגב, היו שאלות לגבי אותה תבנית.

חנן ארליך: נשאלנו על ידי כל מיני גורמים למה יש שינויים ביחס לחוקים אחרים שיש במועצות, ואחד ההסברים לפחות לגבי חלק מהשינויים היה שאכן מדובר בתבנית החדשה שנקבעה.

יוסי יונה: אני מבין.

יוסי יונה: רק להבהיר את העניין, שעתידית אנחנו נוכל כדי לשנות כאן כדי לשנות את אותו - - - באשר לסעיף הזה לאחר שמשפט המשפטים יסכים לנוסח שהוא יותר מפורט - - -

חנן ארליך: אני אומר שוב, הנוסח הזה כבר קיים.

חנן ארליך: התבנית קיימת.

תמר זנדברג: לא הבנתי, אתם מפנים לחוק אחר או שהסעיף יורד לגמרי וזהו?

יעקב מרגי: חנן, אני אשאל אותך שאלה פשוטה.

יעקב מרגי: האם בחקיקה בחוקים אחרים שמתקנים אותם או מחוקקים אותם מלכתחילה, האם יש הפניה לסעיף כללי של ניגוד עניינים או שלא צריך ומספיק שהנחיות היועץ המשפטי לממשלה בנושא ניגוד עניינים חלות אוטומטית על כל חוק?

חנן ארליך: עוד פעם, בחקיקה החדשה אנחנו מבקשים להחיל את תבנית החקיקה של סעיפי ניגוד עניינים המפורטים.

יעקב מרגי: התבנית הזו חייבת להופיע?

חנן ארליך: אנחנו מנחים ומבקשים להחיל אותה, אבל כאשר יש בקשה מהמשרד כמו במקרה הזה, והייתה בקשה מהמשרד, בגלל, אם אני מבין נכון, שינויים מסוימים של התבנית ביחס לסעיפים שהיו מקובלים בעבר, וזו תבנית חדשה, שלא להחיל אותה כלשונה - - -

יעקב מרגי: אני לא מבין סיסמאות.

יעקב מרגי: הדס, את יכולה לעזור לי בבקשה?

יעקב מרגי: איך הפרקטיקה הולכת להיות?

הדס פרבר אלמוגי: הפרקטיקה היא כזאת, שכאשר משרד מביא הצעת חוק למשרד המשפטים ויש שם שאלות של ניגוד עניינים, אומרים לו, או תבנית או לא.

הדס פרבר אלמוגי: עלתה פה טענה מצד שרת המשפטים שיש להם ויכוח על הסעיף הספציפי הזה.

הדס פרבר אלמוגי: אני רוצה להבהיר, התבנית הזאת, כן, היא חוקקה והיא קיימת בחוק וינגייט.

יעקב מרגי: היא הייתה בגוף החוק.

הדס פרבר אלמוגי: כן.

הדס פרבר אלמוגי: באנו עם סעיף ניגוד עניינים, אמרו לנו, קחו את התבנית ואין אופציה - - -

יעקב מרגי: ולמה שרת המשפטים, כאן זה הפריע לה?

הדס פרבר אלמוגי: אני יכולה להעיד רק מיד שנייה כי לא אני דיברתי אישית עם שרת המשפטים, שיש ויכוח לגבי החלת הסעיף הזה בחקיקה, וזאת בעיית רוחב שלא נוגעת בהכרח לחוק הספציפי הזה.

הדס פרבר אלמוגי: בחוק הספציפי הזה יש סעיף של ניגוד עניינים.

קריאה: איפה סעיף ניגוד העניינים?

קריאה: סעיף 9.

יעקב מרגי: סליחה, את גם עומדת, חוצפה.

יעקב מרגי: גם עומדת, גם קוראת - - - .

יעקב מרגי: אני לא הבנתי.

יעקב מרגי: לה היה נהוג שבעגלת תה קוראים קריאת ביניים.

יעקב מרגי: לא ראיתי את זה שלוש שנים ו-15 שנה אחורה כחבר כנסת.

קריאה: אז לא נורא, זה לא מצריך עדיין לקרוא לי חוצפה.

יעקב מרגי: הפעולה היא חוצפה, לא את.

יעקב מרגי: גבירתי, אני לא הבנתי אותך.

יעקב מרגי: תחזרי, תפרטי עוד פעם כי גם אחרים לא הבינו אותך.

הדס פרבר אלמוגי: יש היום סעיף 9 בחוק הקיים, לא בתיקון, שהוא סעיף של ניגוד עניינים ממילא.

הדס פרבר אלמוגי: כל המינויים למועצה כפופים להנחיות היועץ המשפטי לממשלה שחייבים את הייעוץ המשפטי לבדוק ניגוד עניינים בטרם מינוי למועצה.

הדס פרבר אלמוגי: כיוון שעשינו תיקון לחוק וכיוון שבתיקון הזה נכללה הרחבה של סמכויות המועצה, ביקשנו לעשות סדר ולהכניס לשם סעיפי מינוי הגבלת כהונה, החלת סעיפים שנוגעים להגבלות על חברי המועצה לפי הסטנדרט המקובל בתבנית באופן שיחליף את סעיף ניגוד הענייניים הקיים ואת סעיפי תקופת הכהונה, גם אם הסעיפים חדשים, מודרניים, מהסוג המקובל היום בחקיקה.

הדס פרבר אלמוגי: באה שרת המשפטים ואמרה, יש לנו מחלוקת עם גורמי המקצוע על השאלה האם סעיפים כאלה צריכים להיכלל בחוק ומה נוסחם, מבקשים לקיים על זה דיון רוחב, ולכן מבקשים להוריד את הסעיף הספציפי הזה מתיקון חוק הקולנוע.

הדס פרבר אלמוגי: בעצם המשמעות היא שנשאר הסעיף הישן - - -

יעקב מרגי: ואז זה נשען על הנחיות כלליות של היועץ המשפטי לממשלה.

הדס פרבר אלמוגי: ועל הסעיף הקיים.

יעקב מרגי: חנן, עמדת משרד המשפטים.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

חנן ארליך: עמדת משרד המשפטים, שקיימת תבנית חקיקה שאותה אנחנו מבקשים להחיל מכאן ואילך וגם כבר הוחל להחיל אותה בכל החוקים מהסוג הזה.

חנן ארליך: לגבי החוק הספציפי הזה, כאשר באה בקשה שעדיין לא להחיל את התבנית, להסתפק בסעיף הקיים, סעיף 9, יש הסכמה של משרד המשפטים או ליועץ המשפטי לממשלה בעצמו, שעדיין לא להחיל את התבנית.

חנן ארליך: אני רוצה להדגיש שכל ענייני ניגוד העניינים יחולו בין אם יהיה את הפירוט ובין אם לא יהיה את הפירוט ביום הפסיקה - - -

יעקב מרגי: שאל חבר הכנסת יוסי יונה ואמר ככה, לאחר - - - את הדיון ויוכרע שאכן יש מקום להכניס את התבנית, אנחנו נתכנס לתיקון החוק מחדש להכניס את התבנית.

יעקב מרגי: לא?

חנן ארליך: אם זה לא יקבע בחוק, אם תרצו להכניס את התבנית, יצטרכו לתקן את החוק, בוודאי.

חנן ארליך: חשוב לי להדגיש שבכל מקרה העקרונות וההוראות חלים בכל מקרה גם אם זה לא - - -

יעקב מרגי: ברור לנו.

יעקב מרגי: זה היה ברור מלכתחילה.

חנן ארליך: על פי הפסיקה ועל פי הסעיף העקרוני.

יעקב מרגי: תודה.

קריאה: התבנית הזאת גם סוכמה איתנו והלשכה המשפטית של הכנסת.

קריאה: היה לנו סדרה של דיונים מול משרד המשפטים בעניין הזה ואני בפעם הראשונה עכשיו שומעת שעכשיו פתאום יש מחשבות חדשות, כי זה סוכם איתנו שמעתה ואילך זה יהיה הנוסח בחקיקה.

חנן ארליך: זה גם מה שאני יודע.

חנן ארליך: זו התבנית המסוכמת.

חנן ארליך: פה יש בקשה שלא להחיל את זה - - -

יעקב מרגי: אוקי, והסכמתם לה.

חנן ארליך: ויש הסכמה.

יעקב מרגי: תודה, מיצינו.

יעקב מרגי: יוסי, בבקשה.

יוסי יונה: החשש שלנו, אדוני היושב ראש, הוא שהיה כאן סעיף שעסק בניגוד עניינים, מאוד מפורט, והנה השרה רוצה להחליף אותו בסעיף של ניגוד עניינים שהוא נותן לה שיקול דעת רחב יותר ממה שהיה קיים, ולכן כאן עולה הטרוניה.

יוסי יונה: לכן אני בא ואומר, ואומרת גם היועצת המשפטית, שאכן הייתה הסכמה לגבי סעיף של ניגוד עניינים שהוא מאוד מפורט ופה עכשיו הוא הוחלף בסעיף שהוא הרבה יותר אמורפי, שנותן שיקול דעת גדול יותר, לכן ההערה שלי, ואם ירצה אדוני, גם ההתרעמות שלי על כך שהסעיף עם התבנית היותר מפורטת הושמט ובמקומו מגיע סעיף עם שיקול דעת רחב יותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עפר.

עפר שלח: יש פה לא רק הגדרה בסעיף ובמה שנמחק מהסעיף.

עפר שלח: יש לא רק הגדרה של מה הוא ניגוד עניינים, אלא גם הנחיות לגבי דרכי התנהגות, ואני מצטט מפסקה שלישית במה שאנחנו מחזיקים.

עפר שלח: "נודע לחבר המועצה כי הוא עלול להימצא במצב של ניגוד עניינים, יודיע על כך בהקדם האפשרי ליושב ראש המועצה".

עפר שלח: זה לא הגדרה של ניגוד עניינים, זה דרכי התנהגות.

עפר שלח: באותה הזדמנות שאתם מוחקים את זה כי יש לכם דיון על מה היא ההגדרה שצריכה להיות בתבנית, גם מוחקים סעיפים שהם סעיפים שהם סעיפי התנהגות.

חנן ארליך: אני מבהיר שוב, אנחנו מדברים פה על תיקון.

חנן ארליך: הסעיף הקיים היום בחוק קולנוע הוא סעיף ניגוד עניינים, סעיף 9, בן שתי שורות.

חנן ארליך: הוא היה והוא נשאר.

חנן ארליך: המשרד בא עם רצון לתקן והצעה לתיקון החוק.

חנן ארליך: במסגרת ההצעה הראשונית לתיקון החוק - - -

עפר שלח: סליחה, אבל אתה לא עונה לשאלה.

עפר שלח: אני שוב אומר, אני מבין את הוויכוח.

עפר שלח: בוא נניח שהוא ויכוח לשם שמיים, אם יש תבנית שאומרת מה זה ניגוד עניינים, האם מכניסים אותה או לא מכניסים אותה כשיש ויכוח על התבנית עצמה בתוך משרד המשפטים.

עפר שלח: עד כאן נדמה לי שתמצתי את זה יפה, אלא שבהזדמנות זו שאתם מוציאים את הסעיפים שהיו פה, אתם מוציאים לא רק דברים הנוגעים להגדרתו של ניגוד עניינים, האם זה בן משפחה, קרוב, וכן הלאה, אלא גם סעיפים שמחייבים התנהגות במקרה של מחשבה על ניגוד עניינים בלי קשר למה הוא ניגוד עניינים, כמו הסעיף שאני הקראתי.

עפר שלח: אתם מוציאים את שני הדברים האלה.

יעקב מרגי: מיקי, בבקשה.

מיקי רוזנטל: לסעיף ניגוד העניינים, אני שואל אם זה בהסכמת משרד המשפטים, 12/ז.

מיקי רוזנטל: 12/ז בעצם אומר, למרות מה שנכתב עד סעיף ז', שרת התרבות רשאית לקבוע נהלים חדשים, כל דבר שעולה על רוחה.

מיקי רוזנטל: האם זה בהסכמתם?

מיקי רוזנטל: כולל בענייני ניגוד עניינים.

מיקי רוזנטל: כל מה שאמרו לפני כן, בסדר, אחר כך היא רשאית לעשות מה שהיא רוצה.

מיקי רוזנטל: האם הסעיף הזה הוא על דעתכם?

מיקי רוזנטל: אני לא ראיתי סעיף כזה מעולם.

יעקב מרגי: משרד המשפטים.

חנן ארליך: התשובה היא שהנוסח הוא על דעתנו.

מיקי רוזנטל: הנוסח הזה הוא על דעתכם?

חנן ארליך: הנוסח על דעתנו.

חנן ארליך: הסעיף מאפשר תנאים נוספים כולל מניעת ניגוד עניינים, זאת אומרת הוא בא להוסיף.

חנן ארליך: הוא כמובן שלא יכול לגרוע.

מיקי רוזנטל: כתוב, אין בהוראת סעיף זה כדי לגרוע, כלומר, השרה, אחרי שאנחנו מחוקקים את החוק - - -

יעקב מרגי: מיקי, הוא מנסה להסביר לך.

מיקי רוזנטל: רגע, אבל אני מנסה להסביר לו את דעתי.

מיקי רוזנטל: היא יכולה להוסיף כל דבר שנוגע גם לניגוד עניינים.

מיקי רוזנטל: האם זה מקובל עליכם?

חנן ארליך: היא יכולה להוסיף כל דבר שהוא לא גורע מהנורמה והדין הקיים.

קריאה: מה זה נורמה?

חנן ארליך: הנורמה והדין הקיימים זה מה שקבוע בדין, בחוק, וגם בפסיקה.

חנן ארליך: הפסיקה, בהקשרים של ניגוד עניינים אין הוראת חוק גורפת לגבי כלל ניגודי העניינים של אנשים שהם עובדי ציבור.

מיקי רוזנטל: אבל זה סעיף סל, אדוני.

מיקי רוזנטל: לגבי כל מה שכתוב פה בחוק היא יכולה לקבוע מה שהיא רוצה.

מיקי רוזנטל: לא ראיתי דבר כזה בחקיקה.

יעקב מרגי: אין תקנות ששר יכול לקבוע, שזה לא עובר שום עיניים נוספות, לא של משרד המשפטים, לא של יועץ משפטי לממשלה ולא של ועדת כנסת.

יעקב מרגי: אין דבר כזה.

יעקב מרגי: מיקי, סיימת?

מיקי רוזנטל: לא קיבלתי תשובה, אבל סיימתי.

עפר שלח: יש פה עוד נקודה שמתחברת, שמגבירה את החשש.

עפר שלח: אתם מחקתם בגרסה הזאת יחסית לגרסה הקודמת, כשמדובר על מי זכאי להיכלל במאגר הלקטורים, מחקתם שגם את סעיף ניגוד העניינים.

עפר שלח: היה שם סעיף שאומר: "אין הוא עלול להימצא במישרין או בעקיפין", 10/ג.

עפר שלח: "אין הוא עלול להימצא במישרין או בעקיפין באופן תדיר במצב של ניגוד עניינים במילוי תפקידו כלקטור לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו או של קרובו", זאת אומרת, לא רק שהפכתם את ניגוד העניינים לאיזה סעיף סל מאוד אמורפי, לא יהיה בניגוד עניינים וזהו.

עפר שלח: לא רק שאתם לא קובעים כללי התנהגות למה אומר כשאתה בניגוד עניינים, תגדיר אותו איך שתגדיר אותו, אלא גם הוצאתם את ניגוד העניינים בכלל מהקריטריונים של הלקטור.

עפר שלח: את כל סיפור ניגוד העניינים, טיטאתם אותו לפינה.

עפר שלח: עכשיו תסביר לי מה אני לא מבין.

חנן ארליך: כללי ניגוד העניינים שרירים וקיימים, בין אם הם כתובים במפורש בחוק ובין אם הם על סמך הפסיקה בהנחיות היועץ המשפטי לממשלה וכללים נוספים שכבר קיימים במבחני התמיכה בנוגע למניעת ניגוד עניינים של לקטורים וימשיכו להיות, וכפי שצוטט קודם, אפשר גם להוסיף עליהם.

עפר שלח: סליחה, סעיף 9 שאותו אישרתם, אומר, לא יכהן כחבר במועצה.

עפר שלח: הוא לא נוגע ללקטורים והוא לא נוגע לאף אחד אחר, ועכשיו הוצאתם את ניגוד העניינים מהלקטורים, זאת אומרת יכול להיות לקטור, אדם שהוא לצורך העניין במאי, תסריטאי, מפיק, שם סרט שעומד למבחן, ועל פי החוק שלכם הוא גם יבחר את הסרט של עצמו.

