ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 657, 2018-07-08 10:00

ניסן סלומינסקי: טוב, בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: ואנחנו נמצאים בשבועיים האחרונים לפני הסיום, ויש לנו רצון עז לסיים חוקים שאפשר לסיים אותם.

ניסן סלומינסקי: ולכן אנחנו גם עושים את הישיבות בימי ראשון, וגם מאריכים כמה שאפשר, מוסיפים שעות וימים כדי לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: חוק הירושה, למעשה העברנו אותו, אבל נשארה נקודה אחת שיש צורך ללבן אותה ולשנות, ולכן אני הגשתי רוויזיה, כדי שאפשר יהיה לפתוח את החוק ולעשות את התיקון.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחבריי חברי הכנסת, בוקר טוב לאנשי הממשלה – לאט-לאט מצטרפים – בוקר טוב לנציגת השלטון המקומי.

ניסן סלומינסקי: זהו, אז אני מצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרוויזיה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד הרוויזיה – פה אחד

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה התקבלה.

ניסן סלומינסקי: ולכן אני יכול לפתוח את חוק הירושה שהעברנו.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להציג?

יגאל-עם פז: אני אציג את עיקר עניין הרוויזיה, מדוע התכנסנו.

יגאל-עם פז: בדיון האחרון שבו הצבענו על החוק לקריאה שנייה ושלישית עלתה נקודה לפיה אחד העקרונות שאנחנו עמדנו עליהם בגיבוש החוק הוא שכשקיימים שני חובות במקביל, חוב לנושא ציבורי, למשל יכול להיות רשות מקומית, ביטוח לאומי, המדינה; ובמקביל יש חוב לגוף פרטי, זה יכול להיות למכולת, לחברת פלאפון.

יגאל-עם פז: אז אנחנו אמרנו שהחוב הזה חוסם את הגבייה של החוב זה בהליך החלופי, והחוב זה חוסם להיפך.

יגאל-עם פז: זאת אומרת, החסימה היא הדדית.

יגאל-עם פז: כשהרציונל היה באמת ללכת בהליך החלופי למקרים היותר פשוטים, המקרים היותר נקיים נקרא לזה, שאנחנו הולכים על הליך שהוא הליך חדש.

יגאל-עם פז: יש את ההליך הרגיל של חוק הירושה, אנחנו לא מבטלים אותו, הוא ממשיך להתקיים, ואנחנו רצינו ללכת באמת על המקרים היותר קלים, במירכאות, ואותם להעביר למסלול החלופי.

יגאל-עם פז: יחד עם זאת, בדיון היו פה נציגי מרכז השלטון המקומי, שטענו שהתנאי הזה ייצר קשיים על היישום של המתווה באופן שיחסום הרבה מאוד מהאפשרויות לממש אותו במקרים שבהם יהיה חוב גם כאן וגם כאן.

יגאל-עם פז: ולכן אנחנו רצינו לקבל נתונים.

ניסן סלומינסקי: הטלנו על ענת לקבל נתונים, וקיבלנו נתונים בהפתעה.

ענת הר אבן: קיבלתי נתונים של שתי רשויות מקומיות, של עיריית באר שבע ושל עיריית תל אביב.

ענת הר אבן: מבחינת עיריית באר שבע, ההצלבה של חייבים שלהם שהם נפטרים והם חייבים גם במערכת ההוצאה לפועל זה 25%.

ענת הר אבן: הנתונים של עיריית תל אביב, כבר אמרנו אותם כמה פעמים במהלך הדיון, רק לא רצינו להתבסס עליהם כי זה היה נתון יחיד, זה היה הצלבה של 14.5%.

ענת הר אבן: ואחר כך החלטנו גם לעשות הצלבה בין שתי המערכות שלנו.

ענת הר אבן: עכשיו, זה לא טריוויאלי שאנחנו עושים הצלבה בין שתי המערכות שלנו, כי אלה שתי מערכות שאנחנו מנהלים אותן בנפרד, כל אחד רשום כמאגר נתונים נפרד.

ענת הר אבן: ואז מצאנו שיש הצלבה של 49% מהחייבים שהם בהוצאה לפועל, שהם גם חייבים נפטרים במרכז לגביית קנסות.

ניסן סלומינסקי: כשהמרכז לגביית קנסות זה חוב ציבורי, והחלק השני זה חובות פרטיים.

ענת הר אבן: נכון.

ענת הר אבן: ואז הנתונים הובאו בפני משרד המשפטים, ששקל את עמדתו מחדש, ולכן ביקש את השינויים כפי שהוא מבקש כיום.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז מה השינוי?

יגאל-עם פז: אני אסביר שבסופו של יום אנחנו רוצים לעשות חוק שהוא ייטיב עם הציבור, שהוא יועיל.

יגאל-עם פז: ואם בסופו של יום הגענו למסקנה שעם חלק מאוד מאוד גדול של המקרים לא יכול להשתמש בו, אז אנחנו עשינו חשיבה מחדש והסכמנו כן להתגמש מבחינת העקרונות שלנו, וכן לוותר על התנאי הזה שציבורי חוסם פרטי ופרטי חוסם ציבורי, באופן שמאפשר גבייה גם של אלה וגם של אלה.

