ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 850, 2018-08-08 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: גילוי נאות, אני אומר בוקר טוב לאחיין שלי, למי שלא יודע.

אלי אלאלוף: בוועדה הזאת לפחות פוגשים קצת משפחה.

שמרית גיטלין-שקד: עושים עוד דברים טובים.

אלי אלאלוף: היום 8 באוגוסט 2018, כ"ז באב תשע"ח, השעה 09:05.

אלי אלאלוף: אנחנו נמצאים ברוויזיה שביקשתי.

אלי אלאלוף: קודם כול נפתח את הרוויזיה, זאת הפרוצדורה?

שמרית גיטלין-שקד: אפשר קודם כול לקיים דיון.

ענת כהן שמואל: אתה יכול לשמוע קצת מה קיבלנו, ומה רוצים להציע.

אלי אלאלוף: כבר יודעים מה תהיה ההחלטה.

אלי אלאלוף: היום ההחלטות הן פה אחד.

שמרית גיטלין-שקד: אנחנו רוצים להצביע על פתיחת הרוויזיה?

אלי אלאלוף: נצביע על פתיחת הרוויזיה.

אלי אלאלוף: מי בעד פתיחת הרוויזיה?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אין נגד.

אלי אלאלוף: היום הכול ילך ככה.

אלי אלאלוף: התלבטנו סביב פרסום של החומר הזה, איך הוא נקרא?

שמרית גיטלין-שקד: אספרטיים.

אלי אלאלוף: אספרטיים.

אלי אלאלוף: ואחרי הבדיקה שהיועצת המשפטית שלנו עשתה גם לגבי אירופה, גם באירופה מציינים את זה, ואין שום סיבה שאנחנו לא נעשה את זה, במיוחד שיש סכנות בעיקר לילדים עד גיל שלוש, ואלו סכנות בלתי הפיכות.

אלי אלאלוף: אז אין שום סיבה שנסתיר את זה מהציבור.

אלי אלאלוף: דווקא משרד הבריאות, שתפקידו לשמור על הבריאות של כל אזרחיו, גם כן אמור לתת לזה הגנה.

אלי אלאלוף: לכן אנחנו בעד להחזיר את זה.

אלי אלאלוף: אמרו לי שהזמינו אם של ילד.

ענת כהן שמואל: כן, אפרת.

אלי אלאלוף: מי זאת?

אפרת גפן: אני.

אלי אלאלוף: קודם כול נשמח לשמוע אותך.

אפרת גפן: אני אימא לילדה שחולה ב-PKU – Phenylketonuria.

אפרת גפן: אני לא יודעת מי יודע, מי לא יודע, אני אגיד את זה בקצרה.

אפרת גפן: בעצם מי שחולה במחלה הזאת אז יש לגוף שלו בעיה לפרק את חומצת האמינו, שזה פנילאלנין, שחלק מזה הם אספרטיים.

אפרת גפן: אלו ילדים ואנשים חולים שחיים תחת דיאטה, כשכל מה שקשור לחומצה - - -

אלי אלאלוף: תסלחי לי, זה תוספת כוח של מאה אחוז.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת ג'מעה, בוקר טוב.

ג'מעה אזברגה: מה נשמע?

ג'מעה אזברגה: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אפרת גפן: בעצם כל מה שקשור לחלבון אסור להם לאכול, או במידה ממש ממש מועטה ומבוקרת, כמובן.

אפרת גפן: מה שקורה לגבי האספרטיים, לא תמיד – לפעמים כן ולפעמים לא – אנחנו רואים שזה מצוין במזונות.

אפרת גפן: וגם אם כן, ממש בקטן, לפעמים רק באנגלית מאחורה.

אפרת גפן: מבחינתנו אנחנו רוצים שזה יופיע בהדגשה, כמו המוצרים שהם ללא גלוטן, שזה כבר מופיע בחזית של האריזה בצורה שההורים רואים את זה.

אפרת גפן: אני יכולה להגיד לך שלפעמים זה נמצא במשחות שיניים של ילדים ששמים כדי שזה יהיה קצת מתוק.

אפרת גפן: מאוד קשה לילדים גם ככה עם כל הדיאטה, ולנו כהורים, להסתכל ולחפש איפה כן ואיפה לא, אז חשוב לנו שזה משהו שיופיע בהדגשה.