עפר שלח: אין שום דבר בחוק שמונע את זה.

יעקב מרגי: הבהרה אחרונה בנושא, בבקשה.

חנן ארליך: במבחני התמיכה קיימים כבר כיום כללים למניעת ניגוד העניינים של לקטורים.

חנן ארליך: כללים אלה יישארו במבחנים.

חנן ארליך: אפשר יהיה כמובן להחמיר אותם ולשפץ אותם.

חנן ארליך: בכל מקרה המבחנים הם בהתייעצות עם משרד המשפטים.

עפר שלח: מחר יש לנו את מבחני התמיכה.

עפר שלח: זה חקיקה ראשית.

עפר שלח: אם לא שמת את ניגוד העניינים בחקיקה ראשית, פתחת פתח.

עפר שלח: עכשיו כל אחד יקבע משמעות.

חנן ארליך: מבחני התמיכה נעשים בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.

חנן ארליך: היועץ המשפטי לממשלה ונציגיו לא מתכוונים לוותר על כללי מניעת ניגוד העניינים, לא אלה שקיימים היום כפי שקיימים היום במבחנים.

עפר שלח: תסבירו לי את ההיגיון של להוציא את הפסקה הזאת מהסיפור של מאגר הלקטורים, בשביל מה?

יעקב מרגי: הוא ענה לך.

עפר שלח: זה לא שייך לתבנית.

עפר שלח: זה לא המחיקה של סעיף 7 או איך שקוראים לו.

עפר שלח: פה זה בכלל שייך למאגר הלקטורים ובכלל לא למה שהוצאתם אותו מהתבנית.

עפר שלח: תסבירו לי את ההיגיון של מחיקת סיפור ניגוד העניינים ממאגר הלקטורים.

חנן ארליך: השאלה שנשאלנו כמשרד משפטים, בעצם השאלה היא האם המשרד כשהוא בא לתקן את החוק, הוא חייב להוסיף את זה?

חנן ארליך: כי הרי שוב, זה לא קיים היום.

יעקב מרגי: חנן, תודה.

יעקב מרגי: הדס, בבקשה.

הדס פרבר אלמוגי: אני רוצה בכל זאת לענות לפחות בתור מי שבודקת בעצמה את שאלת ניגוד העניינים של חברי המועצה.

הדס פרבר אלמוגי: גם היום במסגרת הסדר ניגוד העניינים חברי המועצה נדרשים להודיע מיידית.

הדס פרבר אלמוגי: יש שם רשימה של תנאים על מה הם צריכים להודיע גם לי וגם ליו"ר המועצה, כלומר הסעיף של ההודעה, גם אם הוא נמחק בחוק, הוא עדיין קיים.

הדס פרבר אלמוגי: יש בו את ההיגיון שלו.

הדס פרבר אלמוגי: זה סעיף טכני.

הדס פרבר אלמוגי: באמת לא חייבים להכניס אותו לחוק.

הדס פרבר אלמוגי: זה מעלה אותו אמנם בדרגה, אבל זה לא בהכרח חיוני להתנהלות התקינה והראויה של המועצה.

עפר שלח: ולגבי הלקטורים?

הדס פרבר אלמוגי: לגבי הלקטורים אפשר להתווכח על זה.

עפר שלח: על מה?

יעקב מרגי: תנו לה רק לנשום אוויר בין מילה למילה.

יעקב מרגי: חכו.

יעקב מרגי: בבקשה.

הדס פרבר אלמוגי: אני מנסה להיות ברורה.

הדס פרבר אלמוגי: חברי מועצה הם לא עובדי ציבור, הם נציגי ציבור.

הדס פרבר אלמוגי: חלים עליהם כל עקרונות ניגוד עניינים של המשפט המנהלי.

הדס פרבר אלמוגי: הלקטורים פועלים במשפט הפרטי.

הדס פרבר אלמוגי: הם עובדים של הקרנות.

הדס פרבר אלמוגי: ההתנהלות של הקרנות מוסדרת במסגרת מבחני התמיכה.

הדס פרבר אלמוגי: האם ראוי, נכון, להכניס את זה למדרג הגבוה ביותר של חוק?

הדס פרבר אלמוגי: על זה הוועדה יושבת.

הדס פרבר אלמוגי: האם הסדר מבחני התמיכה הוא הסדר מספיק?

הדס פרבר אלמוגי: הוא בהחלט הסדר מספיק.

הדס פרבר אלמוגי: יש הקפדה על כך.

הדס פרבר אלמוגי: כל המטרה של התיקון הזה היה להגביר את השקיפות והיעדר ניגוד העניינים ואת ההתנהלות התקינה של הקרנות.

הדס פרבר אלמוגי: זו לפחות המטרה.

עפר שלח: כל המטרה שלכם הייתה להגביר את השקיפות ואת ההתנהלות התקינה.

עפר שלח: הסעיף שנוגע לניגוד עניינים של לקטורים, שזה שיא השיאים, אותו הוצאתם החוצה.

יעקב מרגי: הדס, תודה.

יעקב מרגי: חוזרים אליך, עדנה.

יעקב מרגי: בבקשה.

עדנה הראל פישר: תודה רבה.

עדנה הראל פישר: אני מבקשת להעיר.

עדנה הראל פישר: כמובן זה לא במקום הערות אחר כך פרטניות לסעיפים שונים, שלוש הערות מרכזיות ועיקריות.

יעקב מרגי: תיקחי לך את כל ההערות שלך, תעירי אותן.

עדנה הראל פישר: את כל ההערות לסעיפים אתה רוצה שאני אעיר עכשיו?

יעקב מרגי: רשמת לך מה את רוצה להעיר, נכון?

יעקב מרגי: תעירי בבקשה.

עדנה הראל פישר: אני אתחיל מהדברים העיקריים, אחר כך אני אעבור לסעיפים ואתה תפסיק אותי כשתחליט שדיברתי מספיק.

עדנה הראל פישר: לגבי ההערות העקרוניות, קודם כול לנושא ניגוד העניינים שאכן השתנה שינוי מרכזי כעת והוא חדש, אני רוצה להגיד שמניסיוני בחקיקה, יש בהסדר שקיים כאן קושי והקושי הוא קושי כפול.

עדנה הראל פישר: קודם כול זה נכון שהסדרי ניגוד עניינים חלים באופן כללי.

עדנה הראל פישר: הם גם מעוגנים בפסיקה, אבל כשבאים ליישם אותם, השאלה המרכזית שמתעוררת היא שאלת ההתאמה להסדר הקונקרטי, ואחד מהדברים שהעירו עליהם והתקבלו גם בתיקונים שהיו בפני הוועדה בישיבה הקודמת, זה למשל שאין בעצם העובדה שלקטור הוא איש קולנוע כדי למנוע ממנו להיות במאגר.

עדנה הראל פישר: זה דבר שהוא לא טריוויאלי.

עדנה הראל פישר: זה דבר שעם החקיקה לא אומרת, כל אחד שבא בפניו כמשפטן עניין ניגוד העניינים, צריך לדון בו מחדש.

עדנה הראל פישר: זה מסוג הדברים שבעיניי הם הכרחיים לתחום כדי למנוע טעות בעניין.

עדנה הראל פישר: ההסמכה שעליה הצביעו קודם בסעיף 12/ח, שבו השרה יכולה לקבוע במבחנים שורה של עניינים כולל ניגוד עניינים, היא הסמכה חריגה ומאוד בעייתית למאטריה ואני אסביר תיכף בכמה היבטים, אבל קודם כול בעניין ניגוד העניינים.

עדנה הראל פישר: הפתרון הוא שההסכמה לא תהיה לקביעה במבחנים אלא לקביעה בתקנות.

עדנה הראל פישר: אם השרה את העניינים המיוחדים שצריך לקבוע פה לעניין הלקטורים תהיה חייבת לקבוע בתקנות, אז גם שאלת ניגוד העניינים תוכל לבוא בפני חברי הכנסת ושאלות ספציפיות אם יש מספיק ניגוד עניינים או אולי עודף ניגוד עניינים שמונע מלקטורים בעלי יכולת להבין בקולנוע, להיכנס לרשימה, ידון בפני הוועדה ולא יקבע על ידי השרה במבחנים שיש בהם מעט.

יעקב מרגי: ויש מניעה שבמה שיקבע השר תיכנס גם סוגיית הלקטורים?

עדנה הראל פישר: בתקנות.

יעקב מרגי: בתקנות מה יקבע השר.

יעקב מרגי: אני לומד משפטים מהר.

יעקב מרגי: אמרו, יקבע השר, זה תקנות.

יעקב מרגי: ככה הבנתי.

יעקב מרגי: יש כאלה שזה לא עוזר, צריך מאה פעם לשאול.

יעקב מרגי: יש מניעה שמה שיקבע השר בתקנות, יקבעו גם הקריטריונים ללקטורים?

הדס פרבר אלמוגי: עקרוני אין מניעה, אבל בכל זאת צריך לזכור שיש פה איזשהו הסדר שלם יחד עם מבחני התמיכה.

הדס פרבר אלמוגי: זה פשוט אומר שאותו נושא, מוסדר גם מבחני התמיכה, גם בתקנות וגם באופן - - -

יעקב מרגי: את אומרת במילים אחרות, עדנה, תנוח דעתך כי זה מוסדר במבחני התמיכה.

עדנה הראל פישר: אני ברשותכם אסביר.

יעקב מרגי: לא, אני לא רוצה שתסבירי.

יעקב מרגי: תמשיכי להעיר.

יעקב מרגי: הסברים אני צריך לקבל ממישהו אחר.

עדנה הראל פישר: אתה צודק.

עדנה הראל פישר: מה שאני רציתי להגיד זה שאני רוצה להמשיך, כי הדבר קשור לעניין הרבה יותר עקרוני שאני רוצה להצביע עליו, ולפיו ההסמכה שיש לשרה לקבוע את כל העניינים שקשורים ללקטורים במבחנים, היא הסמכה לא סבירה לעניין וצריך להעביר אותה לתקנות ואני אסביר למה.

עדנה הראל פישר: האמירה של המשרד אומרת, מאגר הלקטורים הוא מאגר כללי, אין כמעט שיקול דעת למשרד ולכן אין בעיה של פגיעה בחופש ביטוי או בהתערבות.

עדנה הראל פישר: הזכרת קודם שהייתי קודם במשרד המשפטים.

עדנה הראל פישר: אני מייצגת את המכון הישראלי לדמוקרטיה.

עדנה הראל פישר: מעניין אותנו מאוד ההקשר של חופש הביטוי, הבטחת חופש היצירה והחופש האמנותי.

עדנה הראל פישר: מי הם הלקטורים?

עדנה הראל פישר: הלקטורים הם אלה שמפעילים את שיקול הדעת התוכני בקרנות.

עדנה הראל פישר: הם אלה שבודקים את הצעות הקולנוע.

עדנה הראל פישר: מה בעצם יש לנו פה?

עדנה הראל פישר: יש לנו בעיניי, ואני חשבתי הרבה על איזשהו דימוי שיעזור לי להסביר לא במילים משפטיות מדי את מה שאני מנסה להגיד.

עדנה הראל פישר: יש פה ארון עם מגירות.

עדנה הראל פישר: לארון עם המגירות האלה אמורים להיכנס כל הלקטורים, ובמגירות השונות, יכול להיות שתהיה מגירת פריפריה, מגירת נשים, מגירת דתיים, מגירת חרדיים, אבל יכול להיות שהמשרד יחליט שלא צריכה להיות מגירת חרדית או לא צריכה להיות מגירת רוסית כי הם לא פריפריה, או לא צריך להיות צפון, הצפון מתחיל רק ליד נהריה ולא מתחיל בקריית שמונה.

עדנה הראל פישר: למשרד נשאר כל שיקול הדעת לקבוע למגירות מי זה מי במבחנים, בלי בחינה של הכנסת.

עדנה הראל פישר: אחר כך יכול המשרד לעשות עוד דבר, להגיד, מהמגירה העליונה שבה זה דתיים או בה זה להט"בים, אתם לוקחים רק אדם אחד.

עדנה הראל פישר: מהמגירה התחתונה שבה זה לצורך העניין אנשים מהדרום, תמיד צריכים להיות שניים בכל ועדה.

עדנה הראל פישר: זאת אומרת, מה המשמעות?

עדנה הראל פישר: המשמעות היא שבעצם המיון של אנשים, בתוך הארון כולו נכנסים אנשים בלי שיקול דעת, אבל במגירות השונות ובשימוש במגירות המשרד רשאי לקבוע את כל ההסדרים שהוא רוצה בדרכים שישפיעו בפועל על - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מצינו, הבנו.

יעקב מרגי: אפילו אני הבנתי.

יעקב מרגי: הערות הבאות.

עדנה הראל פישר: ולכן סעיף 12/ח שעליו הצביעו קודם צריך להיות סעיף שלא קביעה במבחנים אלא קביעה בתקנות.

עדנה הראל פישר: יש פה עניינים שצריכים היו לבוא בכלל בחקיקה.

יעקב מרגי: הבנו, עדנה.

עדנה הראל פישר: ואז גם ניגוד העניינים - - -

יעקב מרגי: אוקי, הלאה.

עדנה הראל פישר: ההערה השנייה והמרכזית שלי נוגעת לעניין הזה של העברת כספים לשימוש במסלולים מסחריים.

עדנה הראל פישר: יש פה בעיה שיורדת לשורש הסיבה שבכלל מפנים כספי ציבור לתרבות.

עדנה הראל פישר: כספי ציבור מופנים לתרבות בגלל שתרבות לא מסחרית מתקשה להתקיים בתנאי שוק.

עדנה הראל פישר: תרבות בתנאי שוק לא צריכה, בגדול, מימון מסחרי.

עדנה הראל פישר: באחד הניירות שכתבתי ופורסמו, הוזכר לתת כספים לאלבומים של אייל גולן ושלמה ארצי בגלל שהם הצליחו מסחרית.

עדנה הראל פישר: מה ההצדקה לקחת כספים שאין מספיק לבתי חולים או אין מספיק לדברים אחרים?

יעקב מרגי: כיוונת לדעת גדולים.

עדנה הראל פישר: בעיניי בלתי ברור לחלוטין המטרה.

קריאה: גם עומר אדם תכניסי.

יעקב מרגי: הלאה.

עדנה הראל פישר: יש מסמך שעמד כנראה גם בפני הוועדה הציבורית שמנהלת מינהל תרבות עמדה בראשה, של פורום קהלת שהמליץ על ההסדר הזה.

עדנה הראל פישר: הם נימקו בשני נימוקים.

עדנה הראל פישר: אמרו, נימוק אחד, טעם הקהל לא פחות טוב משיקול הדעת של הקרנות, וטעם הקהל, אנחנו מודדים אותו בכרטיסים.

עדנה הראל פישר: באמת ההצעה הראשונה שבאה בפני הוועדה הייתה על פי מכירות כרטיסים.

עדנה הראל פישר: יש מודלים בעולם, יש מדינות שבהן יש תמורה לפי מכירות כרטיסים.

עדנה הראל פישר: גם בישראל יש.

עדנה הראל פישר: התאחדות בתי הקולנוע, אז אם זה דבר שעובד, אפשר להעביר לשם יותר כסף.

עדנה הראל פישר: בואו נשמע קודם איך זה עובד לפני שאנחנו מכניסים בחקיקה ומפנים כספי ציבור.

עדנה הראל פישר: דבר שני, מה יש במדינות אחרות?

עדנה הראל פישר: יש מודלים למשל של סיוע באמצעות הקלות מס.

עדנה הראל פישר: למשל, זה מודל שקיים בבלגיה, אבל לבוא ולהגיד שבכל העולם נותנים לסרטים מסחריים, זאת פשוט אמירה שהיא לא נכונה כמו שהיא נזרקה קודם.

יעקב מרגי: ה-15% מידתיות לא מרגיעה אותך.

יעקב מרגי: 20% זה מידתי?

מיקי רוזנטל: התשובה היא לא.

מיקי רוזנטל: יש 70 מיליון שקל - - -

יעקב מרגי: אבל אני רוצה שהיא תאמר.

מיקי רוזנטל: 20 מיליון הולך לסינמטקים וכו'.

מיקי רוזנטל: נשאר 50 מיליון שקל.

יעקב מרגי: מיקי, אני רוצה לשמוע את עדנה.

