ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1112, 2018-07-24 11:23

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: הסעיף הבא בסדר היום הוא היטל העסקת עובדים זרים.

איילת נחמיאס ורבין: הצעה לסדר.

משה גפני: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה נוהג לכנס את הוועדה לעתים מזומנות בפגרה.

משה גפני: דווקא יש רבים שאומרים לי שאני טועה.

משה גפני: פגרה היא פגרה.

משה גפני: אם אין ברירה, אני מכנס.

איילת נחמיאס ורבין: מבלבלים פגרה עם חופשה.

מיקי לוי: היו פגרות שלא הרגשנו את הפגרה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני אשתדל למתן קצת.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לבשר לך משהו.

איילת נחמיאס ורבין: משרדי הממשלה מרגישים שמגיעה פגרה ואז הם מחליטים שזה בדיוק הזמן לאיים על מקומות עבודה בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: בשנה שעברה, אני רוצה להזכיר לך מה עברנו בקיץ הקודם.

איילת נחמיאס ורבין: אתה זוכר כמה דיונים היו לנו כאן בנושא מפעלים שנסגרים.

איילת נחמיאס ורבין: חיפה כימיקלים, נגב קרמיקה, הכול היה בזמן הפגרה.

משה גפני: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו חבר הכנסת מיקי לוי ואני, שמאוד מוטרדים מהמצב של התעשייה הישראלית, אני כבר חודש ומשהו - - -

משה גפני: אבל הם לא הצליחו.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: נגב קרמיקה נסגר על ראשינו.

איילת נחמיאס ורבין: אין מה לעשות, זאת עובדה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר לך שזה תהליך.

שגית אפיק: זה טופל בוועדת העבודה והרווחה.

איילת נחמיאס ורבין: גם אנחנו טיפלנו בנגב קרמיקה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה אומר שהכישלון הוא לא על כתפי ועדת הכספים, בסדר, אבל אני רוצה לומר לך משהו אחר.

איילת נחמיאס ורבין: יש כאן משהו שורשי הרבה יותר בעייתי ואני מבקשת ממך שבשבוע הבא איכשהו תמצא שעה לדון בזה עם משרד האוצר ועם משרד הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך גם את היועץ המשפטי לממשלה כאן.

איילת נחמיאס ורבין: המדינה החליטה שרכש גומלין יכול להיות בכל כלכלה מתקדמת בעולם, חוץ מאשר במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: משהו מדהים.

איילת נחמיאס ורבין: תהליך שבאגף החשב הכללי מובילים אותו עכשיו, שבו לא יהיו יותר חייבים ברכש גומלין במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: יותר מזה, הם מוציאים מכרזי ממשלה עם מכרז לרכישת שירות למעקות.

איילת נחמיאס ורבין: לא חס וחלילה רכישת מעקות אלא שירות.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

איילת נחמיאס ורבין: כי אז לא יהיו חייבים בהעדפת תוצרת הארץ.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך חבר הכנסת גפני שאנחנו מבועתים ממה שקורה כאן.

איילת נחמיאס ורבין: זה מונח גם לפתחו של היועץ המשפטי לממשלה, הנושא של המכרזים האלה, והקומבינות האלה שעושים כדי לא לרכוש תוצרת הארץ, אבל ברכש הגומלין זה מדהים.

איילת נחמיאס ורבין: אגף החשב הכללי נותן את ידו לזה שלא יהיו יותר חייבים ברכש גומלין במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: למשל במכרז האוטובוסים שאתה מכיר אותו.

איילת נחמיאס ורבין: זה דבר מדהים.

איילת נחמיאס ורבין: יש חובות עבר, יש מכרז חדש, לא באים חשבון עם מי שניגש למכרזים החדשים חבר הכנסת גפני, קודם הזכרנו את אופקים, אני מבקשת ממך, זה לא דיון שסובל דיחוי אחרי הפגרה, אני מאוד מאוד מבקשת ממך שאיכשהו תמצא אתה זמן בשבוע הבא.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הנושא הזה עלה.

משה גפני: בשבוע הבא אמורה להיות ישיבה.

איילת נחמיאס ורבין: טוב מאוד.

משה גפני: לא ישיבה של הוועדה אלא ישיבת שרים.

משה גפני: אין טעם שאנחנו נקיים דיון לפני שהם מקיימים את הדיון יחד עם נשיא התאחדות התעשיינים ואחרים.

משה גפני: אני אמרתי, ואני אומר לך עכשיו שאני אדבר עם השרים, גם עם שר האוצר ובעיקר עם שר הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: שר הכלכלה מתנגד לזה בתוקף.

איילת נחמיאס ורבין: הוא נעמד על הרגליים האחוריות בעניין הזה, ואני משבחת אותו על כך.

משה גפני: אני רוצה ללמוד את העניין.

משה גפני: אם אנחנו מקיימים דיון, אולי נוכל לעצור את זה קודם.

משה גפני: אני לא כל כך מבין למה עושים את זה, למה החשב הכללי עושה את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אין להם בעיה לסגור מקומות עבודה, אין להם בעיה שאנשים יתחילו לעבוד במחלקות הרווחה, אין בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: הם אומרים שזה יוזיל.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך, אני כבר שנה וחצי מתנהלת עם מכרז האוטובוסים הזה מול משרד התחבורה.

איילת נחמיאס ורבין: אי אפשר לבוא ולאשר כאן בוועדה ולספר לנו על נטו תעשייה ואז אגף מסוים במשרד האוצר ייתן את ידו להתנהגות כזאת במחשכים.

משה גפני: יש לנו גם את הנושא של משרד הביטחון.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: הכול קשור.

איילת נחמיאס ורבין: אתה צודק.

משה גפני: צריך למצוא לזה פתרון.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: הנושא עלה כבר קודם.

איילת נחמיאס ורבין: תמיד מעלים משהו, נתניהו אומר שזה כבר עלה קודם, כבר דיברו אתי לפני כן.

משה גפני: לא זה מה שאמרתי ולא זה מה שהתכוונתי.

משה גפני: אני לוקח את זה מאוד ברצינות.

משה גפני: בכלל את הנושא של העובדים אני לוקח ברצינות.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת.

משה גפני: מכיוון שיש את הישיבה הזאת, אני אדבר עם השרים, אני אדבר עם אלה שנוגעים בדבר.

משה גפני: אם אכן יתברר שלא יצא מהישיבות הללו דבר וחצי דבר, שזה הדבר הראשון שהרשות המבצעת צריכה לעשות את זה, אני אקיים דיון בוועדה ולא אחכה אחרי הפגרה.

משה גפני: אבל אני לא אעשה את זה במהירות סתם בגלל שאנחנו צריכים לעשות את זה.

משה גפני: אם היה נשמע בקולי ביבי, אני לא.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שלא.

איילת נחמיאס ורבין: זאת הייתה בדיחה.

איילת נחמיאס ורבין: אולי לא מוצלחת, אבל בדיחה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך.

משה גפני: ביקשו ממני חברים לקיים דיון על היטל העסקת עובדים זרים.