אפרת גפן: שוב, במזונות שזה קיים שזה יופיע, כי יש כאלה שגילינו אחר כך שזה לא מופיע, למרות שהחומר הזה קיים.

אלי אלאלוף: מה שלום הילדה?

אלי אלאלוף: בסדר?

אפרת גפן: כן, מטופלת.

אלי אלאלוף: משרד הבריאות רוצה להסביר לנו?

אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, אני מציע שאנחנו נהיה אחרונים בהתייחסות.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה להתייחס?

אלי אלאלוף: נציגות התעשיינים?

אלי אלאלוף: אין לכם התנגדות.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: הנציג של משה, אין לך התנגדות?

דן קדרון: יש הרבה נכים שמשתמשים בחומר הזה, בסוכרזית ובכל הדברים האלה.

דן קדרון: אני גם משתמש בזה.

דן קדרון: באמת אומרים שזה לא הכי בריא, אבל יש אנשים שפשוט לא יכולים לעכל סוכר, אז זה עוזר לנו המון.

דן קדרון: אבל אני חושב, היושב-ראש, יכול להיות שזה טוב באמת, כי זה יפתור בעיה כשזה יהיה מסומן.

אלי אלאלוף: אז אין לנו ברירה, אלא להגיע למשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: בבקשה, יוסי.

אלי גורדון: יוסי שדה, אחראי על תחום תוספי מזון, הוא יתייחס לכל זה.

אלי אלאלוף: בבקשה, יוסי.

יוסי שדה: לגבי נושא של אספרטיים.

יוסי שדה: ראשית, הוא תוסף מזון מותר במדינת ישראל למגוון גדול מאוד של מוצרים, לאחר שנחקר 30 שנה.

יוסי שדה: זה תוסף המזון הממתיק שנחקר הכי הרבה שנים, ועבר את הכי הרבה המחקרים, ונמצא שאין שום סיבה לא לעשות בו שימוש ראוי כמו שהוא נעשה במדינת ישראל.

יוסי שדה: כלומר, לקצוב כמות זה לא מסכן אף אחד, למעט הקבוצה של חולה ה-PKU, שהיא קבוצה מיוחדת במינה, ולכן ההתייחסות שלנו היא פרטנית.

יוסי שדה: היא מודגשת אפילו במסגרת כדי לא לגרום חלילה נזק למי שלא אמור להיגרם לו נזק.

יוסי שדה: אין שום בעיה עם הצריכה של אספרטיים, זה קיים בכל ארצות העולם, באירופה, בארצות הברית, בקנדה, בניו-זילנד, באוסטרליה, בכל המדינות בעולם עושים שימוש בתוסף הזה.

יוסי שדה: אנחנו לא מאשרים אותו לשימוש במזונות לגילאים אפס עד שלוש, אף-על-פי שאם מישהו יצרוך את זה לא ייגרם לו איזשהו נזק.

יוסי שדה: אבל לטווח ארוך לא היו מספיק מחקרים כדי שיתייחסו לקבוצת הגיל הזאת ויגידו שזה מספיק בטוח.

יוסי שדה: ולכן אנחנו לא סומכים את ידינו על שימוש כזה לתינוקות ופעוטות, משמע – אפס עד שלוש.

יוסי שדה: יחד עם זאת, אין שום בעיה לצרוך את התוסף הזה, ולכן הוא קיים בכל המזונות.

אלי אלאלוף: ולכן מה ההמלצה שלכם?

יוסי שדה: בתקנות שקיימות היום – ההצעה שהובאה ביוזמת

יוסי שדה: כם מדברת על איזשהו שינוי נוסח שלמעשה מבחינתנו אין לנו איזושהי התנגדות לייצור של אספרטיים.

יוסי שדה: אנחנו חושבים שמאחר שאנחנו דוגלים בחקיקה בין-לאומית וביישור קו עם חקיקה בין-לאומית היינו מעוניינים שהנוסח יהיה באותו הנוסח הקיים בחקיקה האירופית, שגם מתייחס לאזכור המילה אספרטיים.

יוסי שדה: כי לא יעלה על הדעת שאם כבר אנחנו מדברים על אזכור המילה אספרטיים, שלא הייתה קיימת, אז כדאי להזכיר אותה באופן שבו היא קיימת בחקיקה הבין-לאומית, וזה בחקיקה האירופית.