עדנה הראל פישר: סך התקציבים שמקובל, שנותנים תשתית מספיקה לחופש ביטוי בתחום התרבות וכל מה שמשתמע מזה עומד על 1% מהתקציב.

עדנה הראל פישר: בישראל אנחנו רחוקים מאוד מ-1% מהתקציב.

עדנה הראל פישר: לבוא ולקחת מאותו כסף שהוא פחות מ-1% מהתקציב ולגזור לעניינים מסחריים, זו פגיעה נוספת באותו דבר שלא מתוקצב לפי מה שמקובל בעולם על תרבות.

יעקב מרגי: לו יצויר שאנחנו 2% מהתקציב, האם 15% או 20% זה מידתי או לא מידתי?

מיקי רוזנטל: לא במסלול הזה.

מיקי רוזנטל: חוק עידוד השקעות הון.

מיקי רוזנטל: מה זה שייך למשרד התרבות?

יעקב מרגי: מיקי, אני שמח שזה מקפיץ אותך.

יעקב מרגי: תן לעדנה לענות.

עדנה הראל פישר: אז על זה אני רוצה לענות דבר כזה והוא קצת דומה, שמודלים של תמיכה לצרכי תעשייה לצורך העניין, הם מודלים מורכבים.

עדנה הראל פישר: היו קיימים בישראל במשרד התעשייה, בוטלו, לא הוכיחו את עצמם ונוצר במקומם חוק הקולנוע.

עדנה הראל פישר: עוד מילה אחת.

עדנה הראל פישר: בעצם המסלול הזה, וזה החשש הגדול מבחינת חופש ביטוי, הוא מסלול עוקף קרנות.

עדנה הראל פישר: הוא מסלול שבו ייווצר שיקול דעת שלא באמצעות מוסדות ציבור אל תמיכה בסרטים.

עדנה הראל פישר: מי יפעיל את שיקול הדעת?

עדנה הראל פישר: נכון, הוסיפו בעקבות הערה שאני בין השאר הערתי, "ובלבד שלא תהיה פגיעה בתוכן", אז מה, זה לא מספיק.

יעקב מרגי: עדנה, תודה.

עדנה הראל פישר: הערה אחרונה שלי.

עדנה הראל פישר: מועצת הקולנוע היא גוף שצריך להיות גוף מאוד חשוב.

עדנה הראל פישר: גם החוק הזה מוסיף לו סמכויות למיניהן, ובישיבה הקודמת הייתה הרגשה שיש הישג בזה שהמועצה תחזיק את מאגר הלקטורים.

עדנה הראל פישר: המועצה, אם היא לא תחוזק באופן ממשי מבחינת העצמאות של שיקול הדעת שלה והאמצעים שעומדים לרשותה ועובדי משרד שיעבדו תחת הנחיות יו"ר המועצה כמו שמקובל בגופים אחרים, כמו למשל הרשות לשירותים ציבוריים חשמל, זה יהיה גוף לא רציני, לא עצמאי, שלא מפעיל שיקול דעת, והעובדה שמאגר הלקטורים אצלו, לא אומר כלום.

עדנה הראל פישר: הראיה, בין מאגר הלקטורים ובין השימוש יש פער עצום.

עדנה הראל פישר: השימוש נקבע על ידי השרה.

עדנה הראל פישר: עד כאן, תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

דורית ענבר: שלום, דורית ענבר, מנהלת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, אחת מחמש הקרנות שעליהן קמה ועדה לבחינת תפקוד קרנות הקולנוע, נעשה דוח על קרנות הקולנוע, הוגש הדוח לאישור מועצת הקולנוע ועכשיו מוצעים תיקונים לחוק הקולנוע.

דורית ענבר: לאורך כל התהליך הזה אנחנו לא נשמענו וצריך לומר כהערה ראשונית לפני שאני מתייחסת לתיקונים, שבדיון הקודם אצל אדוני כל מי שפתח את דבריו, פתח בלהלל ולקלס ולשבח ולרומם את ענף הקולנוע ואת תוצאותיו המדהימות שנעשות על ידנו.

דורית ענבר: אנחנו המומחים מזה עשרות שנים שעושים את העבודה הנפלאה הזאת ומביאים את התוצאות הנהדרות האלה.

יעקב מרגי: יש לי תחושה שאת לא היית מרוצה.

יעקב מרגי: היו צריכים לבקר אתכם?

דורית ענבר: בדיוק מה שאני מנסה לומר, שכל התיקונים האלה שנעשים, נעשים ואפשר לקרוא אולי מהמבוא לתזכיר החוק שבו נאמר מפורשות שבעקבות התקלות והפגעים ואי הסדרים וכן הלאה, שנעשו, שמבוצעים בקרנות הקולנוע, מוצעות כל ההצעות הללו ומתבקשים כל התיקונים האלה, זאת בשעה שאנחנו מעולם לא קיבלנו הזדמנות להישמע.

דורית ענבר: כל הדברים האלה שנטענו כנגדנו, ככל שאנחנו מבינים אותם, הם פשוט באופן מוחלט אינם נכונים.

יעקב מרגי: אני יכול רק להצר על כך שלא שמעו אותם, והנה מחית.

יעקב מרגי: המחאה הושמעה.

דורית ענבר: זה לא כל כך עניין של מחאה.

יעקב מרגי: שמענו את המחאה פעמיים.

יעקב מרגי: עכשיו למהות.

דורית ענבר: לעניין מעשי שלפיו ההצעות הללו של התיקון הן רובן ככולן לא נחוצות ולא מוצדקות.

יעקב מרגי: את מציעה להשאיר את המצב הקיים בלי לגעת בו?

דורית ענבר: אני רוצה להתייחס לשני נושאים: אחד, למאגר הלקטורים והשני לנושא ה-15%.

דורית ענבר: אלה שני הנושאים שאני מבקשת להתייחס אליהם.

דורית ענבר: ככל שזה נוגע למאגר הלקטורים ובכלל לכל הטענות שמנמקות את התיקונים, שזה היעדר שקיפות ופריפריה ופלורליזם וכן הלאה, הדברים הללו באו לידי תיקון מאוד מאסיבי במבחני התמיכה בתחום הקולנוע משנת 2014, שבמסגרתם הורחב מאוד הנוהל והפרטים של איך ממנים לקטורים, כמה מגוונים הם, כמה תחלופה, כמה נשים, כמה מיעוטים, כמה שקיפות תהיה.

דורית ענבר: כל הקרנות עומדים בזה לעילה ולעילה.

דורית ענבר: אדוני, ברגע שיש מאגר לקטורים שהמדינה מאשרת אותו, המאגר הזה מחייב את הקרנות וקל מאוד לשלוט אז בסוגי הלקטורים, גם אם על פניו נראה שכל לקטור יכול להגיע.

דורית ענבר: קל מאוד בכך שלא מאשרים חלק מהלקטורים או פשוט לא נותנים להם תשובות או מאשרים רק את חלקם, ליצור מאגר מוטעה.

דורית ענבר: קל ליצור מאגר שהוא לא איכותי, קל ליצור מאגר שהוא קטן מדי וכל הקרנות צריכות להשתמש באותו מאגר ובאותם אנשים ספציפיים, וקל מאוד לפגוע בפלורליזם ובחופש הביטוי, ולכן דבר ראשון שאנחנו מציעים, שאם נשאר הסיפור של מאגר הלקטורים, אז קודם כול לא תהיה מגבלת מספר לכמות הלקטורים וגם תהיה תשובה בתוך זמן מוגבל, ואם לא תהיה תשובה, שייכתב במפורש שאי מתן תשובה פירושו אישור, אחרת פשוט כך ניתן יהיה לעשות סינון בין פוליטי ובין אחר.

דורית ענבר: רק עוד דבר אחד שאני מבקשת לומר לעניין הזה, הוא לעניין המגבלות של התנאים.

דורית ענבר: כאשר אתה קובע שהתואר האקדמי יהיה רק למי שלמד קולנוע, תיאטרון וספרות, אתה פוגע בתחום הקולנוע בצורה מהותית, ואני אתן רק שתי דוגמאות, אחת, את עמוס גיתאי שבכלל למד ארכיטקטורה אם אני זוכרת, והשני, את אחד מגדולי הקולנוענים התורכים, אחמד גויז'ולו שהוא בכלל רופא ומנתח.

יעקב מרגי: בדרך כלל כשמתקנים משהו, לא לוקחים את היוצאים מן הכלל.

דורית ענבר: אני מציעה לא להגביל וסך הכול הקרנות יוכלו כפי שאמרתם, לבחור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הדברים שלך נרשמו לפרוטוקול, דברים מהדהדים.

יעקב מרגי: בבקשה.

אסנת טרבלסי: אני רוצה לומר שיש בעיה פה עם מה שקורה מישיבה לישיבה בהחמרה של הדברים.

אסנת טרבלסי: נאה דורשת, לא נאה מקיימת בעיניי מבחינת מה שנאמר, כי אנחנו כבר רצינו ללכת לקראת העניין של מאגר הלקטורים, ולהסכים אליו, כי אנחנו חושבים שכן יש אולי מקום לעשות מאגר של לקטורים מקצועי שאולי הוא יהיה מגוון.

אסנת טרבלסי: אני שנים מדברת על הצורך בגיוון, אבל מה שקורה פה זה ששופכים את התינוק עם המים.

אסנת טרבלסי: פוגעים בפריפריה.

יעקב מרגי: תסבירי למה.

אסנת טרבלסי: למה?

אסנת טרבלסי: בגלל שמראש רוצים שיהיה את הדבר הזה, אז הוא נמצא בכל רגע בכל מקום וזה כבר מסריח.

יעקב מרגי: לא הבנתי כלום.

אסנת טרבלסי: אני אסביר לך.

אסנת טרבלסי: כשיש חברי מועצת קולנוע שהם כולם שייכים לסקטורים מסוימים וכמעט אף אחד מהם הוא לא איש מקצוע בקולנוע, כשיש פה, נאמר שאפשר במבחני הזה להתערב, כי יש פה בסעיף 12/ב, אני אקריא לכם אותו - - -

יעקב מרגי: יוסי, עם כל הכבוד, אני לא אמור לתת תשובות.

יעקב מרגי: לא יהיו תשובות, לא תהיה חקיקה, אז תקשיבו.

אסנת טרבלסי: בסעיף 12/ד נאמר: "המועצה רשאית להסתייע בעובדי המשרד לעניינים מנהליים וארגוניים הדרושים לביצוע סעיף זה".

אסנת טרבלסי: מה זה אומר להסתייע?

אסנת טרבלסי: יש מגע, יש קשר.

אסנת טרבלסי: אין הפרדה.

אסנת טרבלסי: אנחנו רוצים הפרדה.

אסנת טרבלסי: אתם רוצים מאגר לקטורים?

אסנת טרבלסי: בבקשה.

אסנת טרבלסי: אני הכי רוצה שהוא יהיה מגוון, אני הכי רוצה שהוא יהיה בפריפריה.

אסנת טרבלסי: יש לי על זה איתם ויכוחים כל היום.

אסנת טרבלסי: אני יכולה להגיד לך מחבריי על זה שיש ייצוג או אין ייצוג.

אסנת טרבלסי: טוענים שיש מספיק ייצוג.

אסנת טרבלסי: אני טוענת עדיין שאין מספיק ייצוג.

אסנת טרבלסי: אי אפשר לבוא ולעשות את זה בצורה כזאת כל כך בוטה שברור שהכוונה היא כן להתערב והכוונה היא כן שיהיה פה אנשים - - - .

אסנת טרבלסי: דבר נוסף, בעניין של הסעיף של ה-20%, למה צריך את הסעיף הזה ומה פתאום השרה היא זאת שתקבע או משרד התרבות הוא זה שיקבע איזה סרטים יופקו?

אסנת טרבלסי: אם סרט מצליח, הוא הרוויח יפה בקופות, סבבה.

אסנת טרבלסי: אם סרט לא מקבל כסף להפקה שלו, וירמי, אני יודעת שיש לך הרבה דברים כבדים על הלב שאתה מרגיש שאתה לא מקבל כסף.

אסנת טרבלסי: מאגר הלקטורים, אם הוא יהיה מגוון, אמור לענות על זה, לא ה-20%.

אסנת טרבלסי: אתה לא צריך ששרה תחליט שאתה צריך לקבל כסף.

אסנת טרבלסי: זה לא אמור לעבוד בצורה כזאת.

אסנת טרבלסי: אנחנו לא צריכים לקבל את הכסף בצורה של השפעה פוליטית.

יעקב מרגי: השרה לא תחליט.

יעקב מרגי: יהיו מבחני תמיכה.

אסנת טרבלסי: אנחנו צריכים לקבל את הכסף כי מגיע לנו, ואם אתה חושב שאין, אז מאגר הלקטורים אמור לענות על זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

עמית ליאור: עמית ליאור, יושב ראש איגוד התסריטאים.

עמית ליאור: אני רוצה שנייה להגיד, כל החוק הזה מתבסס על איזו עלילה שמתקרבת לעלילת דם.

עמית ליאור: מדברים על זה שכאילו יושבים חבורה של גברים אשכנזים בחדרי חדרים ומחלקים בינם לבין עצמם את הכסף.

עמית ליאור: כמות האיומים שאני קיבלתי על החיים שלי מאז שאני מדבר על החוק הזה, ששולחים אותי חזרה למשרפות, המקום הזה נהיה מסוכן.

עמית ליאור: אתם לוקחים את זה למקום גזעני ומתעסק בגזע שלי.

עמית ליאור: כמה פעמים אפשר להגיד די.

עמית ליאור: אן.

עמית ליאור: איי כשבודקים מי לקטור או לא מי לקטור?

עמית ליאור: כמה פעמים ידברו על הגנטיקה של האדם?

עמית ליאור: אין לי שום בעיה שיהיה מאגר בתנאי אחד, שיהיו שם אנשי מקצוע, שהרפרנס יהיה שזה לא בן אדם שגמר תיכון.

עמית ליאור: עם כל הכבוד לך, אני בא עכשיו מבצלאל אחרי שאני נותן ביקורות.

עמית ליאור: אני 30 שנה במקצוע ואני עדיין רועד כל פעם כשאני צריך לבחור סרט.

עמית ליאור: אל תביא לי לא בוגרי תיכון שלא יודעים לקרוא תסריט.

עמית ליאור: אני מאסטר בזה ויש עוד מאסטרים מכל הצבעים, מכל הגוונים.

עמית ליאור: יש בוגרי מעלה שאני הכשרתי, עם כיפות סרוגות.

עמית ליאור: יש אנשים חרדים שכבר עשו סרטים.

עמית ליאור: אין שום בעיה להציף את מאגר הלקטורים הזה שהוא יהיה עשיר, מגוון ולו בתנאי שיהיה מקצועי ולא פוליטי ולא עדתי.

עמית ליאור: לגבי ה-20%, למה שסרט שהצליח למרות שיצא לדרך בלי זה, למה לא לעודד את הסרט?

עמית ליאור: אני בעד לעודד את הסרט הבא של בן אדם שעשה סרט הינדי אמיתי, שעשה סרט באמת בכוחות עצמו והצליח, לעודד אותו, את המפיק ואת הבמאי לעשות את הסרט הבא, אבל זה לא קשור בכלל בלשלוט בעוד 20%.

עמית ליאור: מדברים על גיוון.

עמית ליאור: חבר'ה, אתם רוצים לבדוק גיוון אמיתי?

עמית ליאור: תבדקו את מועצת הקולנוע.

עמית ליאור: תסתכלו עכשיו על הרשימה של האנשים במועצת הקולנוע, אלה שקוראים לנו לגיוון, ותסתכלו איזה הטיה פוליטית עדתית ברורה עולה מהנייר.

עמית ליאור: האנשים האלה לא באים בניקיון כפיים לדבר על הדברים האלה.

עמית ליאור: אני מבקש מכם לבדוק גם את האופן שבו ממנים, כמה זמן יכול חבר מועצה להיות - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אסף אמיר: האם זה דיון בכל החוק?

אסף אמיר: אני לא הבנתי.

יעקב מרגי: זה דיון על כל החוק.

יעקב מרגי: היית פה, השתתפת בשני הדיונים הקודמים, שמעת את ההתייחסות, שמעת את השינויים.

יעקב מרגי: דבר.

אסף אמיר: אני רוצה לדבר על ה-20% עוקף קרנות.

אסף אמיר: החוק הזה בא לתקן משהו שלדעתי לא ממש צריך תיקון.