משה גפני: בין היתר ביקש חבר הכנסת מיקי זוהר והבטחתי לו שאקיים את הדיון הזה.

משה גפני: אנחנו מתחילים את הדיון שיכלול כמה נושאים.

מירב בן ארי: הנושא הזה נדון כבר פעם חמישית.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש בעיה עם הממשלה בעניין הזה.

משה גפני: לא היו חמישה דיונים.

שגית אפיק: זה דיון ראשון בנושא הכללי.

משה גפני: בסדר, אני לא רוצה להיכנס לזה.

משה גפני: היה דיון אחר.

משה גפני: זה לא רק בענף הבנייה.

משה גפני: עסקנו בנושא של המסעדות, עסקנו בהיטל של רכבים, של רטרואקטיביות, מה שהיה עם בית המשפט ובזה הגענו להסכמה אתם שהיא הסכמה.

מכלוף מיקי זוהר: אם כבר ציינת את הדבר הזה, אני רוצה לחדד סוגיה ששמעתי מקבלנים, לא רק ממסעדנים אלא גם מחברות כוח אדם, וחברות הניקיון, שברשות המסים קבעו תאריך שרירותי, לא מוכנים לבוא לקראתם אפילו לא ביום אחד.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: לכן זה חשוב לדבר גם על זה.

מכלוף מיקי זוהר: יש להם תלות בגופים שהם עובדים מולם, שמשלמים להם.

משה גפני: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

קריאה: 31 ביולי, אדוני היושב ראש.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא אומרים שהם לא רוצים לשלם, שהם מתכוונים לשלם וגם ישלמו אבל צריך לתת להם אורכה סבירה.

משה גפני: אני מבקש שתעלה את מה שביקשת ממני כבר לפני שבועות רבים.

משה גפני: אמרת שיש בעיה עם התאריך.

משה גפני: אנחנו קבענו את התאריך, ה-30 ביולי.

משה גפני: אני מבקש שתיתן לי את הפרטים ואני אדבר עם ערן יעקב כדי להאריך את המועד.

מכלוף מיקי זוהר: חד משמעית, כן.

מירב בן ארי: אתה מדבר על המסעדות?

משה גפני: כן.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי הנושא הזה, אנחנו נעביר את הפרטים.

משה גפני: כן, תעביר את הפרטים ואני אבקש מערן יעקב.

מכלוף מיקי זוהר: הנה, היושב ראש מזמין אתכם להעביר את האינפורמציה והוא יבדוק.

משה גפני: אני לא אבדוק, אני אפנה לערן יעקב ואני אומר לו שאני מבקש לדחות את התאריך.

מכלוף מיקי זוהר: אורכה קצרה.

מכלוף מיקי זוהר: לא צריך הרבה זמן.

מכלוף מיקי זוהר: דבר נוסף.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי הדיון שאנחנו מקיימים היום.

מכלוף מיקי זוהר: אני ביקשתי את הדיון הזה מסיבה פשוטה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב ששר האוצר עושה המון כדי להוריד את מחירי הדיור.

מכלוף מיקי זוהר: הוא שם את זה כדגל, הוא שם את זה כמטרה.

מכלוף מיקי זוהר: מה לעשות שפקידי האוצר לא משתפים אתו פעולה וכנראה בגלל זה התוצאה לא מגיעה.

מוסי רז: יש מי שאשם.

מכלוף מיקי זוהר: אני עוזר למשה שיוכל להאשים אותם בכך שהמחירים לא יורדים כי הם לא עוזרים לו להגשים את המדיניות שלו.

מכלוף מיקי זוהר: חלק מהמדיניות הזאת, זאת הפחתה של עלויות הבנייה.

מכלוף מיקי זוהר: אם נפחית את עלויות הבנייה, יש כמובן קשר ישיר גם למחירי הדיור.

מכלוף מיקי זוהר: מה האחוז הגבוה ביותר בהוצאה במחירי הבנייה?

מכלוף מיקי זוהר: כוח האדם.

מכלוף מיקי זוהר: כוח האדם הוא העלות הגבוהה ביותר כדי לבנות היום בית.

מכלוף מיקי זוהר: מה אחוז מס המעסיקים שיש לנו היום?

מכלוף מיקי זוהר: 12 אחוזים, אם אני לא טועה.

אלדד ניצן: 15 אחוזים.

מכלוף מיקי זוהר: עוד יותר גרוע.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שאם אנחנו נניח לוקחים בית ומתוך עלות בניית הבית אנחנו נניח שמים על כוח אדם באזור השליש או 40 אחוזים, 35 אחוזים, כמה?

קריאה: 42 אחוזים.

מכלוף מיקי זוהר: אני כבר מזמן לא בתחום.

מכלוף מיקי זוהר: אני שלוש וחצי שנים כאן, ושכחתי איך זה עובד.

מכלוף מיקי זוהר: אם יש 42 אחוזים, מתוכם 15 אחוזים, זה אומר שיש שישה אחוזים ממחיר הבית רק בכוח אדם ומס מעסיקים שהולך לקופת האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: דמיינו לכם, ואני שואל את שר האוצר, דמיין לך שמחר בבוקר מוציאים ידיעה שמחירי הדיור ירדו לא בשישה אחוזים אלא רק בשלושה אחוזים.

מכלוף מיקי זוהר: מה היה קורה לסקרים של השר כחלון?

מכלוף מיקי זוהר: משישה זה היה קופץ ל-15.

מירב בן ארי: איך?

מכלוף מיקי זוהר: קואליציה בריאה בפעם הבאה עם השר כחלון לנו ולליכוד, שאנחנו רוצים לשבת אתו בקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: פקידי האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: אם פקידי האוצר היו מוכנים לבטל את מס המעסיקים – ברור שהוא יתנגד כי זה יעזור לכחלון להיות חזק וזה גם יכול לקחת קולות מ-יש עתיד, אבל אם הם היו מורידים את מס המעסיקים בענף הבנייה, אגב, מדובר לא במיליארדים אלא ב-100 מיליון שקלים בשנה.

אלדד ניצן: 168 מיליון שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: זה כבר עלה.

אלדד ניצן: על 10,000 עובדים זה 168 מיליון שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: 170 מיליון שקלים בשנה כאשר האוצר תורם מיליארדים להפחתת מחירי הדיור, אם זה באמצעות קרקעות שהוא נותן בחינם ואם זה באמצעות סבסוד ישיר ועקיף כמו מחיר למשתכן וכדומה.

מכלוף מיקי זוהר: מיליארדים הוא שופך והוא לא מצליח להוריד את מחירי הדיור.

מכלוף מיקי זוהר: אם כאן היו נותנים את ההטבה – סליחה על הביטוי – המסכנה הזאת ובזה היינו מורידים לציבור כמה אחוזים במחירי הדיור, אין אחד שלא היה יכול לברך על המהלך.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אנחנו רואים מצב שמס המעסיקים על עובדי הבניין פשוט לא עוזר לנו במאבק שאנחנו רוצים להגשים אותו, הפחתת מחירי הדיור.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני פונה אליכם שוב ואני גם מתכוון להגיש בהתאם הצעת חוק, אם לא תיענו לבקשתנו כי לא תהיה לנו שום ברירה, ואני פונה אליך מירב בן ארי להעביר את המסר לשר האוצר, שהמטרות שלו יכולות להיות מושגות ובלבד שהוא יתחיל להיכנס קצת בפקידים שלו.