יוסי שדה: אספרטיים לא מוזכרת בחקיקה בארצות הברית, היא לא מוזכרת בקנדה, היא לא מוזכרת בניו-זילנד.

יוסי שדה: באף חקיקה לא מוזכרת המילה אספרטיים באזהרות.

יוסי שדה: ולכן, אני אומר שאם אנחנו רוצים בכל זאת להזכיר אותה, ואין לנו שום התנגדות, אז להזכיר אותה בצורה שקיימת בחקיקה הבין-לאומית, משמע בחקיקה האירופית.

אלי אלאלוף: יש ליועצת המשפטית שלנו את הנוסח.

אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, ברשותך.

אלי גורדון: באופן עקרוני חקיקה אירופית, שדובר עליה יותר מפעם אחת במהלך המפגשים כאן סביב הסוגיה הזאת, היא כן מוכרת גם לנו, היא מאפשרת את הגמישות ליצרן או ל-business food, business operator, מה שנקרא, לסמן את השם המלא של התוסף ברשימת הרכיבים.

אלי גורדון: ואם היא לא מופיעה ברשימת הרכיבים בשם מלא אלא במס' אז לכתוב אזהרה אחרת.

אלי גורדון: השיקולים שעמדו כנגד עינינו כשכתבנו ויצאנו עם המסר שלנו מתבססים על יצירת איזשהו מכנה משותף רחב ביותר מבחינת האזהרה.

אלי גורדון: כמו שאמרנו וכמו שציינת, אנחנו כן רוצים להגן על כלל אוכלוסיית מדינת ישראל, לרבות חולי PKU.

אלי גורדון: ולכן, כבר מאז 1984, ועוד לפני, התוסף מאז שהוא נמצא בשימוש מלווה באזהרה כזו או אחרת שהשתנתה עם השנים, עם טכנולוגיות וכו'.

אלי גורדון: לסיכומו של דבר, אני מבין שאין באופן עקרוני התנגדות לאף אחד למסר ולאזהרה כפי שהוצגו על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה.

אלי גורדון: לכן, שוב, אנחנו אומרים כמו שיוסי אמר, גם האופציה הראשונה שהצענו לטעמנו היא טובה, גם האופציה הזאת, ולכן, להחלטתכם.

אלי גורדון: אם אין לאף אחד התנגדות חבל על הדיון.

אלי אלאלוף: אז נלך על האופציה השנייה.

שמרית גיטלין-שקד: לנוסח שמונח כאן בפנינו.

אלי גורדון: כן.

אלי אלאלוף: אז זה הנוסח שלנו?

שמרית גיטלין-שקד: אין התנגדות, זה בדיוק הנוסח הזה.

אלי גורדון: גם בנוסח הזה, גם בנוסח הקודם, אנחנו - - - המטרה, לכן אין לנו התנגדות.

אלי אלאלוף: תקראי אותו, בבקשה.

אלי אלאלוף: בואו נאפשר ליועצת המשפטית לקרוא.

שמרית גיטלין-שקד: אני אקריא.

שמרית גיטלין-שקד: בעצם יהיה כתוב: מכיל אספרטיים, בסוגריים, מקור של פנילאלנין.

שמרית גיטלין-שקד: שזאת בעצם האזהרה שדורשים באיחוד האירופי כשאין רישום של שם המוצר ברכיבים.

שמרית גיטלין-שקד: אנחנו בעצם נדרוש אותו תמיד.

שמרית גיטלין-שקד: כשהמוצר מכיל אספרטיים תהיה חובה בכל מקרה לכתוב את המילים: "מכיל אספרטיים (מקור של פנילאלנין).

שמרית גיטלין-שקד: " זאת המשמעות.

אלי אלאלוף: מקובל?

אלי אלאלוף: ג'מעה, מקובל?

ג'מעה אזברגה: כן, מקובל.

אלי אלאלוף: אם זה ככה, אנחנו שמחים להיפגש תמיד.

אפרת גפן: אפשר להוסיף משהו?

אלי אלאלוף: בבקשה, גב'.

אפרת גפן: אולי לא הבנתי נכון, אבל לפי מה שהם אמרו זה או שיהיה ציון של זה או שיהיה במספרים או באותיות כמו שזה מופיע – E951.