אסף אמיר: גם ההוכחה בשטח היא שהקולנוע הישראלי הוא מגוון ומצליח, אבל לצורך העניין בוא נגיד שהוא דורש תיקון ובוא נגיד שכל התיקון הוא של מאגר הלקטורים וכל הדברים הנפלאים שבאמת אנחנו רוצים לעשות, יעשו.

אסף אמיר: בהנחה שהחוק עושה את הדבר הזה, אז למה אנחנו מראש טוענים שהוא לא יצליח ולוקחים 20% ושמים אותו במקום אחר במקרה והחוק לא יצליח?

יעקב מרגי: אתה בתחילת דבריך הצגת את עצמך?

אסף אמיר: אסף אמיר, הנהלת איגוד המפיקים.

אסף אמיר: אם החוק הזה עובד, מה אנחנו צריכים את ה-20%?

אסף אמיר: בתוך ה-20% האלה כתוב, אם אתה קורא את זה בקיצור, כתוב, השרה תקבע איזה סרטים.

אסף אמיר: כל היתר זה לינגו משפטי כזה או אחר.

יעקב מרגי: ברגע שאתה אומר, אתה לא יכול להציג את זה ככה.

יעקב מרגי: אמרו לך היועצים המשפטיים, כולל משרד המשפטים.

יעקב מרגי: אומר לך, כשהשרה תקבע, זה בתקנות.

יעקב מרגי: יש הליך איך נקבעים תקנות במדינת ישראל.

יעקב מרגי: הלוואי ודעתי הייתה נוחה מהליך, תיקון התקנות במדינת ישראל הוא מסורבל, הוא לוקח שנים, הוא לא קיים, לכן אני לא יודע על איזה מסלול הם הולכים.

יעקב מרגי: זה לא פרטאץ'.

אסף אמיר: לא - - -

יעקב מרגי: לא אמרת, אבל עם הידיים זה היה פרטאץ'.

אסף אמיר: אני אומר, אנחנו מבינים מה כתוב בחוק.

אסף אמיר: בחוק כתוב שהשרה תקבע.

אסף אמיר: יש פה שני דברים: אחד, שהוא בעיניי יותר חשוב ואני חושב שוועדת הכלכלה צריכה להתייחס אליו.

אסף אמיר: החוק הזה כשהוצג בפנינו, נאמר לנו שהוא חלק ממכלול.

אסף אמיר: החלק השני של המכלול הוא מבחני תמיכה.

אסף אמיר: בחלק ממבחני התמיכה יש דברים ששם משנים את הקולנוע מקצה לקצה.

אסף אמיר: תמיד בכל הדיונים של ועדת הכלכלה אנחנו לא מבקשים כל דבר להביא לוועדה, אנחנו מבקשים שגם התיקונים האלה בכללים יהיו באישור הוועדה, כי הדברים שנעשים שם הם יותר חמורים בעיניי ממה שכתוב בחוק.

אסף אמיר: מילה אחת על ה-20%.

אסף אמיר: אני דיברתי עם פורום קהלת שאמרו לי שהם ביקשו אך ורק 10%.

אסף אמיר: הם לא ביקשו יותר מ-10%.

אסף אמיר: הם ביקשו 10%.

אסף אמיר: את ה-10% השניים, אמרו לי, תחפש במקום אחר.

אסף אמיר: כתוב פה בחוק שבזמן הפקה יכול להיות שניתן כסף לסרט.

אסף אמיר: אני מפיק סרטים.

אסף אמיר: הפקה של סרט זה כמו המראה.

אסף אמיר: אתה על ה-run way, אתה מתחיל להמריא.

אסף אמיר: כשאתה מתחיל להמריא אתה מתקשר למשרד התרבות, אומר, אתם יכולים לתרום לנו?

אסף אמיר: זה כמו לבקש שיתדלקו אותך באמצע ההמראה.

אסף אמיר: אתה מתרסק אם לא.

יעקב מרגי: תודה.

אורי רשטיק: אורי רשטיק, מנכ"ל שח"ם, ארגון השחקנים.

אורי רשטיק: קודם כול אני רוצה בהמשך למה שעמית אמר, אנחנו לא במלחמה.

אורי רשטיק: אין פה מלחמה בין היוצרים או השחקנים למשרד התרבות, יש פה ויכוח ענייני.

אורי רשטיק: אנחנו גם חושבים שהקרנות לא מושלמות.

אורי רשטיק: אני חושב שיש דברים שצריך וטוב שיתקנו.

אורי רשטיק: מפה להפוך את זה לאיזשהו שיח שיש בעיה עם הקרנות ושחיתות ודברים כאלה, זה פשוט איום ונורא.

אורי רשטיק: אנחנו מבקשים להוריד את השיח הזה מהשולחן כי הוא פוגע בכולנו.

אורי רשטיק: עכשיו לעניין הלקטורים.

אורי רשטיק: קודם כול, אנחנו לא מתנגדים באופן קטגורי לנושא של מאגר לקטורים.

אורי רשטיק: אחלה, זה בסדר שתהיה שקיפות, זה בסדר שיהיו תנאי סף ברורים וגם נעשו מספר שינויים שהם הורידו את סף החשש.

אורי רשטיק: מבחינתנו צריך גם להגיד את זה, אבל אם אנחנו מסתכלים על סעיף 12/ח שנותן בעצם סמכויות לשרה לשנות את מבחני התמיכה, אז אני בא ושואל, אם השרה מתכוונת לקבוע מבחני תמיכה שקרן קולנוע צריכה לקחת X לקטורים ממגדר כזה או אחר, נהדר.

אורי רשטיק: אם השרה מתכוונת לקבוע מבחני תמיכה שקרן קולנוע צריכה לקחת X לקטורים אפילו מהפריפריה, זה נהדר, אבל אם יש כוונה שהשרה עכשיו תוסיף עוד תנאי סף או תגדיר ניגוד עניינים, אני חושב שקודם כול כגילוי נאות חשוב שהדברים יאמרו.

אורי רשטיק: אם המצב הוא שהיא רק רוצה, ואנחנו יודעים שהיא רוצה וזה בסדר, להגדיר במבחני תמיכה שקרן קולנוע תיקח X אחוז נשים ו-Y אחוז פריפריה, אחלה, אז תגבילו את זה ותגדירו שזה המבחנים ואלו הדברים שצריכים לעשות, כי אתם פה פתח שהוא בלי קשר לשרה הזאת או אחרת, הוא פתח מסוכן.

אורי רשטיק: אתם תוסיפו תנאי סף.

אורי רשטיק: אתם או שר בעתיד, אתם יכולים להגביל פה בניגוד עניינים.

יעקב מרגי: תודה אדוני.

יעקב מרגי: מבחני תמיכה לא נכנסים בגוף החוק.

אורי רשטיק: נכון, מדובר במירי רגב, אבל לא להיסחף.

אורי רשטיק: אלה שאין להם פרקטיקה, לא היו שרים אף פעם, יכולים בלשון לומר הכול.

אורי רשטיק: אני רוצה לדבר על הסעיף של ה-20%.

יעקב מרגי: נאמר.

יעקב מרגי: השאלה מהדהדת.

יעקב מרגי: יהיה מענה.

אורי רשטיק: אני רוצה גם להגיד דבר אחד ולברך.

אורי רשטיק: אנחנו יודעים שיש כוונה לעשות הגבלת כהונה.

אורי רשטיק: הגיע הזמן, כל הכבוד, ואני אומר פה, לא מספיק, גלית - - -

יעקב מרגי: קודם כול שיהיה מאגר, אחר כך נדבר על אורך הכהונה.

אורי רשטיק: זה לא קשור, אדוני.

אורי רשטיק: זה מבורך.

אורי רשטיק: אל תעצרו בקולנוע.

אורי רשטיק: הבעיה הרבה יותר חמורה בכל הגופים של משרד התרבות.

יעקב מרגי: לדוגמא?

אורי רשטיק: תיאטרונים, מנהלים אומנותיים בתיאטרון.

יעקב מרגי: אוקי, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יאיר אגמון: שלום, קוראים לי יאיר, אני סיימתי לימודים לפני שלוש שנים ורק רציתי להגיד שאני והחברים שלי - - -

יעקב מרגי: מאחר וטרחת לומר, איזה לימודים?

יאיר אגמון: לימודי קולנוע.

יאיר אגמון: חבריי ללימודים ואני מאוד מודאגים.

יאיר אגמון: אנחנו רק רוצים לעשות סרטים וכל מה שמעניין אותנו, אנחנו רוצים שזה יהיה ענייני ואני כאן כדי להגיד את זה, שאכפת לנו נורא ושאנחנו מפחדים שהשיח לא יהיה ענייני.

יאיר אגמון: זה הכול.

יעקב מרגי: אתם מפחדים שהשיח לא יהיה ענייני או שעכשיו הוא לא ענייני?

יאיר אגמון: אנחנו רק רוצים לדעת שמה שקורה הוא לטובתנו - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

אלעד מלכה: תודה רבה.

אלעד מלכה: אלעד מלכה, מנכ"ל האגודה לזכות הציבור לדעת.

אלעד מלכה: אני רוצה להתייחס בעיקר לסעיף 13, ל-15% עד 20%.

אלעד מלכה: לא מעט הוזכר פה העניין של למה לתמרץ הצלחה.

אלעד מלכה: אני אומר הפוך, יש פה גם חשש מפוליטיזציה של התהליך.

אלעד מלכה: הדרך היחידה לנקות פוליטיזציה מהתהליך של התמיכות הוא לאפשר לציבור להשפיע בעצמו איזה סרט יתוקצב ואיזה סרט לא יתוקצב.

יעקב מרגי: יש מקום גם לשמוע שאלה, למה.

אלעד מלכה: אז אני מנסה להסביר.

אלעד מלכה: הדרך למנוע פוליטיזציה של התהליך עוברת דרך לתת לציבור להחליט מה הוא רוצה ועיוור לפוליטיקה.

אלעד מלכה: זה רגיש אך ורק למה שהציבור רוצה, מאמין ובוחר לראות.

אלעד מלכה: אני, אגב, לא מבין למה להגביל את זה ב-20%.

אלעד מלכה: אם זה יצליח, שיעלה.

אלעד מלכה: למה צריך להגביל את זה?

יעקב מרגי: תודה.

יעל יקירביץ: אני יעל, אני עובדת בקרן גשר.

יעל יקירביץ: זיו נווה המנכ"לית, מסיבות אישיות לא יכלה להיות פה, היא שלחה אותי.

יעקב מרגי: אנחנו מתכבדים בנוכחותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעל יקירביץ: תודה.

יעל יקירביץ: היא שלחה אותי עם הרבה דברים שהיא רוצה לומר, אבל אני רואה שהזמן קצר.

יעקב מרגי: מי אמר לך?

יעקב מרגי: דברי.

יעקב מרגי: הנחות העבודה הבסיסיות שלך הן שגויות.

יעקב מרגי: דברי עניינית, קבלי את כל הזמן.

יעל יקירביץ: הניסיון שצברו קרנות הקולנוע הוא עצום.

יעל יקירביץ: הוא מכיל שנים של אתגרים ופתרונות ולקחים וניסיונות לשפר, וידע ותובנות עד כדי כך שהשוק הבין-לאומי מנסה עד היום לפצח את סוד הצלחתו של הקולנוע הישראלי.

יעל יקירביץ: מדובר בקולנוע איכותי, בועט ומגוון.

יעל יקירביץ: אני רוצה להתמקד ברב-תרבותי ובמגוון שעומד פה על הפרק.

יעל יקירביץ: קודם כול, קברניטי חוק הקולנוע ומועצת הקולנוע קבעו תקצוב מיוחד למה שנקרא התחום הייעודי.

יעל יקירביץ: אז צבעו לזה 4.2% מהתקציב.

יעל יקירביץ: כנראה שהם לא הבינו שתחום חשוב מסוג זה דרוש תקציב ראוי.

יעל יקירביץ: בכל זאת, קרן גשר שהיא אחת מקרנות הקולנוע המושמצות שנוסדה במהותה ככזו שעוסקת ברב תרבותיות ועל אף התקצוב הנמוך לקחה על עצמה במלוא פעילותה ומשאביה את הטיפול בתחום הזה שמשמעותו במשפט אחד, העשרת המסך בסיפורים וגיבורים שמייצגים את אותן קבוצות חברתיות ותרבותיות שנעדרות ממנו וכמובן לפעול לקדם יוצרים שמגיעים מהקבוצות האלה.

יעל יקירביץ: היא שלחה לי רשימה מאוד ארוכה.

יעקב מרגי: לא נקריא אותה.

יעקב מרגי: כנסי למהות עכשיו.

יעל יקירביץ: דרייבר של יונתן אינדורסקי ולירן מלכה הבלתי רשמיים, שזה קולנוע חרדי ודתי וחממה של יוצרים חרדים וחרדיות שזה פעם ראשונה - - -

יעקב מרגי: היא יכולה להיות פוליטיקאית.

יעקב מרגי: אמרתי לה לא והיא מקריאה לי.

יעקב מרגי: תודה.

יעל יקירביץ: בקיצור, אני רק רוצה להגיד באמת שהיד המפקחת והיד בעלת הניסיון בקידום הקולנוע הישראלי צריכות לשלב ידיים ולא להרים מוקשים שיחבלו בהישגים המרשימים של הקולנוע המקומי.

יעקב מרגי: אני מדברייך מבין שהשינוי הזה יכול לפגוע בהישגים האלה.

יעל יקירביץ: לגמרי.

יעקב מרגי: מוחלט.

יעקב מרגי: בבקשה גבירתי.

רינת גלאון: אני רינת, אני מנכ"לית אמ"י ואני מייצגת פה גם את אשכולות.

רינת גלאון: באמת אני חושבת שנאמרו פה דברים רבים ואני יכולה להצטרף להרבה, אבל אני כן בוחרת לתת את הדגש על שתי נקודות שנאמרו פה לאחרונה.

רינת גלאון: ראשית, כמי שמייצגת את האומנים, אני רוצה להצטרף לדאגה שלך.

רינת גלאון: אנחנו באמת רוצים לראות שהוועדה הזאת דואגת שהדברים יסירו את החששות של האומנים ושל היוצרים.

רינת גלאון: זה בעצם מה שאנחנו רוצים לצאת מפה ולהגיד, אוקי, יש כאן תחושה שבאמת יש דאגה אמיתית ליוצרים, ולמהות של העניין אנחנו בסוף מדברים על אומנות.

רינת גלאון: זה דבר ראשון.

רינת גלאון: דבר שני, רק הערה.

רינת גלאון: אני רוצה לחלוק עליך.

רינת גלאון: כמי שעובדת הרבה שנים בתחום התרבות ואני מכירה את טעם הקהל, אני רק רוצה להגיד שאני חולקת על הקביעה החד-משמעית - - -

יעקב מרגי: את חולקת על דעתו, תסבירי למה.

רינת גלאון: שדעתו של הציבור יכולה להיות דעה מכריעה והיא הדמוקרטיה והיא הכול.

רינת גלאון: מניסיוני ועם שנים של עבודה במשרד התרבות, כל מה שהקריטריונים של משרד התרבות מדברים זה בדיוק לסייע לאומנות קשת השיווק כן להגיע למקומות הנכונים.

יעקב מרגי: לכן את תמהה מדוע צריך לסייע לאלה שהצליחו.

רינת גלאון: כן.

רינת גלאון: הגעת כבר ל-100% - - -

קריאה: אני לא הגעתי ל-100%.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

דוד דהאן: תודה רבה.

דוד דהאן: דוד דהאן, יושב ראש הארגונים החברתיים בכנסת.

דוד דהאן: אני גם סיימתי לפני כשלושה חודשים תסריטאות באוניברסיטה הפתוחה ואני רק מתחיל קצת בנושא.

דוד דהאן: כל החוק הזה הוא כדאי לכל הנושא של הבחירה, אפילו להגיע לבחירות בין כל הבוחרים, כל מי שמכריעים בהתנהלות לקבלת ההחלטות בתקצוב.

דוד דהאן: אני חושב שצריך לבוא ולהיות צדק אמיתי, וכל מי שיעשה ויפעל בנושא הזה יהיה מבורך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ירמי קדושי: אני ירמי קדושי.

ירמי קדושי: אני מפיק סרטים, יוצר סרטים יחד עם ימין מסיקה.

ירמי קדושי: אנחנו מפיקים סרטים עצמאיים שפונים הרבה דווקא לשכונות ועיירות הפיתוח.