מירב בן ארי: אני רוצה לשאול.

מיקי לוי: לא, מירב, אני מדבר.

מיקי לוי: אני לא מביע דעה כרגע על העניין.

מיקי לוי: אני מתקומם על העניין שמיקי מכלוף זוהר מוצא שעיר לעזאזל, את פקידי האוצר.

מיקי לוי: הם מבצעים מדיניות.

מיקי לוי: אתה לא יכול להאשים אותם.

מכלוף מיקי זוהר: אתה מעדיף להאשים את כחלון?

איילת נחמיאס ורבין: לפני כמה דקות דיברנו על אגף החשב הכללי, יד אחת עושה לתעשייה ויד אחת גומרת את התעשייה.

משה גפני: מה זאת החגיגה הזאת?

משה גפני: עוד אין בחירות.

איילת נחמיאס ורבין: מי אמר?

משה גפני: אני.

משה גפני: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

אמיר אוחנה: תודה לך אדוני היושב ראש.

אמיר אוחנה: המס שאנחנו מדברים עליו עכשיו הוטל בראשית שנות ה-2000 מתוך מטרה לעודד עבודה עברית.

אמיר אוחנה: רצו לעודד שישראלים יבואו לעבוד בענף הבנייה.

אמיר אוחנה: המטרה הזו לא הוגשמה.

אמיר אוחנה: ענף הבנייה נשלט בידי עובדים זרים והם אלה שבונים והם אלה שעושים.

אמיר אוחנה: היום, בחלוף יותר מעשור, אפשר לומר שהמטרה של המס נכשלה.

אמיר אוחנה: לא הצלחנו להגשים את מה שרצינו אבל הוא עדיין מוטל, על מי?

אמיר אוחנה: על האזרחים שהמצוקה הכי קשה שלהם, ובצדק, אלה מחירי הדיור.

אמיר אוחנה: זו המצוקה הכי קשה שאנחנו נאבקים בה ובכל מיני מישורים – היצע, ביקוש.

אמיר אוחנה: למה ממשיכים?

אמיר אוחנה: אני עשיתי חישוב, אדוני, אני לא חושב שזה דרמטי.

אמיר אוחנה: אני חייב להודות, אני לא חושב שזה יגיע ל-50 אחוזים ממחירי הדיור, אבל אם נצליח להוריד בעשרות אלפי שקלים, ואנחנו נצליח להוריד, לדירה, בוודאי באזורים שהבנייה מהווה פקטור יותר מרכזי, למה אנחנו לא עושים את זה?

אמיר אוחנה: האוצר באמת משקיע הרבה בדבר.

אמיר אוחנה: יש הצעת חוק שהגשתי ואני מגיש אותה לאדוני.

אמיר אוחנה: היא כבר קיבלה פ' והיא מוכנה.

מוסי רז: תגיש גם לנו.

אמיר אוחנה: אני אגיש גם לכם.

אמיר אוחנה: עד עכשיו נמנעתי מלעלות אותה לוועדת שרים בדיוק בגלל הדיון הזה כאן כי רציתי להגיע להידברות.

אמיר אוחנה: רציתי שהאוצר ישמע ויראה.

אמיר אוחנה: יש הצעת חוק.

אמיר אוחנה: אני יכול בשנייה להעלות אותה לוועדת שרים.

אמיר אוחנה: אם אנחנו נצטרך לעשות את זה, נעשה את זה אבל אני רוצה באמת לשמוע מהאוצר למה לא מבטלים את המס הזה.

אמיר אוחנה: אני רוצה לשמוע.

אמיר אוחנה: אני רוצה להביא לא פתרון מלא אבל פתרון חלקי למחירי הדיור בישראל.

מירב בן ארי: מתי אני אשאל שאלה?

משה גפני: מיקי, אתה ביקשת לדבר?

מיקי לוי: כבר אמרתי את הדברים.

מירב בן ארי: קודם כל, אני בעד לבטל את המס אבל אני לא מצליחה להבין, ותסבירו לי, למה בחקלאות כבר הורדת לאפס.

מירב בן ארי: בבניין אתה רוצה להוריד.

קריאה: ירד בהוראת שעה.

מירב בן ארי: בסדר, בהוראת שעה.

מירב בן ארי: ירד.

מירב בן ארי: תסבירו לי מה ההבדל.

מירב בן ארי: הרי בסוף זאת תעסוקה של עובדים זרים במקצועות שאין בהם ידיים עובדות ישראליות/יהודיות.

מירב בן ארי: למה מה שטוב בחקלאות ובבנייה, למה לא טוב במסעדות ובמלונות?

מירב בן ארי: יש כאן פגיעה בשוויון של העובדים הזרים.

אמיר אוחנה: כי שם המצוקה הכי גדולה.

מירב בן ארי: אנחנו בשבוע שוויון.

מירב בן ארי: אמיר אוחנה ואני מובילים שוויון.

מירב בן ארי: תסביר לי מה ההבדל בין זה לבין מסעדות.

משה גפני: אני אענה לך.

משה גפני: היות ואת קדנציה ראשונה, אני אענה לך.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מרגיש.

משה גפני: באמת היא פעילה רצינית, חבל על הזמן.

מירב בן ארי: תחמיא לי כי למיקי מכלוף ולאמור אוחנה לא אמרת את זה.

מוסי רז: הוא שכח שהם קדנציה ראשונה.

משה גפני: מה שאמר מיקי זוהר ומה שאמר אמיר אוחנה, הטענה היא טענה נכונה.

משה גפני: היא טענה נכונה לכל אורך הדרך.

משה גפני: המציאות הזאת שבה אמרו שעושים היטל על עובדים זרים, היא כדי לעודד תעסוקת ישראלים.

משה גפני: המטרה הזו נכשלה.

משה גפני: המטרה האמיתית הושגה.

משה גפני: המטרה הייתה גיוס כסף וגייסו.

משה גפני: גם עכשיו מגייסים.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון על החקלאות.

משה גפני: החקלאות באמת במצב קשה מאוד והמציאות הייתה שזה תלוי במשא ומתן יותר חזק, יותר חלש, ואז החקלאות הייתה על ראש שמחתנו והצלחנו להביא את האוצר להסכמה על ביטול מס מעסיקים בחקלאות.

מירב בן ארי: נהדר.

משה גפני: לא הצלחנו להגיע לביטול מס מעסיקים בדיור.

משה גפני: עכשיו אנחנו מתחילים את מרוץ המכשולים הזה.

משה גפני: הוא לא סיפור פשוט מכיוון שהוא כסף ובכסף משרד האוצר, בעיקר אגף התקציבים, עושה שמיניות באוויר כדי לא לבטל את זה.

משה גפני: אנחנו צריכים לקשור או להחזיק ידיים אחד לשני כדי להתמודד עם משרד האוצר.

משה גפני: זה צריך ללכת לשר, זה צריך ללכת לכל הגורמים הנוגעים בדבר.