יגאל-עם פז: כאשר קיימים שני עיקולים, כפי שהסביר פה נציג של איגוד הבנקים שלא נמצא פה כעת, מה שהבנק עושה, הבנק ממילא מחלט פריט בסוף.

יגאל-עם פז: זאת אומרת, כשיש לו עיקול מקביל של גורם פרטי, ואחרי זה עירייה באה ומבקשת לממש את החוב שלה, אז הבנק בעצם מעביר את החלק היחסי בהתאם לסכום החובות.

יגאל-עם פז: עכשיו, אם יש בבנק הרבה מאוד, אז יש להניח שמלוא הסכום ימומש.

יגאל-עם פז: ואם אין מספיק, אז הוא ייתן את החלק היחסי בהתאם לסכומי החובות של שני הגופים.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז מה הנוסח שאתה מציע?

יגאל-עם פז: למעשה אנחנו מחקנו את התנאים האלה.

יגאל-עם פז: הסעיף הראשון זה סעיף 125ג(א)(1)(ז).

יגאל-עם פז: יש שמה את התנאי שמחקנו אותו, ש"אין תיק הוצאה לפועל שתלוי ועומד נגד העיזבון לטובת זוכה שאינו הרשות".

קריאה: בעמוד 3.

יגאל-עם פז: בעמוד 3, כן.

יגאל-עם פז: אז מחקנו את התנאי הזה.

יגאל-עם פז: וכפועל יוצא גם מחקנו בסעיף קטן (ב) את האפשרות של הממונה על הגבייה לבקש ממנהל מערכת ההוצאה לפועל את המידע על התיקים, כיוון שכבר אין בזה צורך.

ניסן סלומינסקי: זה בעמוד 4.

יגאל-עם פז: במקביל, גם בחלק השני של ההוצל"פ מחקנו את ההופכי.

קריאה: עמוד 15.

יגאל-עם פז: עמוד 15, עמוד אחד לפני אחרון.

יגאל-עם פז: סעיף קטן (ח), שאמר שהבנק, ברגע שהוא רואה שיש לו עיקול, אז הוא לא מאפשר גם לפרטיים לממש.

יגאל-עם פז: אז גם את התנאי הזה מחקנו כפועל יוצא, כדי שזה יהיה מקביל.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: מירה, מה אתם אומרים על זה?

מירה סלומון: אנחנו מברכים על התיקון, כמובן, אדוני.

מירה סלומון: אנחנו חושבים שהוא נכון.

מירה סלומון: אני מזכירה שנקודה נוספת שאדוני ביקש להרהר בה ולקבל החלטה במועד של הרוויזיה היא הבקשה שלנו, שבחלוף איקס שנים שבכל זאת שום דבר לא מתקדם מבחינת תיק הירושה, אפשר יהיה לחלט את יתר הכספים שעומדים - - - החובות שעדיין נשארו, מכיוון שמסתבר שאף אחד מהצדדים האחרים, כולם ישבו על זכויותיהם, אף אחד לא קידם את תיק הירושה, אז אפשר יהיה גם את מה שנשאר כרגע תלוי, אפשר יהיה - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, מאחר שהרוויזיה הייתה כאן רוויזיה פרטנית רק על הסעיף הזה, אז אנחנו נמשיך להרהר בזה.

ורד קירו-זילברמן: רק על הנושא הזה של הכפילות.

מירה סלומון: בדיון הקודם אדוני דיבר על שני הנושאים.

ורד קירו-זילברמן: אבל הרוויזיה לא.

ניסן סלומינסקי: כנראה הרוויזיה הייתה רק על נושא אחד.

מירה סלומון: - - -

ורד קירו-זילברמן: לא, ממש לא.

ורד קירו-זילברמן: תבדקי בפרוטוקול, אני אמרתי את זה.

ניסן סלומינסקי: כדי לא לעכב את זה, אז נמשיך להרהר.

מירה סלומון: כן כן כן, ברור.

ניסן סלומינסקי: אז אם כך, מה שאנחנו צריכים לעשות זה לאשר מחדש את הנוסח עם המחיקות האלו.

ורד קירו-זילברמן: לאשר את השינוי הספציפי הזה.

ניסן סלומינסקי: את השינוי או ממילא לאשר את החוק.

ורד קירו-זילברמן: החוק אושר למעשה, אבל מה שאנחנו מאשרים זה את השינוי.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, אז נאשר את השינויים.

ניסן סלומינסקי: טוב, על דעת כולם נציע לאשר את השינויים האלה, כפי שפירטו עכשיו את המחיקות של הסעיפים הרלוונטיים.

ניסן סלומינסקי: ונצביע על זה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את זה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד, תראה מה זה.

יגאל-עם פז: לפעמים יש הסכמות רחבות.

ניסן סלומינסקי: כן, הסכמות רחבות מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: כשמשרד המשפטים מתגמש, תראה כמה הסכמות יש.

יגאל-עם פז: לקחנו לתשומת ליבנו.

יגאל-עם פז: אנחנו תמיד גמישים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לאט-לאט עוזרים לכם להיות גמישים, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: טוב, אז היה נעים מאוד.

ניסן סלומינסקי: הישיבה הסתיימה.