ירמי קדושי: הפקנו עד היום 18 סרטים.

ירמי קדושי: בסרט האחרון קיבלנו תקצוב מקרן הקולנוע, וקרן הקולנוע נתנו לנו את התקצוב למרות שהלקטורים לא פסלו את הסרט ולא נתנו לנו, כי ייאמר לזכותם שיש להם איזה מסלול מיוחד שנותן תקציב מאוד נמוך לאנשים שלא מקבלים תקצוב מלקטורים.

ירמי קדושי: אולי כתרי יסביר את זה יותר, וזו הקרן היחידה באמת שעושה את המהלך הזה.

ירמי קדושי: הפקנו 18 פיצ'רים מכיסנו הפרטי שפנו אל הציבור בארץ בעיירות פיתוח, סרטים שמראים את - - - בצורה נכונה, בצורה יפה, את המורשת היהודית, את הדת בצורה חיובית, סרטים עלילתיים אני מדבר, ודווקא בגלל זה הלקטורים במשך שנים פוסלים אותנו כי לצערי הרב הלקטורים ממונים על ידי כך שיש פה קבוצה כזאת שכל מה שמעניין אותם זה לתת סרטים לא מה שהקהל אוהב אלא סרטים שקהלים מסוימים אוהבים בארץ.

ירמי קדושי: יש לנו כאן קהל מאוד מגוון ולפי דעתי השינוי הזה, למרות שלא התעמקתי בתוכו, מה שקורה שם, אני חושב שקודם כול הוא מבורך והוא טוב, שקודם כל יהיה פה באמת מאגר לקטורים ושבאמת תהיה שקיפות לאן הולך הכסף ולאן מגיע הכסף, כי עם כל החגיגה של הרבה שנים כאן שקולנוע ישראלי מצליח, אני חושב שסרטי הבורקס, הסרטים הכי טובים שהיו, והסרטים האלה הם הצליחו עד היום כי הם שלאגרים בתוך השכונות.

יעקב מרגי: הסרטים שלך, אני לא מכיר אותם, הם מוגדרים הצלחה?

ירמי קדושי: הסרטים שלי מוגדרים הצלחה כי אנחנו הפצנו אותם בזמנו בקלטות וידאו, הפצנו אותם בדי.

ירמי קדושי: וי.

ירמי קדושי: די כשהיה איך להגיע לקהל.

ירמי קדושי: כיום לצערי הרב אנחנו חסומים מלהגיע אל הקהל כי יש את תחנות הטלוויזיה שהן בעצמן מעורבות בסרטי קולנוע ונותנים את התקציב של הפקות מקור, מה שנקרא, שאנחנו מנודים משם.

ירמי קדושי: יש את הלקטורים שבמשך שנים לא נותנים לנו ביטוי, לא לנו ולא לקהל שלנו, ואני חושב שאם אתם תבחנו את הסרטים שהם מקבלים ביטוי, זה דווקא סרטים שמדברים דווקא בצורה אחרת ולא פונים אל הקהל, אנטי דתיים כאלה או סרטים מסוימים בצורה אחרת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיצינו, הבנו.

יעקב מרגי: אתה מברך על השינוי, לא מברך על השינוי?

יעקב מרגי: לא הבנתי.

ירמי קדושי: אני קודם כול מברך על השינוי.

ירמי קדושי: לגבי מה שדיברו קודם לגבי הקטע המסחרי, סרט הוא מסחרי.

ירמי קדושי: הוא אמור להיות מסחרי.

ירמי קדושי: סרט עושים למען הקהל ואני חושב שה-20% האלה שעוברים לבחינה אישית לסרט, זה דווקא טוב מאוד.

ירמי קדושי: לא חושב שצריך לבחון את זה במימדים של קולנוע אל הכרטיסים בקולנוע, אלא יש היום שיטות אחרות לבדוק הצלחה של סרט.

ירמי קדושי: יש גם היום את היוטיוב ויש מקומות אחרים ויש היום את האינטרנט.

ירמי קדושי: המשרד יכול לבחון איך באמת סרט מצליח וזה לא רק מכירת כרטיסים בקולנוע.

ירמי קדושי: הגעתי עכשיו להפצה של הסרט ואני כן נתקל בקשיים, כי לנו אין הרבה תקציב ליחסי ציבור, אז כן צריך לטפל בבעיה הזאת.

ירמי קדושי: השינוי הזה מבורך וחשוב שיהיה גיוון תרבותי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, משה פריאל.

משה פריאל: שמי משה פריאל, אני עיתונאי, פעיל חברתי בכנסת.

משה פריאל: לפני שעסקתי בעיתונות, 30 שנה שימשתי כעובד סוציאלי, תושב באר שבע, וניקיתי מעט את החצר האחורית של המדינה.

משה פריאל: אני מתקרב ל-70.

משה פריאל: במסגרת עבודתי עברתי חוויה קשה ביותר שיש לזה חשיבות ועניין לציבור.

משה פריאל: לפני כשלוש שנים לקחתי תסריטאי צעיר.

משה פריאל: הוא כתב תמצית של תסריט, הגיש את זה לקרן לקולנוע, הגיש את זה לקרן האחרת, קרן רבינוביץ', ושום דבר.

משה פריאל: התחושה שלי הייתה שישנה גילדה, ואני מדגיש במפורש, גילדה של אנשים שמה שמעניין אותם בין פינת שינקין, דיזנגוף לרוטשילד, עם כל מיני תסריטים הזויים למיניהם, אבל תסריט שבא מסיפור אישי של אדם שהתמודד עם מערכות בירוקרטיות, רק בכדי להתחיל את הטיפול טוב למטופלים שלו, זה נפסל, ולכן אני שמח ואני לא דובר לא של מירי השרה, וגם שאני חובש כיפה, אל תתייגו אותי.

יעקב מרגי: אני יכול להעיד, אני מכיר אותך בהיכרות אישית.

יעקב מרגי: מכיר גם את מגוון דעותיך בתחומים רבים.

משה פריאל: תודה.

משה פריאל: ולכן אני שמח, והדברים שאמרה עדנה בהחלט מקובלים עלי עם כל הנושא של המגירות והחלוקה.

משה פריאל: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש ארבעה דוברים נוספים שאני אתן לכם במקצה השיפורים, אבל זה יהיה לסירוגין בין חברי הכנסת.

יעקב מרגי: נתחיל עם חבר כנסת.

יעקב מרגי: מיקי, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לומר דברים ואני אשתדל באמת לא לחזור על שום דבר שנאמר פה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה קודם כול להתייחס לסעיף 13, דהיינו לסיוע לסרט שהצליח.

מיקי רוזנטל: מעבר לטענות כבר נטענו פה, שזה לא הגיוני, זה מסלול עוקף קרנות, שזה לטובת משרד התרבות וכו', יש פה שני דברים נוספים שהם משמעותיים.

מיקי רוזנטל: חלק מהמימון לקולנוע הישראלי מגיע משותפויות זרות והחוק הזה שאנחנו עכשיו דנים בו, מפיקים בארץ כבר דיווחו לי שמפיקים בחו"ל אומרים, תראו, זה חוק בעייתי.

מיקי רוזנטל: אם המדינה מתערבת בעסק הזה, אז אנחנו לא משקיעים בקולנוע הישראלי יותר.

מיקי רוזנטל: קחו את זה בחשבון.

מיקי רוזנטל: אני לא אומר שכבר הייתה פגיעה.

יעקב מרגי: בדומה להורייזן.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: אני מפנה את תשומת לבכם מפני שהסוגיה הזאת היא סוגיה חשובה מאוד.

מיקי רוזנטל: הדבר השני שנוגע לסעיף 13, תראו, אני חושב בלב ובמהות שהתמיכה הציבורית לא צריכה להיות אלא ביצירה הישראלית ובקולנוע הישראלי על גווניו.

מיקי רוזנטל: העניין הזה של תעשיית הקולנוע הוא לא שייך למשרד התרבות, הוא שייך למשרד הכלכלה.

מיקי רוזנטל: היו חוקים בעבר שעסקו בהשקעות בקולנוע.

מיקי רוזנטל: הם כולם לא היו במשרד התרבות.

מיקי רוזנטל: הם מעולם לא היו במשרד התרבות.

מיקי רוזנטל: הם נבחנים כמו כל התעשיות האחרות.

מיקי רוזנטל: אני בעד שיגבירו את העניין הזה, אני בעד שישקיעו, שיהיו הקלות ומה שאתם רוצים, אבל לא על חשבון המעות הבודדות שאנחנו נותנים לתמיכה ממשלתית.

מיקי רוזנטל: אין במדינת ישראל לצערי הרב כמעט אף אחד שמשקיע בסרטים, מעטים מאוד, ולפיכך חשוב מאוד שהכסף הזה רובו ככולו יובטח קודם כול ליצירה.

מיקי רוזנטל: אם השרה תביא עוד כסף, אז מצוין, אולי אפילו נשקיע במסלולים אחרים.

מיקי רוזנטל: יש לי כמה רעיונות עוד לפני הכרטיסים.

מיקי רוזנטל: זה לגבי סעיף 13.

מיקי רוזנטל: לגבי סעיף 12, תראו, יכול להיות שיש בעיה בעניין הייצוג של קבוצות ומגזרים בקולנוע הישראלי, אני לא רוצה להתווכח עם זה.

מיקי רוזנטל: אם יש טענה כזאת ויש טענה כזאת, אז הדרך לתקן אותה היא לא באמצעות של שליטה של משרד ממשלתי.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה לעשות לקטורים, מאגר?

מיקי רוזנטל: מאה אחוז, לא במסגרת משרד התרבות, לא במועצת הקולנוע שזה עוד מתווך אבל המינויים שם הם פוליטיים בסופו יום.

מיקי רוזנטל: תעשו את זה איך שאתם רוצים, אבל שזה לא יהיה קשור למדינה.

מיקי רוזנטל: מאחר ואני המחוקק היחידי פה שגם נדחה על ידי קרנות וגם קיבל כסף מקרנות בסרטים מסוימים, אני אומר לכם, כשהקרנות לא רצו לתת לי כסף, אז זה לא היה בגלל העמדות שלי.

מיקי רוזנטל: הם חששו להסתבך עם טייקונים, עם בעלי ערוצי טלוויזיה.

מיקי רוזנטל: יש חששות.

קריאה: אולי זה פשוט לא היה טוב, מיקי.

מיקי רוזנטל: או שהיה סרט לא טוב.

קריאה: אני נדחיתי פעם אחת ואני אומר לך, זה לא היה טוב, אבל אני טוען כמובן שזה היה מטעמים עדתיים.

מיקי רוזנטל: אני גם הייתי לקטור בעבר וכו'.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד רק את הדבר הבא.

מיקי רוזנטל: תראו, בכל הליך של דחייה יש מאוכזבים.

מיקי רוזנטל: בבית משפט יום יום יש אנשים שיוצאים מאושרים ויש אנשים שיוצאים מאוכזבים מבית משפט.

מיקי רוזנטל: אני מאוד בעד שתהיה שקיפות מלאה, שתהיה זכות ערעור וכו'.

מיקי רוזנטל: קחו את הידיים שלכם מההחלטות המקצועיות, כי הידיים שלכם לא נקיות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב אברמוביץ': יואב אברמוביץ', סמנכ"ל קרן רבינוביץ' לאומנויות.

יואב אברמוביץ': אני אדבר עניינית על סעיפי החוק.

יואב אברמוביץ': אני רק לפי כן רוצה לענות כי הזכירו את שמנו.

יעקב מרגי: אדוני, יש לך דקתיים.

יואב אברמוביץ': אנחנו מקבלים מאות בקשות תמיכה בכל מועד, ותומכים בספורות-ספורות, לכן מה שמשה הזכיר, אם סרט מסוים נדחה, זה לא כי עשו לו עוול, זה כי הוא חלק מהרוב המוחלט של הסרטים שנדחו אפילו אם הוא טוב, אבל לטעון שמתוך זה מדובר במועדון סגור, זה פשוט לא נכון וזה לא עומד בעובדות.

יעקב מרגי: הרי אוטומטית כשמגיע החוק ממירי רגב, כולנו כולל אותי נכנסים לכוננות וזה לגיטימי.

יעקב מרגי: כנגד תחושות אתה לא יכול לבוא.

יעקב מרגי: יש תחושה כנראה, גם אם זה לא נכון, אז כנראה שמי שמייצר אותה כשל בכך, ויש תחושה שזה מועדון סגור של אג'נדה מסוימת.

יעקב מרגי: לא נכון?

יעקב מרגי: אז מי שיצר אותה כשל בהסברה.

יואב אברמוביץ': אוקי, אז אני רק אענה לזה בקצרה בנתונים, כי לתחושות עונים בנתונים.

יעקב מרגי: יפה.

יואב אברמוביץ': שנת 2013 – 46% מהסרטים שתמכנו בהם, סרטים של בימאי שזה סרטו הראשון או השני.

יואב אברמוביץ': שנת 2014 – 66%.

יואב אברמוביץ': זה לא מועדון סגור, זה סרטים של יוצרים שזה הסרט הראשון שלהם.

יואב אברמוביץ': שנת 2015 – 53%.

יואב אברמוביץ': שנת 2016 – 70%, ושנת 2017, האחרונה שיש לנו נתונים, 57%, אז אנחנו תומכים הרבה מאוד ביוצרים שזה סרטם הראשון והם מגוונים מאוד, כי אני רוצה לענות פה לנושא של ההצלחה המסחרית שכביכול לא מעניינת אותנו.

יעקב מרגי: על הדרך נתת נתונים.

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לי, מכל אלה שתמכתם בהם בשנים האחרונות, כמה מהם באחוזים הוגדרו כסיפור הצלחה?

יואב אברמוביץ': א', צריך להגדיר הצלחה, אבל אני אגיד לך הצלחות כי יש לי פה גם על זה נתונים.

יואב אברמוביץ': הסרט הכי מוצלח שאנחנו תמכנו בו ויש אחרים של קרנות אחרות בשנים האחרונות, ישמח חתני, 340,000 צופים.

יואב אברמוביץ': אי אפשר להגיד שלא מעניינת אותנו ההצלחה.

יעקב מרגי: אל תביא לי דוגמא.

יעקב מרגי: אחוזים, יש לך?

יעקב מרגי: גם אין לך תשובה.

יואב אברמוביץ': אין לי תשובה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הלאה, תמשיך.

יואב אברמוביץ': הלהקה האחרונה בלבנון, 290,000 צופים.

יואב אברמוביץ': במאית חרדית, 166,000 צופים, הצלחה מסחרית.

יעקב מרגי: תודה.

יואב אברמוביץ': זה רק לתשובה.

יואב אברמוביץ': עכשיו לעניין הסעיפים.

יואב אברמוביץ': אני אענה משהו פשוט טכני.

יואב אברמוביץ': אני לא רוצה לדבר פה על ענייני אידיאולוגיה.

יואב אברמוביץ': מאגר הלקטורים, סעיף מאוד בעייתי מבחינה טכנית, כי אם נניח ירשמו למאגר הזה 20 איש וזהו, כי אין לנו שליטה על זה, אף אחד פה לא ישלוט על כמה אנשים ירשמו לזה.

יואב אברמוביץ': אני במועד מעסיק 40 לקטורים.

יואב אברמוביץ': לא יהיה לי מספיק לקטורים לפי החוק, אני לא אוכל להפעיל, והשר לא יעזור וכלום לא יעזור כי יצטרכו לשנות את החוק.

יואב אברמוביץ': אני לא אוכל להפעיל מועד ולא אוכל לקרוא תסריטים, פשוט כי לא יהיו מספיק לקטורים במאגר.

מיקי רוזנטל: לא הבנת שזה הרעיון?

יעקב מרגי: תודה.

יואב אברמוביץ': אני רק אומר, צריך לתת סעיף שאומר, במידה ואין מספיק לקטורים או הלקטורים מסרבים כי הם עסוקים או לא יודע מה, אפשר לאפשר לקרנות להביא עוד - - -.

יואב אברמוביץ': זה הכול.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לא דיברנו על תחולת החוק.

יעקב מרגי: מתי אמור החוק להיכנס לתוקף?

יוסי שרעבי: אנחנו נמצאים עכשיו גם אוטוטו לפני הסכם הקולנוע החדש.

יוסי שרעבי: ברור לנו שצריכה להיות איזושהי תקופת מעבר.

יוסי שרעבי: אנחנו רוצים במהלך 2019.