משה גפני: עם אגף התקציבים אין מה לדבר.

משה גפני: צריך להביא את זה בסוף להחלטה שבאמת אנחנו מבטלים את המס.

מירב בן ארי: אין בעיה, אבל אתה לא יכול להפריד את מה שקורה במסעדות ובברים.

מירב בן ארי: אתה לא יכול להפריד.

מירב בן ארי: אני מתנגדת לביטול.

מירב בן ארי: מילא על החקלאות עברנו את זה כי באמת מצב קריטי אבל זה לא יכול להיות שמסעדות שהולכות בחודש יולי לקבל שומה אסטרונומית, ואנחנו הולכים לסגור כאן עסקים קטנים, ועושים איפה ואיפה.

משה גפני: אני לא מתווכח.

משה גפני: אנחנו נגיע לחלקים הקשים.

משה גפני: למשל במסעדות כאשר יש בעיה עם המסתננים, שיבוא ראש הממשלה, יבוא שר האוצר, יבוא שר הפנים - - -

מירב בן ארי: הם אלה שנותנים את השירותים.

משה גפני: את מתווכחת אתי כאילו אני הפכתי להיות שר בממשלה חס וחלילה.

משה גפני: לא.

מירב בן ארי: דווקא זה רעיון לא רע.

משה גפני: לא.

משה גפני: רעיון רע.

מוסי רז: צריך אישור מגדולי התורה.

משה גפני: רבותיי, אנחנו נתקדם בעניין הזה.

משה גפני: מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אני מסכים עם רוח דברים ואני מזכיר שרק לפני כמה שבועות הצעתי הצעה במליאה לבטל את המס הזה שבטעות יסודו.

משה גפני: אתה מדבר על כל המס?

מוסי רז: אני מדבר על הכול.

מוסי רז: המס הזה, בטעות יסודו.

מוסי רז: הוא ניסה לעשות דבר שלא הצליח לעשות אותו וגרם נזקים אחרים.

מוסי רז: לשאלה למה לבטל בבניין ולא במסעדות.

מוסי רז: אני לא מבין למה את שואלת, מירב.

מוסי רז: הוא אמר לך קודם.

מוסי רז: בסקרים בודקים את מחירי הדירות.

מוסי רז: זה יעזור לו בסקרים.

מוסי רז: הוא אמר את זה.

מירב בן ארי: למה, מסעדות וברים לא חשובים?

מוסי רז: אני אומר מה נאמר על ידי חבר הכנסת זוהר.

מוסי רז: בצחוק או ברצינות, אבל זה נאמר.

מכלוף מיקי זוהר: מה זה משנה?

מוסי רז: מאז קיימנו כאן את הדיון על המסעדות לפני מספר שבועות, נסגרו מספר מסעדות בתל אביב ותלו את זה בנושא הזה של המס.

מוסי רז: אורנה ואלה, ננוצ'קה, לנדבר בגן מאיר ועוד אחרים.

איילת נחמיאס ורבין: לא כולן נסגרו מהסיבות האלה.

מוסי רז: חלקן תלו את זה בזה.

מירב בן ארי: ננוצ'קה לא תלו.

מירב בן ארי: גם אורנה ואלה.

מירב בן ארי: היחיד שנסגר זה לנדבר אבל זה לא משנה כי יש עסקים רבים בסכנת סגירה.

משה גפני: אנחנו לא הולכים לעשות כאן עכשיו סקר על איזה מסעדות אנחנו מדברים.

משה גפני: העיקרון ברור.

מוסי רז: יש מסעדות סכנת סגירה ואין שום סיבה להפלות בין הענפים השונים.

מוסי רז: יש לבטל את המס בכל הענפים.

משה גפני: בבקשה, האורחים, אבל אני ממש מבקש שנעשה את זה בקצרה.

יצחק גורביץ: התאחדות בוני הארץ.

יצחק גורביץ: אנחנו מדברים על היטל העסקה שהוא בערך כמו 15,000 שקלים בשנה.

משה גפני: על איזה ענף?

יצחק גורביץ: ענף הבנייה.

מירב בן ארי: לעובד?

יצחק גורביץ: לעובד.

יצחק גורביץ: בנוסף 20,000 שקלים לעובד אגרות והיטלים נוספים.

יצחק גורביץ: אנחנו מדברים מדי שנה, 35,000 שקלים לעובד.

יצחק גורביץ: אם בממוצע נניח צריך עובד כזה לבניית דירה – ודירה אורכת בערך שלוש שנים – אנחנו מדברים על 100,000 שקלים עלות היטלים ואגרות על דירה.

יצחק גורביץ: 20,000 שקלים אגרות, 15,000 שקלים שזה תרגום ההיטל.

יצחק גורביץ: המדיניות הזאת כשלה.

משה גפני: זה לעובד?

יצחק גורביץ: לעובד.

משה גפני: אני רוצה שתאמר לוועדה האם בעקבות מס המעסיקים, ההיטל שנעשה על עובדים זרים, האם כתוצאה מזה קלטתם עובדים ישראלים.

יצחק גורביץ: לא.

יצחק גורביץ: הדבר הפוך.

יצחק גורביץ: אני רוצה לציין בדיוק הפוך.

יצחק גורביץ: יש נתונים רשמיים שהגשנו לכם.

יצחק גורביץ: מ-2012 למשל, ולא סתם לקחתי את 2012 כי זו שנה שהיא דומה לכל השנים הקודמות, נכנסו למדינת ישראל 37,000 זרים ופלסטינים, במקביל, על פי נתוני למ"ס, עלה מספר הישראלים מ-150,000 ל-200,000 השנה.

יצחק גורביץ: ביחד עם הגעת הזרים והפלסטינים, גדל מספר הישראלים ב-50,000.

יצחק גורביץ: זה בדיוק הפוך.

יצחק גורביץ: אותם היטלים ואותן אגרות, זה חסם לכניסה של ישראלים.

יצחק גורביץ: צריך להבין שישראלי עושה עבודות שלא עושים לא הזרים ולא הפלסטינים וזה פי ארבע.

יצחק גורביץ: אם תיקחו בחשבון שיש כרגע 200,000 ישראלים בענף, בערך 60,000 זרים ופלסטינים ביחד, יש לכם את זה.

משה גפני: למה זה חסם?

יצחק גורביץ: כי ככל שהזר עולה יותר, אני אביא פחות זרים ואני אעסיק פחות ישראלים בכל יתר העבודות.

יצחק גורביץ: הזר והפלסטיני מגיעים לגבס ולריצוף ולטיח ולברזלנות, אבל מי שעושה את כל הקירות, מי שעושה את המעליות, מי שעושה את כל ההתקנות, מי שעושה את הספינקרלרים, כל החשמל, אלה ישראלים.

יצחק גורביץ: מי שמוביל את הבטון, אלה ישראלים.

יצחק גורביץ: מי שמפעיל את המנוף, אלה ישראלים.

יצחק גורביץ: בלי אותם עובדים לעבודות הרטובות, לא יהיו עובדים ישראלים.

יצחק גורביץ: הוכחנו ש-200,000 ישראלים לפי נתונים של היום מול 150,000 שהיו, שזה בא ביחד עם העלייה במספר הזרים והפלסטינים.

יצחק גורביץ: הרי אי אפשר להפעיל מנוף עם זר או עם פלסטיני.

יצחק גורביץ: כמו שציינתי, יש לזה גם תרומה לגבי מחירי הדירות, לפי מודל של הטכניון, במקרה של עובד זר או פלסטיני.

יצחק גורביץ: לדירה צריך שלוש שנים.

יצחק גורביץ: האגרה הזאת היא בערך 100,000 שקלים בשלוש שנים.

יצחק גורביץ: זה 100,000 שקלים שהיו יורדים ממחיר הדירה.

אלדד ניצן: אני יושב ראש מעסיקי עובדים זרים בענף הבנייה, בעצם האנשים שאמונים על כל העסקת העובדים הזרים ומתעלים אותם לענף הבנייה.

אלדד ניצן: חבריי אמרו את הנתונים נכון.

אלדד ניצן: אני רק אדגיש עוד דבר אחד מרכזי בעניין.

אלדד ניצן: אנחנו עכשיו עושים עבודה – ונגיש אותה לאדוני – מחקרית רצינית ביותר, כלכלית, שתיתן ממש אינדיקציה מדויקת בפלחי אזורים, בכמה כל דירה הולכת לרדת על ידי ביטול המס.

אלדד ניצן: מעבר לנושא של ההורדה שהזכירו עמיתיי, כניסה של עובדים ישראלים.

אלדד ניצן: שר האוצר מצד אחד מעודד כניסה של עובדים זרים.

אלדד ניצן: הוא אמר שצריך עובדים זרים כדי להגדיל את היצע הדירות.

אלדד ניצן: כניסה של עובדים זרים יותר ויותר, כמו שאמר עמיתי, גם תיתן יותר עבודה לישראלים בעבודות היבשות וגם תגדיל את כמות הבנייה.

אלדד ניצן: ברגע שיש לך יותר יחידות דיור, מחירי הדיור יורדים.

אלדד ניצן: זה היצע וביקוש, אדוני יודע.

אלדד ניצן: ברגע שיש יותר היצע, הביקוש קטן, הציבור בא ומתחרה.

אלדד ניצן: הקבלנים יכולים להציע דירות ויכולים להתחרות על המחירים.

אלדד ניצן: מחירי הדירות ירדו.

אלדד ניצן: אלה דברים שהיינו עדים להם בעבר.

אלדד ניצן: זאת לא רק הורדה פיזית במחיר אלא זאת גם הגדלת היצע הדירות כי האופציה היחידה לבנייה של דירות, של עבודה רטובה בבניות המודרניות של שיטת ברנוביץ שנהוגה היום, היא רק כניסת עובדים זרים.

אלדד ניצן: כניסת עובדים זרים, הגדלת היצע והורדת עלויות.

אלדד ניצן: המס הזה חייב לעבור מן העולם.

אלדד ניצן: התכלית שלו הסתיימה.

אלדד ניצן: היום מדברים בענף הבנייה על עובדים זרים חוקיים שהמדינה מעודדת להביא אותם.

שמואל חרסט: נציג לה"ב.

שמואל חרסט: אני מבקש להתייחס בקצרה.

שמואל חרסט: בפנייתך למנהל רשות המסים, אם ניתן לקבל הבהרה לגבי ההסדר.

משה גפני: על מה אתה מדבר?

שמואל חרסט: על המסעדות.

שמואל חרסט: ההסדר שהגענו לגבי התשלומים של המסעדות.

משה גפני: על ה-30 ביולי.

שמואל חרסט: כן.

שמואל חרסט: מירי סביון לא הבהירה שם האם התשלומים צמודים למדד וכל פקיד שומה עושה מה שהוא רוצה.

שמואל חרסט: היא כתבה בלי ריבית.

שמואל חרסט: לא הזכירה מדד וכל פקיד שומה עושה מה שבא לו.

שמואל חרסט: דבר שני.

שמואל חרסט: לבקש שבאותה הזדמנות שאני בא ומשלם את ההיטל, אוטומטית יתקנו לי את השומות ויזכו אותי בהוצאה הזאת לאותה שנה שאני משלם היטל.

שמואל חרסט: לא שייכנסו להליך דיוני עתידי, אם בכלל.

שמואל חרסט: אני צריך שזה ייסגר במקום.

שמואל חרסט: לעניין הקבלנים.

שמואל חרסט: אני רוצה לתת דוגמה ולהבהיר נקודה מסוימת.

שמואל חרסט: יש היום שני סוגי קבלנים שלא משלמים את ההיטל.

שמואל חרסט: סוג אחד של קבלנים, אלה קבלנים שנמצאים כרגע בהליך, בדיון משפטי שעוד לא ניתנה פסיקה בתיק שלהם, וסוג שני של קבלנים שהתחילו את ההליך לצערם מזמן וכבר הגיעו להחלטה ולפסיקה של בית המשפט המחוזי.

שמואל חרסט: זה שכבר הגיעו להחלטה ויש פסיקה של המחוזי, פקיד השומה מתחיל בהליכי גבייה.

שמואל חרסט: יש לי אירוע כזה שחייב 40 מיליון שקלים, הפסיד במחוזי, סגר את החברה.

שמואל חרסט: איזה היטל אנחנו רוצים לגבות מהקבלנים?

שמואל חרסט: נכון שבמסעדות אלה סכומים קטנים ובקבלנים אלה עשרות מיליוני שקלים.

מירב בן ארי: סכומים קטנים יחסית.

שמואל חרסט: יחסית.

שמואל חרסט: למה מחכים, שפסק הדין יינתן ואז החברות ייסגרו?

יצחק גורביץ: סליחה אבל אלה לא קבלנים.

משה גפני: לא, אני לא מאפשר את הוויכוח.

משה גפני: אתם רוצים את הדיאלוג הזה, תעשו אותו בחוץ.

משה גפני: הבנו.

שי ברמן: איגוד המסעדות.

שי ברמן: אני רק אתייחס לדברים של חברי מר חרסט.

שי ברמן: אני רוצה לבקש ממך אדוני היושב ראש לא לפנות למירי סביון בעניין המדד.

משה גפני: למה?

שי ברמן: ככה.

משה גפני: ככה זאת תשובה טובה, אבל למה?

שי ברמן: כי אני חושב שהתשובה שלה לא תהיה טובה לנו.

מירב בן ארי: תדבר עם ערן יעקב.

יואב בכר: התאחדות המלונות.

יואב בכר: רציתי להדגיש את ההרחבה, מעבר לעניין של הבניין, שגם בענפים האחרים, אצלנו במלונאות צריך עובדים זרים רק לניקיון.

יואב בכר: אין להשיג עובדי ניקיון.

יואב בכר: אצלנו מדובר בהיטל שהוא מגיע ל-20 אחוזים.

יואב בכר: גם במסעדות וגם במלונות מדובר 20 אחוזים.

יואב בכר: זה לא שהעובדים מגיעים על חשבון עובדים אחרים.