יעקב מרגי: תקבלו תשובה, תגידו לי, נראה אם זה סביר.

יעקב מרגי: הכול במבחן הסבירות.

יעקב מרגי: תמר, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: אני אלך לפי הסדר שנאמר כאן, באמת מהסוף להתחלה.

תמר זנדברג: קודם כול, באמת מסעיף ה-20% המדובר הזה.

תמר זנדברג: 15, 20, לא חשוב.

תמר זנדברג: תראו, כל תחום אומנותי נשען על שתי רגליים עיקריות: מסחרית וציבורית-אומנותית נקרא לזה.

תמר זנדברג: לפעמים הם משתלבים.

תמר זנדברג: לפעמים משהו מאוד טוב אומנותי הוא גם מאוד מצליח מסחרי.

תמר זנדברג: אי אפשר לדעת את זה מראש, ולפעמים לא.

תמר זנדברג: כל הרעיון של הקרנות הציבוריות, וזה הרעיון שעל בסיסו נכתב חוק הקולנוע, זה לאפשר גם את זה וגם את זה, גם שיהיה קולנוע מסחרי מצליח ואז הוא מרוויח ממכירת הכרטיסים ומהפצות בעולם והתרגומים וכל מה שיש, וגם כסף לקולנוע שבתחילת דרכו אי אפשר עדיין לדעת אם הוא יהיה מצליח או לא, ולכן אדוני היושב ראש, מה שעושים כאן זה שפשוט לוקחים את הכסף של היצירה הפריפריאלית, הצעירה, האומנותית, הפורחת, הניצנים שלה שעוד אי אפשר לדעת מה יהיה מהם, לוקחים אותם, סוגרים את הניצן, דורכים עליו ונותנים את הכסף למי שכבר הצליח.

תמר זנדברג: אין דרך אחרת לראות את זה.

תמר זנדברג: זה לקחת מהפה של היוצרים ולתת אותו לאלה שצריכים את הכסף בשביל לבנות אולמות ממוזגים עם מסאז' בישבן, סליחה על המילה, כדי להילחם בצפייה הביתית.

תמר זנדברג: זה מה שקורה כאן.

יעקב מרגי: האמת צריכה להיאמר, שהמשרד לא הצליח לשכנע בצורה חדה למה צריך לתמוך בסרטים מצליחים, אבל בואו נראה, אולי בהמשך ניתן להם הזדמנות, נאתגר אותם.

תמר זנדברג: ואני רוצה להוסיף עוד נימוק לזה.

תמר זנדברג: הרי בסוף מה שקורה כאן זה שהעוגה הכללית לתעשיית הקולנוע תקטן, כי היום יש גם את הסרטים המסחריים וגם את הכסף הציבורי ליצירה הצעירה.

תמר זנדברג: אנחנו מבקשים לממן זה באמצעות זה ובכיוון ההפוך.

תמר זנדברג: מילא היינו לוקחים מהקולנוע המסחרי ונותנים ליצירה הצעירה, אבל כאן עושים הפוך.

תמר זנדברג: אין בזה שום היגיון.

תמר זנדברג: זה באמת מטורף.

תמר זנדברג: זו נקודה ראשונה.

תמר זנדברג: נקודה שנייה זה לעניין מאגר הלקטורים המדובר.

תמר זנדברג: תראו, האמת, לא ברור לי למה בכלל צריך מאגר לקטורים.

תמר זנדברג: אני לא השתכנעתי בנימוק טוב למה צריך מאגר.

תמר זנדברג: מה משמעות המאגר?

מיקי רוזנטל: אני אסביר לך במשפט אחד.

מיקי רוזנטל: מה שווים הלקטורים אם אנחנו לא שולטים בהם?

תמר זנדברג: יפה, אז זאת באמת הסיבה.

תמר זנדברג: אין לזה סיבה אחרת.

תמר זנדברג: רוצים לגוון, רוצים לעשות כל מיני דברים.

תמר זנדברג: דיברו כאן מקרן גשר וניתנו כאן הטבלאות עם הצבעים שנתנו לנו פעם קודמת, אבל בואו נגיד שתמיד יש מקום לעוד גיוון.

תמר זנדברג: נניח שהתעשייה הזאת, באמת צריך לרענן אותה.

תמר זנדברג: איך מאגר הוא זה שפותר את זה?

תמר זנדברג: הקשר הסיבתי לא ברור.

תמר זנדברג: מה כן?

תמר זנדברג: המאגר הזה, יש לו לא רק יותר מקונוטציה של אמצעי שליטה ובמיוחד אם המאגר הזה יהיה, וניתן כאן תרחיש קיצון שמה יקרה אם ירשמו רק 20, אבל בכלל לא מן הנמנע שבאמצעות מצד אחד הקמת מאגר ומצד שני תנאי הסף ושליטה בקריטריונים, ייווצר כאן מאגר מסוים שלא רק שלא יפתח לגיוון אלא יעשה הפוך, ייתן קו אולי פוליטי, אולי תרבותי, אולי סתם נשלט, אנחנו לא יודעים, אין לנו מושג, אבל השילוב הזה של מאגר והגבלה - - - .

יעקב מרגי: החשש במקומו.

יעקב מרגי: נשמע תגובה.

תמר זנדברג: יש לי פתרון ועוד נקודה אחת קצרה וזהו.

תמר זנדברג: אחד הדברים שאפשר לעשות כאן זה לדאוג שהמאגר דווקא יורחב כמה שיותר, ולזה אנחנו לא רואים כאן שום פתרון.

תמר זנדברג: למשל, יכול להיות שכדאי לקבוע בחוק שלא תהיה מגבלה מספרית על מספר הלקטורים.

תמר זנדברג: להיפך, שיהיה איזשהו מינימום שרק ממנו זה ימשיך ויעלה ולא הפוך.

תמר זנדברג: הנקודה השלישית שאני רוצה לומר, היא קצת נוגעת פה להליך.

תמר זנדברג: תראו, יש כאן איזו תחושה לא נוחה.

תמר זנדברג: אנחנו נמצאים כאן בשבוע האחרון של הכנסת ביום ראשון.

תמר זנדברג: הדיונים הראשונים היו שבוע שעבר.

תמר זנדברג: זה דבר דרמטי וגדול מאוד.

יעקב מרגי: תגידי, בחוק הלאום היו הצבעות ביום ראשון?

יעקב מרגי: לא היו הצבעות ביום ראשון.

יעקב מרגי: בוועדת חינוך, תרבות וספורט לא יהיו.

יעקב מרגי: כל עוד אני כאן, אף פעם הצבעות לא ביום ראשון, לא ביום חמישי.

תמר זנדברג: אתה צודק.

תמר זנדברג: לא זו הייתה הערתי.

תמר זנדברג: ההערה שלי באה ממקום אחר.

תמר זנדברג: תראה, קראתי בעיתון שהשרה אמרה - - -

יעקב מרגי: על חשבון זמנך כי חצי דקה אחרונה יש לך.

תמר זנדברג: קראתי בעיתון שהשרה אמרה שאם היא הייתה בתחילת הקדנציה, היא הייתה עושה פה מהלך הרבה יותר נרחב, כלומר, יש כאן אמירה שאנחנו נדחקנו עכשיו לא רק לסוף הקדנציה, לסוף המושב.

תמר זנדברג: הטענה שלי לא לוועדה.

תמר זנדברג: הטענה שלי היא להליך שנערך פה בתוך המשרד.

תמר זנדברג: הוקמה ועדה.

תמר זנדברג: היא ישבה שנה, שדרך אגב, זה לא הרבה זמן.

תמר זנדברג: בסוף היא נתנה הערות לציבור, שלושה ימים.

תמר זנדברג: זה היה הליך, אחד הלא שקופים והמחטפיים שאני זוכרת אי פעם, וזה דווקא באחד התחומים הכי מצליחים במדינה, בטח ובטח בתחום התרבות.

תמר זנדברג: אין לזה שום סיבה נראית לעין מלבד הרצון לתקוע לתעשייה הזו באופן שאני לא מצליחה להבין אותו.

תמר זנדברג: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה הנדיב, יש לך דקה.

כתריאל שחורי: שלום, כתריאל שחורי, מנכ"ל קרן הקולנוע הישראלי.

כתריאל שחורי: ראשית, אני רוצה להגיד שאני נדחיתי על ידי אותה קרן שאני מנהל, לא פעם וגם לא עשר פעמים, זאת אומרת, הייתי שם ואני מכיר את המצב.

כתריאל שחורי: המערכת היא מערכת סלקטיבית ואין מה לעשות.

כתריאל שחורי: כאשר מקבלים במקרה שלנו 190 בקשות בשנה ויש כסף ל-12, הסלקציה היא קשה ואכזרית מאוד.

כתריאל שחורי: לגבי עצם העניין של הוועדה שהוקמה, כל הסיפור פה התפרצות לדלת פתוחה, כי אני מצטרף לגמרי לנתונים שיואב נתן, ומוסיף על זה שאם אנחנו מסתכלים על המבנה של הלקטורים, אני יכול להציג שלפחות 36% מכל הלקטורים שעברו בקרן מייצגים את הפריפריה וקבוצות אתניות וכן הלאה, ונשים זה 41%, וכ-20% בכלל גרים בפריפריה, זאת אומרת, כל העניין הוא התפרצות לדלת פתוחה, חד משמעית בכל הוועדה הזאת.

יעקב מרגי: נאמר בצורה ברורה.

כתריאל שחורי: דבר שני לגבי העניין הזה של ה-20% קרן הון-סיכון וכל המהלך הזה, זה דבר מופרך לחלוטין שנובע מבורות מוחלטת איך הענף בארץ מתנהל.

כתריאל שחורי: אין השקעות פרטיות.

כתריאל שחורי: זה הכול קשקוש אחד גדול ואין לזה שום בסיס עובדתי בשטח.

כתריאל שחורי: דבר שלישי, אנחנו יכולים להעיד שבקולנוע הישראלי ב-20 השנים האחרונות הושקעו למעלה מ-450 מיליון שקל מהעולם ובלי זה הקולנוע הישראלי על כל הגוונים שלו היה נראה לגמרי אחרת.

כתריאל שחורי: 450 מיליון שקל.

כתריאל שחורי: אף שר במדינה לא הביא את זה ב-20 השנים האחרונות.

כתריאל שחורי: כאשר נקבל דימוי כמו של ארדואן, זה יפסק לאלתר והקולנוע יראה לגמרי אחרת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אמרת.

יעקב מרגי: ארדואן, אתה רוצה שנכניס לבית סוהר עיתונאים?

יעקב מרגי: אנחנו עדיין לא שם.

מירב ישראלי: מילת המפתח היא עדיין, אדוני.

יעקב מרגי: אני מכיר את אלה שאצלם הכול שחור-לבן.

יעקב מרגי: אצלי ספקנות כל עוד זה לא קרה עדיין.

יעקב מרגי: עפר, בבקשה.

עפר שלח: כמה הערות ואני לא אחזור על דברים שנאמרו לפניי.

עפר שלח: אני לא יודע אם אתה יודע, אדוני היושב ראש, אבל כשאתה אומר שלח בתרבות, לא מתכוונים אלי, מתכוונים בדרך כלל לאבא שלי שעמד בראש ועדה שסידרה את התיאטרון בארץ בשנות ה-90, וכל בן אדם שאתה מדבר איתו, אומר לך, ועדת שלח הייתה, אגב, רובי ריבלין היה חבר ועדה.

עפר שלח: אומר לך, ועדת שלח עשתה קריטריונים מופלאים, רק מה שקרה איתם עם הזמן, שמספר הפיות שניגשו וינקו מאותה כמות של כסף או אפילו כמות קטנה של כסף, בסופו של דבר יוצר מצב שהתיאטרון הוא פושט רגל.

עפר שלח: חלק מהמגמות שיש בתוך החוק הזה יביאו את ענף הקולנוע לאותו מקום, כי אם אתה הולך ומדלל את הדבר הזה, וקולנוע הוא כמובן אומנות יותר יקרה מכל אומנות אחרת.

עפר שלח: כשאתה הולך ומדלל את זה, בסוף לא יהיה כסף לאף אחד.

עפר שלח: כשאתה יוצר את המסלול המסחרי הזה, מה שאתה עושה, זה מוריד 20% מהסרטים שלא יגיעו בשום צורה אחרת, כשהסרטים שהצליחו מסחרית הם כבר סרטים שהצליחו להגיע להפקה.

עפר שלח: הדבר הזה הוא בעייתי.

יעקב מרגי: כמה המדינה משקיעה בחוק הקולנוע?

יוסי שרעבי: 80 מיליון.

מיקי רוזנטל: ה-80 זה כל החוק, זה גם הסינמטקים וגם הפסטיבלים.

יעקב מרגי: כמה, 80?

קריאה: 80 מיליון שקלים שכולל את ההשקעה בקרנות בסרטים, כולל סינמטקים, כולל פסטיבלים, כולל יוזמות שקשורות - - -

יעקב מרגי: הסכום הולך לגדול?

קריאה: לא.

עפר שלח: יש לי הצעה מעשית בסיפור הזה.

עפר שלח: חלק מהחוק הזה הוא הורדת החבות של ערוצי הטלוויזיה המסחריים שהיו אמורים על פי חוק הקולנוע המקורי לממן את זה וכמובן לא עומדים בזה.

עפר שלח: אני מציע שאם רוצים לעשות מסלול מסחרי, וקודם כול כמו שמיקי אומר, זה צריך להיות דרך משרד הכלכלה או משהו בדומה לזה ולא במסלול של משרד התרבות, אבל מעבר לזה, אם וכאשר יגיע כסף מהגופים המסחריים, בואו נשים אותו.

עפר שלח: זה טעם הקהל ידבר עם טעם הקהל.

עפר שלח: יש בזה אפילו הגיון.

עפר שלח: בואו לא ניקח מכבשת הרש הזאת של הכסף הציבורי שהולך לטובת הקולנוע, ונדלל את זה במסלול הזה.

עפר שלח: שני דברים אחרונים.

עפר שלח: אגב, בדקתי, אפרופו שאלות שהיו פה לגבי הלקטורים, אז היצ'קוק למד הנדסה ופליני למד משפטים, אז כנראה שהם לא היו מתקבלים, אבל מי זה היצ'קוק ופליני?

מיקי רוזנטל: אבל היה להם ניסיון רלוונטי.

עפר שלח: לא זכור לי ששלטנו בהם.

עפר שלח: אני מודאג מהתהליך שקורה פה לנגד עינינו, כי החוק הזה הגיע לפה.

עפר שלח: אנחנו אולי מדיבור ראשון שהיה פה בוועדה, אולי גם איתך, היושב ראש, חלו בו שינויים שחלקם היו בעיניי לטובה, והנה אנחנו מגיעים לנוסח הזה והולכים ומוציאים את הכול.

עפר שלח: המעבר מ-70% ל-100% לקטורים מהמאגר, ענייני ניגוד עניינים, אני רוצה להזכיר שאותה שרה, אנחנו לא מדברים בגופה של שרה, זאת אותה שרה שמדברת היום על להעביר חוק שנקרא נאמנות בתרבות.

עפר שלח: בתוך התהליך הזה כשאנחנו רואים גם את החוק הזה, זה תהליך מדאיג ביותר וזה יבוא לידי ביטוי, אני מקווה, גם בשלבי ההסתייגויות וההצבעה.

עפר שלח: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

איתמר אביטן: איתמר אביטן, מנכ"ל איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה.

איתמר אביטן: אני ברשות

איתמר אביטן: כם רואה חוק ואני גם מסתכל על הנושאים שקשורים לעובדים, כי לצערי אף אחד פה לא דיבר על מצב של העובדים בקולנוע, ולכן אני אעלה כמה דברים שברצוני להכניס לחוק.

איתמר אביטן: עובדים בקולנוע, אנחנו 850 חברים ושחקנים.

איתמר אביטן: להערכתי בין 3,000 ל-4,000 איש מתפרנסים מתחום הקולנוע.

יעקב מרגי: והחוק הזה, מה הולך לעשות להם?

איתמר אביטן: רגע, אני אגיד.

איתמר אביטן: אני קודם כול אגיד מה אני רוצה להכניס.

איתמר אביטן: אני חייב להגיד שלרוב זכויות של העובדים בתחום הקולנוע מופרות חדשות לבקרים.

איתמר אביטן: הם מועסקים בשעות לא שעות, בשעות מרביות בניגוד לחוק שעות עבודה ומנוחה, ודברים שלצערי מגיעים מכסף ציבורי ואין עם מי לדבר.