יואב בכר: כמו בבנייה, גם כאן.

משה גפני: אתה מדבר על עובדי ניקיון?

יואב בכר: על עובדי ניקיון במלונות.

משה גפני: אין לכם במלונות היטל על עובדים זרים.

יואב בכר: יש לנו היטל של 20 אחוזים.

יואב בכר: לא 15, לא 10, לא אפס כמו בחקלאות, אלא 20 אחוזים.

משה גפני: אתה מדבר על כל העובדים הזרים אצלכם?

יואב בכר: כן.

יואב בכר: כמו שבבנייה זה יכול להוריד מחירים, גם אצלנו זה יוריד מחירים.

יואב בכר: אני חושב שהצעת החוק צריכה להיות לכל הענפים ולא רק לענף אחד.

יואב בכר: תודה.

עמיר נאור: מנכ"ל ארגון חברות הניקיון.

עמיר נאור: שמענו כאן מחברי הכנסת הנכבדים על המסעדות ועל המלונות.

עמיר נאור: הזכירו גם את החקלאים ואף אחד לא מדבר על חברות הניקיון.

עמיר נאור: בינתיים לא דיברתם עליהן.

משה גפני: אבל זה ברור לגמרי.

מירב בן ארי: דיברנו גם על חברות הניקיון.

עמיר נאור: כבוד היושב ראש, אנחנו מעסיקים עשרות אלפי משפחות.

עמיר נאור: חלק מהחברות – ואני אומר כאן את האמת – בקושי יכולות לשלם.

עמיר נאור: חלק מתחננות לאיזשהו הסדר כי אחרת הן סוגרות.

עמיר נאור: הן יטילו על המדינה את כל האבטלה כשהעובדים ילכו הביתה.

עמיר נאור: ברגע שהוא סוגר חברה, הוא סוגר גם לישראלים והוא יוצר מצב שאין עבודה לאחרים.

עמיר נאור: יושב כאן לידי יוסף שביקשתי שיגיע לכאן וידבר.

עמיר נאור: הוא הולך לסגור בסוף השבוע את החברה שלו, 250 משפחות, ישראלים ועובדים זרים.

עמיר נאור: אנחנו מבקשים שייתנו איזו גמישות.

עמיר נאור: לא ביקשתי אפס כרגע אבל אני מבקש איזושהי גמישות כדי שאנשים יוכלו לעמוד בה.

עמיר נאור: בנוסף למה שחברי אמר לפני כן, כל פקיד שומה מתנהג אחרת, לפי רצונו.

עמיר נאור: באילת הוא מתנהג כך, בבני ברק הוא מתנהג אחרת.

עמיר נאור: כל אחד עושה מה שהוא רוצה.

עמיר נאור: אני לא יודע מי צריך לעשות משהו כדי שיפתרו את זה.

מוסי רז: מה השוני בין בני ברק לאילת?

מירב בן ארי: כל פקיד שומה עושה מה שהוא רוצה.

מוסי רז: את זה הבנתי אבל מה השוני בין בני ברק לאילת?

עמיר נאור: יש הבדלים.

עמיר נאור: הנה, יוסף יסביר לך.

עמיר נאור: יש לו דוגמה חיה.

יעקב יוסף: אילת, קיבלתי רק השבוע, מיליון שקלים.

מירב בן ארי: מה הגיע השבוע?

יעקב יוסף: שומה של מיליון שקלים.

מירב בן ארי: ה-35 אחוזים.

יעקב יוסף: 20 אחוזים.

יעקב יוסף: זה הגיע רק השבוע.

יעקב יוסף: על 2015 ו-2016.

יעקב יוסף: יש לי עוד שומה של 8 מיליון שקלים, שם פקיד שומה רמת גן שמבחינתו לסגור את העסק מחר בבוקר כי תביא את הכסף.

יעקב יוסף: התאריך 31 ביולי, צריך להאריך אותו כי יש לנו עוד עניין ואני רוצה לומר אותו.

יעקב יוסף: כשאנחנו לוקחים כסף מלקוחות, אנחנו מקבלים גם דוח שקובע עלות לעובד.

יעקב יוסף: ההיטל הזה של ה-20 אחוזים לא מופיע שם.

יעקב יוסף: אנחנו רצים ללקוחות וחלק מהם ישלמו את הכסף הזה, אם נוכיח לו שההיטל לא בפנים.

יעקב יוסף: אנחנו צריכים את הזמן.

מירב בן ארי: אתה צריך את הזמן כדי לעדכן את הלקוחות לגבי ההיטל שהולכים להעמיס עליכם, שהם בעצם ישלמו אותו.

עמיר נאור: חלק ישלם וחלק לא ישלם.

מירב בן ארי: השומה הזו של ה-31 ביולי הולכת לרסק כאן הרבה עסקים.

יעקב יוסף: נכון.

יעקב יוסף: הוא מעביר 250 עובדים לאבטלה.

יעקב יוסף: (היו"ר מכלוף מיקי זוהר)

מכלוף מיקי זוהר: רשות המסים, מה עמדתכם בעניין הזה של ה-31 ביולי?

אלישיב ממן: בישיבה הקודמת שהייתה ב-15 במאי, מירי סביון הציגה את המתווה.

אלישיב ממן: ביקשתם תקופה מסוימת.

אלישיב ממן: נתנו חודשיים וחצי, עד ה-31 ביולי, שזה התאריך.

אלישיב ממן: המתווה הזה היה מוסכם בוועדה.

שגית אפיק: אמר יושב ראש הוועדה יבקש מערן יעקב להאריך את התקופה.

מירב בן ארי: אנחנו נפנה אליו עוד היום.

מכלוף מיקי זוהר: יש עוד דוברים?

מירב בן ארי: רגע, יש לי עוד שאלה.

מירב בן ארי: זאת השומה של ה-35 אחוזים?

אלישיב ממן: לא.

אלישיב ממן: ההיטל הוא גובה של 20 אחוזים.

מירב בן ארי: אני יודעת.

מירב בן ארי: ההיטל כולו 20 אחוזים אבל חילקנו להם את החוב.

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: בחלק הראשון של אחוז.

אלישיב ממן: זה תלוי בגובה המחזור.

מאיר חמו: אני כאן בעניין של חברות הניקיון.

מאיר חמו: דיברתם בוועדת הכספים על התיקון שבוצע לפני שנה וחצי בוועדה בנושא הרכב.

מאיר חמו: רציתם להגיע לדבר מסוים ובסוף שום דבר לא התממש.

מאיר חמו: אותו דבר בדיוק קורה כאן עכשיו עם היטל עובדים זרים.

מאיר חמו: יש חברות, חלקן אני מייצג ולגבי חלקן אני שומע מחברים, שיש להן שומות אדירות שמה שרשות המסים עושה, היא פשוט תהיה המפרקת שלהן.

מאיר חמו: חד וחלק.

מאיר חמו: אין סיכוי.

מאיר חמו: צריך להגיע למתווה שונה שלפחות כהצעה חברות עם מחזור של אולי עד 10 מיליון שקלים, לוותר על 50 אחוזים מקרן החוב כי אחרת תסגור.

מאיר חמו: זה הולך להיסגר בעוד שבוע, אם לא נאריך את הזמן ונגיע להסדרים.

מאיר חמו: כך זה עם כל פקידי השומה.

מאיר חמו: חייב לצאת מהקופסה ולחשוב על פתרון אחר, לפחות לחברות הקטנות כי גם כאן בחברה שאני בעצם מייצג, יש לה 250 עובדים.

מיקי לוי: אתה לא מאשים את רשות המסים.

מיקי לוי: היא רק מבצעת את תפקידה.

מאיר חמו: נכון.

מירב בן ארי: רשות המסים ישבה כאן ואם לא התעקשנו, הם לא היו מורידים את הריבית.

מירב בן ארי: יש דברים שרשות המסים יכולה לבוא ולומר שהיא לא רוצה להיות מפרקת של עסקים.

מיקי לוי: הם מבצעים מדיניות.

מיקי לוי: יחליט השר.

מירב בן ארי: חבל שהמדיניות הזו נקבעה בקדנציה הקודמת.

מיקי לוי: ממש לא.

מירב בן ארי: מה אתה אומר?

מכלוף מיקי זוהר: מה שהוא אומר, זה דבר נכון.

מיקי לוי: מ-2010.

מכלוף מיקי זוהר: האורכה שאנחנו מבקשים, מעבר ל-31 ביולי, זה זמן סביר שיהיה אפשר גם לגביו לעשות בדיקות ולדון בעוד נושאים.

מכלוף מיקי זוהר: הזמן הזה שהוא זמן קצר, הוא זמן שבסופו של דבר יביא לסגירה רבה של חברות ולכן אנחנו רוצים את האורכה הזאת ועכשיו אנחנו בודקים זימון לערן יעקב.

מכלוף מיקי זוהר: מישהו רוצה לומר משהו לפני שאני מסכם את הדיון?

שמואל חרסט: משפט אחרון, אם אפשר.

שמואל חרסט: מכיוון שיש אפליה בין החברות שכבר עברו את השלב של פסק הדין לבין חברות שבהליך משפטי, אם אפשר בינתיים להקפיא את הליכי הגבייה, נושא ההיטל, עד שהוועדה שיושבת כאן תקבל החלטות ותגיע להסדר עם פקידי השומה כפי שעשינו עם המסעדות.

שמואל חרסט: גם בנושא של עובדים זרים, כרגע להקפיא את הגבייה של ההיטל לפחות לחודשיים-שלושה עד שנראה לאיזה הסדר נגיע.

שמואל חרסט: אולי נגיע לאותו הסדר כמו במסעדות אבל כרגע אין בכלל הסדר וזה לשלם את הכול מזומן.

מכלוף מיקי זוהר: תגובת משרד האוצר ורשות המסים לדברים שהועלו כאן.

אלישיב ממן: כמו שהסברתי קודם.

אלישיב ממן: היו כאן מספר דיונים לגבי הנושא של ההקלות.

אלישיב ממן: היה פסק דין בעליון שקיבל את העמדה שלנו והגיעו למתווה הקלות חדש.

אלישיב ממן: המתווה הזה מבחינתנו הוא מתווה סופי.

שמואל חרסט: המתווה שלכם כולל גם את ענף הבנייה?

שמואל חרסט: זה גם היטל.

אלישיב ממן: המתווה שלנו כולל את כל מה שנכלל בפסק הדין בעליון לגבי המסתננים ויש פירוט מאוד מאוד גדול בתוך המתווה.

אלישיב ממן: הוא מפרסם באתר רשות המסים.

אלישיב ממן: (היו"ר משה גפני)

משה גפני: מה עם אורי שיינין?

טמיר כהן: לא דיבר.

טמיר כהן: לא רצה לדבר.

משה גפני: אין דבר כזה.

אורי שיינין: לא ביקשו.

משה גפני: אני מבקש.

אורי שיינין: אני מסכים עם האמירות של חברת הכנסת בן ארי ושל חבר הכנסת מוסי רז.

אורי שיינין: אני חושב שהאמירות של חברי הכנסת נכונות.

אורי שיינין: קשה לומר עסק כזה כן ועסק כזה לא.

אורי שיינין: אם יש דיון, יש דיון על הכול.

אורי שיינין: האירוע כאן הוא אירוע של חצי מיליארד שקלים וחשוב לומר את זה ולשים את זה על השולחן.

אורי שיינין: לגבי היטל מעסיקים בענף הבניין.

אורי שיינין: עלו כאן אמירות כלפי שר האוצר או כלפי הפקידות.

אורי שיינין: זה לא כזה משנה אבל צריך לשים את הדברים על השולחן מבחינה עובדתית.

אורי שיינין: כמו שכולם יודעים, ענף הבנייה למגורים, החלק שלו מתוקצב, 6.7 אחוזים.

אורי שיינין: קרי, 82 מיליארד שקלים.

משה גפני: לא הבנתי.

אורי שיינין: 87 מיליארד שקלים, זה החלק בתוצר של ענף הבנייה למגורים.

אורי שיינין: לא כל ענף הבנייה.

אורי שיינין: קרי, ה-100-150 מיליון שקלים אלה, הם לא שישה אחוזים, הם לא ארבעה אחוזים, הם לא שלושה אחוזים אלא הם בין 0.1 ל-0.2 אחוז.

אורי שיינין: הרי כולם יודעים, ונאמר כאן, שעובדים זרים מועסקים בעיקר בבנייה מאוד רוויה, במגדלים גבוהים, בבניינים שבאופן עקרוני המחיר שלהם הוא מחיר לא נמוך, שהמחיר שלהם לא נקבע כמו שאמר כאן חבר הכנסת רז - - -

קריאה: זה לא נכון.

קריאה: זה ממש לא נכון.

אורי שיינין: המחיר נקבע בסוף במקומות האלה בעיקר כמו שחבר הכנסת רז אמר בהיבטי הקרקע, בהיבטי שוק.

משה גפני: ההסברים לא מעניינים.

משה גפני: תגיד מה התוצאה.

אורי שיינין: השורה התחתונה, המחיר, אם נפחית את ההיטל - - -

משה גפני: זה לא משפיע על מחיר הדירות.

משה גפני: זה משפיע על הקופה שלכם.

אורי שיינין: נשאלת השאלה האם נכון להפחית 100 מיליון שקלים כדי להגדיל את רווחי התאגידים והקבלנים.

קריאה: אתה לא מגדיל את הרווחים.

אורי שיינין: ולממן אותם באמצעים אחרים.

אורי שיינין: השאלה היא אם נאמר לו שאנחנו החלטנו לקחת מכל אחד מאזרחי ישראל עוד 20 שקלים כדי שהתאגידים והקבלנים יקבלו עוד 100 מיליון שקלים.

אורי שיינין: אני חושב שהתשובה היא חד משמעית לא.

אורי שיינין: אם מישהו חושב אחרת, בבקשה, שיעלו הצעת חוק כזאת.

משה גפני: זה בסדנה אצלכם להגיד את זה.

משה גפני: אתה יושב כאן מולנו ואתה אומר לנו שקודם כל צריך לקיים דיון כולל.