איתמר אביטן: דרך אגב, ניסיתי לבוא ולהגיד איך יכול להיות שמעסיקים עובדים בצורה לא חוקית, אז מעלים את עולם הפרילנס, וזה מה שקורה בתחום הקולנוע ואני חושב שזה המקום לבוא ולהתחיל לשנות אותו.

איתמר אביטן: אני רואה שמועצת הקולנוע, אני עכשיו ממש אכנס לכמה סעיפים, שאני רואה שכן צריך לבוא ולהכניס את נושא העובדים פה, ואני מאמין שחלק נכבד מהח"כים פה גם יתמכו בעניינים האלה שאני מעלה.

איתמר אביטן: יש לנו מועצת קולנוע אבל שום דבר שקשור, אי אפשר להתלונן עליה, אי אפשר לדבר איתה על זה, אם פגעו בזכות עובדים של מישהו, אם העסיקו עובדים מעל מה שצריך.

איתמר אביטן: אין למי לפנות ואני חושב שצריך לכנס מאחד הסעיפים של מועצת הקולנוע, שגם תדון בזכויות עובדים בתחום הקולנוע.

יעקב מרגי: אני חושב שזה מה שנכון לגבי חוקים אחרים ודיונים אחרים, שמבחני התמיכה ומועצת הקולנוע וכל התהליך הזה יהיה כפוף לכך שבלבד שאין הפרה בוטה של זכויות עובדים, גם הפרה כלשהי.

איתמר אביטן: כבוד היושב ראש, אני לא מעלה את הדברים האלה כי אני מרגיש שיש לי מקום אחר להעלות אותם.

יעקב מרגי: לא יהיה בחקיקה הזו.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: זה לתשומת לבכם.

איתמר אביטן: כבוד היושב ראש, אני מעלה את הדברים.

איתמר אביטן: אם יש ועדה מתוך המועצה שבודקת קבילות על יוצר שמתלונן, אני רוצה שגם תבדוק קבילות על פגיעה בזכויות עובדים, ותקבל פניות גם מהאיגודים שטוענים על פגיעות זכויות עובדים.

איתמר אביטן: הרכב המועצה - הרכב המועצה, אין בו אף אדם שהוא נציג בניגוד לדירקטוריונים בחברות ממשלתיות שיש נציגות לעובדים.

איתמר אביטן: יש שם רק יצירה, אבל לא רואים את העובדים, את ה-3,000-4,000 איש שנמצאים ואני חושב שצריכה להיות נציגות קבועה לעובדים בתוך מועצת הקולנוע כמו שקיים באירופה בהמון חברות אפילו לא ממשלתיות, ובישראל בחוק הדירקטורים של חברות ממשלתיות.

איתמר אביטן: תקציב הקולנוע - במידה ונמחק סעיף 11/ב, אין שום הגדרה למהות תקציב הקולנוע ואני חושב שצריך להיות הגדרה ברורה למה הוא תקציב הקולנוע.

איתמר אביטן: גם עודד פורר אמר את זה בדיון הראשון.

איתמר אביטן: לקטורים - אין אפשרות שם לאנשים בתחום שלנו, אם זה צלמים, סאונדמנים שעובדים 30 שנה, הם לא יכולים להיות לקטורים.

יעקב מרגי: אתה יודע, הצחקת אותי.

יעקב מרגי: אם מישהו ינסה להזיז איזו מילה במטרות החינוך, אתה יודע איזה דיון ציבורי יתעורר פה?

יעקב מרגי: אתה רוצה שיופיע בחוק על - - - ?

יעקב מרגי: ביקשת לגבי מה מהות הסיוע של כל חוק הקולנוע.

יעקב מרגי: מה עודד פורר ביקש?

איתמר אביטן: בסופו של דבר בסעיף 11/ב מנוסח ממה היה בנוי התקציב מראש.

איתמר אביטן: ברגע שמוחקים את זה, אין שום הגדרה למה הוא התקציב.

יעקב מרגי: אז לא הבנתי אותך.

איתמר אביטן: זו הייתה כוונתי.

איתמר אביטן: היה מוגדר בחוק.

איתמר אביטן: עכשיו יורד.

איתמר אביטן: לתת אפשרות ללקטורים גם לאנשים ממקצועות הסט, זאת אומרת, צלמים שעובדים 30 שנה וקראו עשרות תסריטים יכולים להיות לקטורים.

איתמר אביטן: זה לא מופיע.

איתמר אביטן: אני מבקש לבוא ולהיכנס לזה.

יעקב מרגי: תודה.

יוסי יונה: אדוני, אני אגיד משפט אחד.

יוסי יונה: לגבי באמת דברים שאמרתי גם בפעם הקודמת וזה בעניין של גיוון, רגישות רב-תרבותית וכו'.

יוסי יונה: אנחנו מסכימים, אני מסכים בכל אופן שזה יהיה אחד מהנדבכים של החוק הזה בלי לשאת ולתת ויכוח האם היה או לא היה.

יוסי יונה: כמו שאתה, אדוני היושב ראש, אמרת, אנחנו מניחים שהיו הטיות כאלה ואחרות, הם מקבלים בברכה את הרצון להבטיח גיוון, רגישות וכו', מה גם שהחוק פה נמצא על השולחן והחוק הזה הולך לעבור.

יוסי יונה: אנחנו רוצים באמת להוציא מתחת ידנו חוק שהוא יהיה הטוב ביותר מהבחינה הזאת, שאכן ישרת את הקולנוע הישראלי, את הרצון של הציבור.

יוסי יונה: אני רוצה בכל זאת לציין, אדוני, אני הצגתי בפני שרת התרבות והספורט לפני כשבועיים שאלה באשר לסוגיה הזאת והיא באמת ענתה בכנות.

יוסי יונה: היא אמרה, אתה יודע מה, לא הייתה הטיה בעבר?

יוסי יונה: ואני עכשיו רוצה לשנות, וזה המקור, אני אומר באופן חד משמעי, לדאגה מצידנו, שהיא באופן חד משמעי הציגה את זה כרצון שלה לעשות איזשהו over stirring, שמה שהיה בעבר, ועכשיו היא רוצה לעשות איזשהו שינוי בחיבור שלה.

יעקב מרגי: ברשותך, הייתי שר.

יעקב מרגי: נאמר לי לא אחת, שר מגיע, רוצה ליישם את המדיניות שלו.

יעקב מרגי: היא צריכה לעמוד באמות מבחן מסוימות.

יעקב מרגי: עומדת זכות לכל שר, לכל ממשלה, לשרים בתוכה.

יעקב מרגי: יש לו מדיניות משלו, עמדה משלו, רוצה ליישם אותה, לכן יש את שומרי הסף שיבחנו שזה עומד באמות המידה הנדרשות, חוק השוויון, מידתיות, כל מה שצריך.

יעקב מרגי: החוק והפסיקה קובעים.

יעקב מרגי: אני מסכים איתך למה החשש קפץ לך, אבל אשאל אותך שאלה.

יעקב מרגי: מה, בגלל שזו מירי רגב, לא עומדת לה הזכות?

יוסי יונה: אני אשיב.

יוסי יונה: בוודאי שעומדת לה הזכות, אבל אנחנו גם מצפים מכל שר כאשר יש לו את סדרי העדיפויות שלו, שיהיה ממלכתי.

יעקב מרגי: מה לעשות, טוב, בסדר.

יוסי יונה: האם נראית לך הדרישה הזו להיות ממלכתי דרישה שהיא לא סבירה?

יוסי יונה: כאשר אנחנו מסתכלים, וכאן הציגו את הנתונים בפנינו לגבי המועצה שמתגבשת.

יוסי יונה: בסופו של דבר אם המועצה שתתגבש, יש לה הטיה אידיאולוגית כזו או אחרת, אז ברור שבסופו של דבר הדבר ישפיע גם על מאגר הלקטורים ועוד כהנה וכהנה, לכן, אתה יודע, אנחנו יושבים כאן.

יוסי יונה: שימו לב לעובדה באמת המאוד תמוהה שכמעט אף אחד מהקואליציה לא נמצא, למעט היושב ראש.

יוסי יונה: הם יבואו רק כאשר נצטרך להצביע באופן כזה או אחר, וזהו, וזה קצת גם מעיד, אדוני, על הבעיה.

יוסי יונה: תסכים איתי שהם לא מגלים שום עניין.

יעקב מרגי: אני אוהב שמצפים משנת ה-70 לתקן את עולם במלכות שדי.

יעקב מרגי: מה שנגעו עד היום, זרקו לפח, בוא נתחיל הכול מחדש.

יעקב מרגי: אני אוהב את זה, מה לעשות, אבל זה לא קיים.

יעקב מרגי: זה לא יהיה.

יעקב מרגי: יוסי, באוטופיה זה לא יהיה.

יוסי יונה: למה אתה מתייחס?

יעקב מרגי: שחברי כנסת מהקואליציה לא נמצאים ובאים - - -

יוסי יונה: לא, אבל אתה יודע מה זה אומר.

יעקב מרגי: אתה חדש במועדון?

יוסי יונה: אני לא חדש אבל עדיין יש כמה דברים - - -

יעקב מרגי: חברי קואליציה, מה לעשות, מאמצים את מדיניות הקואליציה.

יעקב מרגי: אתה חושב שנוח לי עם החוק הזה כפי שהוא?

יעקב מרגי: הנה, אני אומר את זה.

יעקב מרגי: שאלתי שאלות ואני אומר את זה.

יעקב מרגי: אני הייתי מוותר על חלק מהסעיפים.

יעקב מרגי: אני לא הייתי מבטל את סעיף 7 למרות שזה כפוף, אבל מה לעשות?

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אני מאוד מעריך את כנותך ואת האינטגריטי שלך, ואתה העלית הסתייגויות מאוד עמוקות במיוחד כאשר דיברת על כך שלא קיבלת נימוק משכנע לגבי הסיפור הזה - - -

יעקב מרגי: לא חי טוב עם זה, דוגרי.

יעקב מרגי: גם הנראות שלו לא טובה, גם לא מבין את ההיגיון בזמן שזה רק 80 מילון ₪ וזה כולל הכול וזה לא מספיק, ואני לא צרכן סרטים.

יעקב מרגי: קחו את זה בחשבון.

יעקב מרגי: לא יודע איך אתה נראה ואיך היא נראית, ותיפגעו, לא תיפגעו, יש לי דברים יותר מעניינים בחיים לעשות, מה לעשות?

קריאה: מה יותר מעניין?

יעקב מרגי: ללמוד תורה, אשתי וילדיי.

יוסי יונה: אדוני, התייחסנו לזה גם בהמון חקיקות אחרות שבאמת אחד מהעקרונות המנחים, ואני מדבר ליוסי המנכ"ל של המשרד, אחד מהעקרונות המנחים זה איך אנחנו מסייעים בכל התחום, ובתחום של האומנות, אני לא חושב שיש תחום יותר מובהק שבו אתה רוצה לסייע לאמנים שיפרצו דרך עם החדשנות שלהם, לכן הנה, אני הייתי מאוד מצפה ממך אדוני לבוא ולומר למשרד התרבות, חבר'ה, לפחות את הסעיף הזה, בבקשה מכם תורידו אותו מהחוק.

יוסי יונה: פשוט תסירו אותו מהחוק.

יוסי יונה: אנחנו רוצים ליצור גם מצב, אדוני, ואנחנו באים גם בבקשה אל השרה, מפצירים בה כדי שהמועצה בסופו של דבר אכן תשקף את המגוון הרחב של החברה הישראלית, שכאשר אנחנו באמת ניצור את התנאים שהמאגר של הלקטורים - - -

יעקב מרגי: יוסי, יהיה מצב שחבריך לסיעה לא ידברו.

יוסי יונה: אני מסיים ואני אומר שעולה חשש מאוד גדול שהחוק שמונח בפנינו, גם כאשר הוא יצא מכאן ולכן אני מבקש את הסיוע שלך, הוא יהיה כזה שבאמת בסופו של דבר לא יעשה צדק עם הקולנוע הישראלי.

יעקב מרגי: נחמן שי.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: לפני 19 שנה הייתי מנכ"ל משרד המדע, התרבות והספורט ואני גאה על כך שתחת השר מתן וילנאי הצלחנו לכונן את מועצת הקולנוע שמימשה את חוק הקולנוע והשיקה את אחת ההצלחות התרבותיות הכי גדולות של מדינת ישראל, וחלק מהאנשים שמעורבים בכך יושבים פה בחדר, אבל יש איזה עיקרון שאומר שאם משהו מצליח, צריך להרוס אותו, אז הגיעו סוף-סוף גם להצלחה הגדולה הזאת, ומה שאמר כתרי על המעמד הבין-לאומי שלנו, ואני ראיתי אותם, את נציגי הקרנות וגם את היוצרים כמובן בכל מיני פורומים, איזה שימת לב הם משכו ואיזה כסף בא בעקבותיהם, כי מקומות שמצליחים באמת באים שחקנים זרים ומוכנים לשים את הכסף שלהם.

נחמן שי: אומרים, שמע, החבר'ה האלה גם יודעים לעשות טוב וגם יודעים לעשות מצליח.

נחמן שי: עכשיו אנחנו עומדים במקום שרוצים לקחת את ההצלחה הזו ולחסל אותה או לפגוע בה.

נחמן שי: זאת תהיה התוצאה, יוסי, אני אומר לך את זה.

נחמן שי: מה היה הרעיון המכונן?

נחמן שי: הרעיון המכונן היה לא שהשר קובע איזה סרטים יפיקו וכמה ישקיעו, אלא תיבחר מועצה, היא תהיה הזרוע הארוכה של המדינה והיא תחלק את הכסף.

נחמן שי: זה ההיגיון הכי נכון שאפשר.

נחמן שי: אם רוצים לשנות, אני לא פוסל, אגב, את הרעיון לשנות.

נחמן שי: לשנות זה דבר חשוב.

נחמן שי: קחו את המועצה, תחזקו אותה, תוסיפו עליה, תנו לה עובדים משלה, תנו לה כוח, וזה יכולה לעשות המועצה.

נחמן שי: זה היא יכולה לעשות, השרה.

נחמן שי: היא יכולה להשפיע על המועצה ועל ההרכב שלה.

נחמן שי: זה הכוח שלה.

נחמן שי: היא לא מסתפקת, לכן הרעיון ללכת לעקוף, להיכנס למאגר של הלקטורים ודרך הלקטורים להשפיע, זה עקום.

נחמן שי: בעיניי דרך המלך היא חיזוק המועצה, לתת לה כלים ולתת לה כסף, כי בזה שכחנו בסוף.

נחמן שי: כולה 80 מיליון.

מיקי רוזנטל: זה לא 80.

מיקי רוזנטל: הסרטים מקבלים 50 מיליון.

נחמן שי: עוד נקודה אחת.

נחמן שי: אני חייב לצרף את ההסתייגות שלי לרעיון הזה של לעודד את ההפקות המסחריות שבלאו הכי הן מצליחות, והתברר שגם תוך כדי הפקה עוד יתמכו בהן.

נחמן שי: זה לא נכון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

זיו מאור: שמי זיו מאור, יושב ראש האגודה לזכות הציבור לדעת.

זיו מאור: כתבתי מסמך שכותרתו: מדיניות תקצוב הקולנוע הישראלי.

יעקב מרגי: היה פה מישהו שדיבר היום מזכות הציבור לדעת.

זיו מאור: נכון, יש כאן הרבה מאוד איגודים - - -

יעקב מרגי: תקצר בבקשה.

זיו מאור: ממש אקצר.

זיו מאור: אז כמו שאמרתי, נכון אמר כתרי שחורי שאין קולנוע פרטי.

זיו מאור: זה לא נובע מאיזה שהן אקסיומות או אמיתות בלתי ניתנות לשינוי, זו פשוט תוצאה של מדיניות.

זיו מאור: יש קשר בין זה שבמדינת ישראל אין קולנוע מסחרי בכלל לבין זה שאנחנו המדינה היחידה בעולם שלא תומכת בקולנוע מסחרי.

זיו מאור: בגלל שאנחנו לא תומכים בקולנוע מסחרי, אין קולנוע - - -

קריאה: זה לא נכון.

יעקב מרגי: זכותו לומר מה שהוא רוצה.

יעקב מרגי: אבקש לא להפריע.

יעקב מרגי: גם דברי שטות, אפשר לומר אותם.