משה גפני: אי אפשר לקיים דיון פרטני על נושא מסוים.

משה גפני: אנחנו קיימנו אתכם דיון פרטני על החקלאות וביטלנו יחד אתכם את היטל העובדים הזרים בחקלאות.

משה גפני: כבר היו דברים מעולם.

איתן ברושי: עוד מעט צריך לחדש את ההחלטה.

משה גפני: לא צריך לחדש שום דבר.

משה גפני: אל תציע הצעות כי הם עוד יקבלו אותן.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה מוריד את המחיר של הדירות או לא מוריד את המחיר שלהן, אתם באתם לכאן, לכנסת - - -

קריאה: לא מוריד.

משה גפני: לא מוריד, כן מוריד, בסדר, נדבר על המוריד ולא מוריד.

משה גפני: חלק גדול מהכסף כשבן אדם קונה דירה, הוא נותן לכם.

משה גפני: הרי הוא לא קונה דירה במחיר שלה.

משה גפני: אם הוא היה קונה דירה במחיר שלה, בעיית הדירות הייתה נפתרת.

משה גפני: אתם גובים כסף.

משה גפני: יש לכם הזדמנות חגיגית ואתם גובים כסף.

משה גפני: אותו דבר עם ההיטל על העובדים הזרים.

משה גפני: נדבר על הבנייה לפני שאנחנו מדברים על המסעדות, שם יש עוד בעיות.

משה גפני: מה זה משנה אם זה מוריד את המחירים או לא מוריד את המחירים?

משה גפני: כתוצאה מההיטל הזה שאמרתם לנו שצריך אותו בגלל שצריך עובדים ישראלים, באו עובדים ישראלים?

משה גפני: התשובה היא לא.

קריאה: לא באו עובדים ישראלים.

משה גפני: עם כל הכבוד, אתם רוצים להתווכח אתו, תלכו לפריימריס.

משה גפני: לא עכשיו בדיון.

משה גפני: זה חד משמעית ברור שלא.

משה גפני: זה לא שינה דבר וחצי דבר בנוהל ובנוהג שמתנהל בבניית בניינים.

משה גפני: זה מאוד לא נכון ומאוד לא קשור לעניין.

משה גפני: אנחנו סבורים שזה פשוט עובדתית לא נכון.

משה גפני: זאת פגיעה ברווחים שלכם שאתם רוצים להרוויח מאזרחי המדינה.

משה גפני: אני מתכוון לפנות לשר האוצר לגבי ההיטל על העובדים הזרים בבנייה.

משה גפני: אני הולך לדבר אתו על העניין הזה.

משה גפני: אני מקווה שאני אשמע שם אוזן קשבת.

משה גפני: אני מתכוון ללכת לדבר עם שר הפנים לגבי ההיטל על העובדים הזרים במסעדות.

משה גפני: לשר הפנים יש מה לומר בעניין הזה ואני רוצה לדבר אתו על כך.

משה גפני: גם לגבי המלונות.

משה גפני: לגבי המלונות אני צריך לדבר עם שר התיירות.

משה גפני: במידה ולא ניענה, נצטרך ללכת לחקיקה שכבר מתחילה בהליך כזה אלא אם כן נשמע סיבות שאנחנו נשתכנע מהן שזה מה שצריך לעשות.

משה גפני: אורי, הסיבות שאתה אמרת לא מקובלות עלינו.

משה גפני: לא מקובלת עלינו המציאות הזאת שבה אתם סבורים שהכסף של ההיטל הזה הוא כסף שבסופו של דבר מביא עובדים ישראלים.

משה גפני: אין דבר כזה.

אורי שיינין: שומר על השכר שלהם.

קריאה: אלה עובדים אחרים בכלל.

משה גפני: זה לא נאמר כאן.

משה גפני: אתה רוצה שאני אחזור על זה?

משה גפני: זה לא נאמר.

משה גפני: אני אפנה לשרים.

משה גפני: אם אנחנו נראה שהדבר הזה לא מתקדם, יכול להיות שנלך על חקיקה.

איתן ברושי: אדוני, משפט אחד.

איתן ברושי: אני רוצה לומר דבר תורה.

איתן ברושי: על זה אפשר לומר תבן ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשה.

איתן ברושי: בדיוק זה המשפט שמתאים.

מיקי לוי: תסביר.

איתן ברושי: אני אסביר.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש מבין מה אמרתי.

משה גפני: גם מיקי מבין.

איתן ברושי: מדינה שלא מייצרת עובדים מקצועיים, מדינה שלא מאפשרת גם לענפים הרלוונטיים לממן שכר שהוא מעבר למינימום, היא לא יכולה לבוא בטענות למי שמבצע את התפקיד שלו ובלי עובדים לא יכול.

איתן ברושי: אתם באתם לכאן לבקש מאתנו להביא 20,000 עובדים מסין לבניין ועד עכשיו לא עשיתם את זה כמו שצריך כי אתם לא יכולים לוותר על יהודה ושומרון.

איתן ברושי: מבחינתנו אנחנו צריכים להיות יותר נחושים מול הממשלה.

איתן ברושי: הממשלה לא מכשירה עובדים מקצועיים, הממשלה לא יכולה לבוא בטענות כלפי מי שבונה את הארץ ועוד להטיל עליו קנס.

איתן ברושי: אתם לא מבינים מה שאתם עושים.

איתן ברושי: אני מבקש ממך גפני להיות יותר ברור.

איתן ברושי: לא יכולים להפוך את הענפים שבקושי מתקיימים למי שממלא את קופת האוצר.

איתן ברושי: זה מה שאתם עושים עם הסיעוד ועם החקלאות.

איתן ברושי: אומר גפני שהורדנו את המס על מעסיקים, אבל זה היה בקושי.

איתן ברושי: שר האוצר לא הסכים.

איתן ברושי: התווכחנו אם זה שלוש או חמש וגם חמש נגמר.

איתן ברושי: ממה יממנו?

איתן ברושי: מזה שאין פיצוי על המים יממנו עובדים?

מיקי לוי: אבל עכשיו אנחנו בבנייה.

איתן ברושי: אותו דבר בבנייה.

איתן ברושי: אתם למדתם את זה באוניברסיטה אבל אתם לא יודעים מה קורה בחיים.

איתן ברושי: אתם מדלקמים כאן את הספרים.

איתן ברושי: אתם לא יודעים מה קורה בשטח.

משה גפני: די.

משה גפני: מה אתה רוצה?

מיקי לוי: ברושי, אני מגן עליהם.

איתן ברושי: אני לא מגן עליהם.

איתן ברושי: הוא מגן עליהם כי הוא היה סגן שר האוצר.

איתן ברושי: אתם לא יכולים לבלבל את המוח לאנשים האלה.

איתן ברושי: יש להם יבלות על הידיים.

מיקי לוי: גם אם הם יאמרו לך עכשיו כן, זה לא בידם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודיע שאני אדבר עם השרים.

משה גפני: אם אני אראה שיש התקדמות בעניין הזה – טוב.

משה גפני: אם לא, כנראה נלך לחקיקה.

משה גפני: תודה.