יעקב מרגי: בבקשה.

זיו מאור: אנחנו המדינה היחידה בעולם שאין בה מסלול דומה.

זיו מאור: אמרה חברה הכנסת זנדברג קודם שלא הייתה כוונה בשעת חקיקת חוק הקולנוע לחנוק את הקולנוע המסחרי, וזה נכון, אבל בשנת 2000 כאשר נחקק חוק הקולנוע, הקולנוע המסחרי היה חנוק כבר 11 שנה מ-1989 כאשר הקרנות למעשה קיבלו מונופול והוצב רף מקסימלי לגובה התמיכה שיכול היה להינתן לקולנוע המסחרי.

זיו מאור: עלתה פה הרבה מאוד פעמים השאלה למה חשוב ולמה צריך לתמוך בקולנוע מסחרי, והתשובה היא שהדרך הטובה ביותר לדעת מה מבטא את הציבור הישראלי.

זיו מאור: הדרך הטובה ביותר היא לתת לציבור להחליט.

זיו מאור: מספר השקלים בתחום הקולנוע, יהיה אשר יהיה מקורותיהם, מדינה, משקיעים פרטיים, קרנות זרות, הכול.

זיו מאור: מספר השקלים יגדל ככל שנתח המסלול הזה יהיה גדול יותר.

זיו מאור: הרווחה ליוצרים תהיה גדולה יותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיכל רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר שלא הבנתי אותך לגמרי, אבל בסדר.

יעקב מרגי: לא חייב.

יעקב מרגי: אין לנו זמן.

יעקב מרגי: הייתי משקיע זמן בזה, אבל אין לי זמן.

מיכל רוזין: אני לא חושבת שלא הבנתי במובן שלא ירדתי לסוף דעתו, אלא אני לא חושבת שיש קוהרנטיות בדעתו, אבל בסדר, אפשר להתווכח על זה.

מיכל רוזין: אני חייבת להודות פה גילוי נאות, אני מכורה לקולנוע ולסדרות ולצד יתר הדברים החשובים שחשובים לי בחיי ואני עושה כמו שציינת.

יעקב מרגי: השבת לי כהוגן.

מיכל רוזין: אני חושבת שאחד הדברים המרכזיים בתרבות זה קולנוע ויצירה.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה מפתח.

מיכל רוזין: זה לא רק תעשייה.

מיכל רוזין: זה מפתח את התרבות, זה מפתח את הישראליות, זה מפתח את מי שאנחנו, את החשיבה.

מיכל רוזין: אני חושבת שההפרדה שנעשתה, שעליה אנחנו רוצים פה לשמור בין הקרן לבין הפוליטיקה, היא קריטית.

מיכל רוזין: ברגע שפוליטיקה נכנסת לתוך יצירה, אז אנחנו מגיעים מהר מאוד, נכון שעכשיו אני אגיד, אז כולם יגידו, נו, הגזמת, לאן את מגיעה, אבל איכשהו זה מגיע בסופו של דבר למהפכת התרבות בסין ואיך שבסוף האופרה הסינית הופכת להיות אופרה שמקדשת את החיילים של מאו זדה-דונג ואיך את הם כבשו את כל סין, אז באמת הניסיון הזה להשתלט על תעשיית הקולנוע, על הסרטים כדי שהם יהיו אני לא יודעת מה, ציוניים יותר, פטריוטיים יותר, נאמנים יותר, זה פשוט באמת לעג לרש ונוגד לחלוטין את כל הרעיון של יצירה.

מיכל רוזין: יצירה צריכה לאתגר אותנו, יצירה צריכה לגרום לנו לחשוב, יצירה צריכה אפילו לעצבן אותנו באיזושהי מידה, שאנחנו נצא ונגיד, רגע, מה היא גרמה לי לחשוב, להרגיש, ואיך אני מגיב לה.

מיכל רוזין: אני חושבת שחוסר ההבנה הזאת מלווה את השרה בהרבה מאוד דברים וגם בהצעה הזאת.

מיכל רוזין: אם רוצים לפתח יותר קולנוע ויותר קולנוע שיהיה עוד יותר מסחרי, אני חושבת, דרך אגב, שהקולנוע הישראלי הולך ומצליח.

מיכל רוזין: אנחנו רואים את זה גם בארץ וגם בעולם, אבל אם רוצים יותר, בואו נשקיע יותר משאבים, בואו ניתן יותר כסף כדי שיוכלו לממן יותר יצירות, להגדיל את מנעד היצירות שהיוצרים יביאו לעולם.

מיכל רוזין: אנחנו נראה יותר קולנוע מגוון, יותר קולנוע רב גם בארץ, גם כזה שישווק לעולם.

מיכל רוזין: אני חושבת שהם נותנים לנו הרבה מאוד כבוד בעולם.

מיכל רוזין: תודה.

יעקב מרגי: מרב מיכאלי, בבקשה.

מירב ישראלי: תודה, אדוני.

מירב ישראלי: אני אתחיל מהדברים הקונקרטיים ואני אגיד שאנחנו שומעות ושומעים פה הרבה טענות שבאות מתוך תסכול של דחייה.

מירב ישראלי: דובר על זה שזה מובן וברור, אבל כשאתה מבקש לקחת עוד 20% מהכסף שיש היום לתת לסרטים או למי שמציע אותם, אז אתה מזמין עוד יותר דחיות של עוד יותר אנשים מתוסכלים שאולי אחר כך גם אותם, השרה תוכל לשים להם מודעה ולהגיד, מי שעכשיו נפגע, אז עכשיו יבוא להתלונן ותהיה עוד סיבה לפגוע במועצה ובאנשים שעובדים מטעמה, אז ככה שהמחשבה הזאת של ה-20% אפילו בתוך הרציונל של החוק הזה, פשוט זה רעיון מעוות שצריך להרוג אותו מכל וכול.

יעקב מרגי: ואם נוריד אותו מסדר היום, זה נשמע יותר טוב?

מיקי רוזנטל: להרוג זה לא טוב.

מיקי רוזנטל: אני מסכים.

יעקב מרגי: בבקשה.

מירב ישראלי: שניים, אני מסכימה עם אדוני שכל שר או שרה, יש לה זכות ליישם את המדיניות שלה, אבל צריך לזכור שלא כל מדיניות היא לגיטימית.

מירב ישראלי: לא כל מדיניות היא לגיטימית בגלל שהיא מדיניות של שר או שרה, ומדיניות שבה באופן ברור ומפורש - - -

יעקב מרגי: זו אמירה מה שאת אומרת, אבל אין לי זמן להתעמת איתה.

מירב ישראלי: אני אומרת מפורשות, לא כל מדיניות היא לגיטימית.

יעקב מרגי: יש שרים לגיטימיים, שרים לא לגיטימיים.

קריאה: לא נכון, היא לא אמרה.

קריאה: היא אמרה מדיניות.

מירב ישראלי: אמרתי, לא כל מדיניות היא לגיטימית.

יעקב מרגי: בכפוף לאמות המידה, אמרתי, של שומרי הסף.

מירב ישראלי: אני אומרת שמדיניות שבאה לפגוע בחופש הביטוי ולפגוע בחופש היצירה ולכוון ולצבוע את היצירה ולבחור את היוצרות והיוצרים ואת התכנים שנוחים לנו, קובעי המדיניות, היא מדיניות לא לגיטימית, אני מצטערת, באופן גורף.

מירב ישראלי: במדינה דמוקרטית היא לא לגיטימית.

מירב ישראלי: אם ישראל, כמו בחוק הלאום שעכשיו עובדים עליו בוועדת חוקה, מסרבת להכניס לתוך החוק שמגדיר אותה, את המילה דמוקרטית, אז באמת אפשר כבר על הדרך בחוק הזה שקובעי המדיניות יקבעו את התכנים ואת מי שיצור אותם.

מירב ישראלי: מאוד ברור מאיך שהחוק הזה מנוסח, מההליך שהוא עבר, כמו למשל הדבר הזה שהוזמנו רק הנפגעים מהקרנות לפנות, מאוד ברור שהייתה מצוירת המטרה ומסביבה כתבו את החוק, והחוק לא מסתיר את זה.

מירב ישראלי: האופן שהוא כתוב לא מסתיר את המטרה של באמת פגיעה במועצה, פגיעה בקרנות, לקחת את הכסף ואת הכוח חזרה לשלטון שרוצה לקבוע מה אנחנו נראה גם בקולנוע, לא רק בתאגיד.

מירב ישראלי: לסיכום אני אגיד, אדוני, אתה יושב ראש הוועדה.

מירב ישראלי: בכוחך ממש, סליחה שאני אומרת, לקבור את החוק הזה.

מירב ישראלי: זה הדבר שראוי שיעשה ואתה יכול לעשות את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עשר דקות תוספת לדיון הזה.

יעקב מרגי: משרד התרבות, תתייחסו בעשר הדקות.

יוסי שרעבי: ברשותכם, אני בבקשה רוצה להתייחס למרבית ההערות שנאמרו כאן במהלך הדיון.

יוסי שרעבי: קודם כול אני רוצה לומר שבמהלך הדיון עולה כל הזמן מחשבה או אמירה או איזשהו פיץ' שנמצא כאן חדר שכביכול השרה כאן בנתה חוק שנמצא בשליטתה ותחת אחריותה ויש לה סמכות טוטאלית ומלאה לפעול ולקבל ולהחליט וכן הלאה וכן הלאה.

יעקב מרגי: עד שהוא יכנס לתוקף, היא לא תהיה שרת התרבות.

יוסי שרעבי: חברים, אנחנו נמצאים בתוך מסגרת שבה יש שומרי סף.

יעקב מרגי: אף אחד לא שם לב להערה שלי.

מיקי רוזנטל: אנחנו שמנו לב, אדוני.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה שנענה לך?

יעקב מרגי: לא, לא.

יוסי שרעבי: אנחנו נמצאים בתוך מסגרת שיש בה גם מבחני תמיכה וגם תקנות וגם חקיקה וגם שומרי סף ושום דבר לא נעשה ולא מאושר בלי שיש יועצים משפטיים וחשבים וכן הלאה וכן הלאה.

יוסי שרעבי: יש כאן מערכת שלמה, רגולטורית שמבטיחה שהדברים נעשים על פי חוק עם כל מה שצריך, וצריך לומר את זה.

מיקי רוזנטל: שיניתם את החוק שש פעמים.

יוסי שרעבי: גם כשאנחנו עושים שינויים, ושינויים נעשים בתשומת לב משפטית, בתאום עם משרד המשפטים ומשרד האוצר ועל דעתם, וככל שיש בעיה או קושי, יש מי שיודע לעצור אותם, לבלום אותנו ולהכניס אותנו לתוך המידתיות הראויה.

יוסי שרעבי: דבר אחד.

יוסי שרעבי: דבר שני, אני אומר, זה עלה כאן כמה וכמה פעמים.

יוסי שרעבי: אין הגבלה לגבי כמות הלקטורים בתוך המאגר.

יוסי שרעבי: לא שמו הגבלה, לא קבענו שתהיה תקרה.

יוסי שרעבי: גם לא תהיה תקרה.

יוסי שרעבי: להיפך, הורדנו את תנאי הסף בצורה כזאת שעולם הקולנוע יהיה נגיש וזמין לכל יוצר וכל מי שרוצה לעסוק בעולם הזה.

יוסי שרעבי: הדבר השלישי.

יוסי שרעבי: עלו כאן כל מיני טענות לגבי התנהלות הוועדה שישבה על המדוכה למעלה משנה בראשות ראש מינהל התרבות שלנו, גלית והבה שאשו שיושבת כאן.

יוסי שרעבי: הוועדה שמעה את כל מי שרק אפשר לשמוע.

יוסי שרעבי: דרך אגב, חלק מהסיבות שהוועדה הזאת התארכה הרבה מאוד זמן, כי היו אליה המון פניות.

יוסי שרעבי: כולם רצו להתבטא, כולם רצו לומר את דעתם.

יוסי שרעבי: לכולם הייתה את הזכות לבוא ולשמוע - - - .

יוסי שרעבי: אנחנו לא המלצנו את כל ההמלצות של הוועדה.

יוסי שרעבי: החלק הארי של ההמלצות שעוסקות בכלל במשטר התאגידי בתוך הקרנות, התיקונים שם יבואו לידי ביטוי בתוך מבחני התמיכה.

יוסי שרעבי: מבחני התמיכה, אנחנו עוד לא שם.

יוסי שרעבי: יהיה לזה זמן, יהיו הערות ציבור, יהיו דיונים, כל אחד יאמר את שלו, כלומר זה לא סיפור שעדיין נסגר כאן במהלך - - -

יעקב מרגי: אשאל אותך שאלה, יוסי.

יעקב מרגי: נשמעו פה טענות שאי אפשר לעבור עליהן.

יוסי שרעבי: למשל?

יעקב מרגי: התמיכה בגופים המסחריים.

יעקב מרגי: האם על זה יקום או ייפול החוק?

יעקב מרגי: אולי תחזרו אחורה קצת.

יוסי שרעבי: אני תיכף אומר איך אני חושב שנכון לנהל את השיח הזה לגבי משהו שהוא חדש והוא לא נוסה מעולם ויש חששות ממנו.

יוסי שרעבי: נאמרו כאן דברים לגבי הפריפריה.

יוסי שרעבי: אנחנו באמות המידה מביאים בקשה שבתוך הלקטורים יהיה 40% אנשים מהפריפריה.

יוסי שרעבי: נאמרו כל מיני טעות לגבי איכות המועצה, שהיא מועצה ממונה, היא מועצה חד-גונית, היא לא משקפת את כל המגוון.

יוסי שרעבי: כל חברי המועצה חייבים לעמוד במבחנים שמשרד המשפטים מנחה.

יוסי שרעבי: באופן טבעי, המועצה כגוף מייעץ לשרה, באופן טבעי יש שם בהחלט אנשים מגוונים ויש שם אנשים גם שמובילים סדר יום ומדיניות שהמשרד רוצה להוביל וזה אך טבעי שזה כך יקרה, אבל יש שם אנשים איכותיים.

יוסי שרעבי: אני רוצה גם לברך את אייל בורס, יושב ראש המועצה הנבחר שאוטוטו דוקטור והוא עומד בראש מגמת הקולנוע באריאל, ככה שנמצאים כאן אנשים בהחלט איכותיים.

יוסי שרעבי: עלתה כאן סוגיה של הגבלת כהונה.

יוסי שרעבי: אנחנו היינו שמחים בחקיקה להכניס הגבלת כהונה.

יוסי שרעבי: אנחנו לא רשאים לעשות את זה מבחינה משפטית.

יוסי שרעבי: זה נתפס כהתערבות בחופש התאגידי של גופים פרטיים, לכן מה שאנחנו עשינו בתוך מבחני התמיכה, אנחנו מתמרצים קרנות שמכניסות את זה לתוך התקנון שלהם.

יוסי שרעבי: זאת הדרך היחידה שלנו ברגע זה, היכולת היחידה שלנו להשפיע בצורה כזאת או אחרת על הסוגיה הזאת.

יוסי שרעבי: לגבי הסיפור המסחרי, אנחנו מתכוונים במידה והמהלך הזה לא יצלח והכסף לא ינוצל, הכסף חוזר חזרה לעולם הקולנוע.

ליאור תמאם: גם זה לא כתוב.

יוסי שרעבי: זה לא כתוב כי זה בתוך מבחני התמיכה, כי זה נאמר - - -

יעקב מרגי: תמאם, עוד הערה אחת, אתה בדיון הבא לא תיכנס בכלל, כי אתה לא היית פה.

יעקב מרגי: הלכת-באת, הלכת-באת ואתה רוצה הסברים עכשיו על מה שנאמר.

יוסי שרעבי: אני אומר את זה לפרוטוקול ואני אומר את זה גם על דעת האוצר.

יוסי שרעבי: דבר נוסף שאני רוצה לומר זה שאני מאוד מקווה, וזאת הכוונה, שבסוף אנחנו נביא כסף תוספתי שיאפשר את כל המהלכים.

יוסי שרעבי: זאת הכוונה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, לפני שאני נועל את הדיון, מחר בתחילת הדיון היועצת המשפטית תעלה את הבעיות שיש לה או שבמקביל כבר עכשיו, הדס, תשבי עם היועצת המשפטית.

יעקב מרגי: תהיה הקראה של הנוסח המתוקן.

יעקב מרגי: רק לאחר מכן ניכנס להליך ההצבעה על כל המשתמע מכך.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.