אלי אלאלוף: לא.

שמרית גיטלין-שקד: לא.

ענת כהן שמואל: לא.

אפרת גפן: זה גם וגם?

אפרת גפן: כי יש אנשים שלא ידעו מה זה, לצורך העניין.

אפרת גפן: אם תגידי לי E - - -

אלי גורדון: זאת הסיבה שכרגע מציעים משהו שיהיה גורף, גם אם ברשימת הרכיבים מופיע שם מלא.

אלי גורדון: זה מה שקורה היום למעשה ברוב המקרים - - -

שמרית גיטלין-שקד: באיחוד האירופי.

אלי גורדון: החקיקה פה תהיה קצת שונה מהחקיקה באירופה, ותהיה חובה של ציון שם מלא.

אפרת גפן: גם וגם?

שרון גוטמן: בחזית?

שמרית גיטלין-שקד: בעברית.

שמרית גיטלין-שקד: לאו דווקא בחזית.

שמרית גיטלין-שקד: לא, אין בחזית.

שמרית גיטלין-שקד: זה לא יהיה בחזית.

אלי גורדון: זה לא יהיה בחזית.

אפרת גפן: אין אפשרות שזה יהיה בחזית?

שמרית גיטלין-שקד: אבל זה יהיה במסגרת.

אלי גורדון: כדי שנסב את תשומת ליבו של הצרכן המתעניין בסוגיה זה יהיה מודגש.

קריאה: באותו גודל של האותיות, לא?

שמרית גיטלין-שקד: זה חובה של שליש גודל אותיות שם המזון.

אלי גורדון: אלו ההסדרים הקיימים.

שמרית גיטלין-שקד: אז אפשר להצביע.

שמרית גיטלין-שקד: זה התיקון היחידי.

שמרית גיטלין-שקד: במסגרת, רק בעברית.

אלי אלאלוף: זה לא ברור?

אלי אלאלוף: אפשר לכתוב מילים קשות כאלה בעברית?

שמרית גיטלין-שקד: האמת שלא כתובה שפה.

שמרית גיטלין-שקד: שרון, מה לעניין שפה?

שמרית גיטלין-שקד: לא כתוב כאן.

אלי גורדון: כל הוראות הסימון הן בעברית, זה מתוקף החוק.

אלי אלאלוף: אבל זה לא טוב שזה יהיה בעברית, כי אחת הנקודות שרצינו זה שזה יאפשר לייצא.

ג'מעה אזברגה: למה זה לא יהיה גם בערבית?

אלי אלאלוף: וגם בערבית, למרות שהיא כבר לא שפה רשמית, לצערנו.

שמרית גיטלין-שקד: אבל הוא אומר שזה נובע מהחוק.

ג'מעה אזברגה: אבל במצב עד עכשיו היא גם לא הייתה רשמית.

ג'מעה אזברגה: המצב הקיים נכון להיום שרושמים בכל המוסדות.

ג'מעה אזברגה: נכון להיום לפני החוק, גם אחרי החוק, אגב, נשארה באותו מעמד שהיה לפני החוק, כביכול רושמים בשפה הערבית גם במוסדות הממשלתיים שהם משתמשים בזה.

אלי אלאלוף: לדעתי, חייב להיות גם בשפה הלועזית, באותיות לועזיות, כדי שזה יהיה שיווקי גם בחוץ לארץ.

אלי אלאלוף: חבל.

אלי גורדון: כשמייצאים את המזון ממדינת ישראל לחוץ לארץ, מה שיחול על אותו מזון אלו הוראות סימון במדינת היעד.

קריאה: זה לא משנה.

אלי גורדון: זה כבר לא משנה לי.

אלי גורדון: מה שכן, צריך לקחת בחשבון שמוצרי מזון מיובאים כבר מסומנים במסר כזה או אחר.

אלי גורדון: אולי משעמם, אבל אני אחזור.

אלי גורדון: אחת הסיבות שיצרנו את הנוסח כמו שיצרנו אותו זה כדי לשלב את כל הווריאציות של מוצרי מזון שמגיעים מכל מיני מדינות, ולהגיע למצב שבו הנוסח הוא יחסית גנרי.

אלי גורדון: אבל גם הנוסח הזה מקובל עלינו.

אלי אלאלוף: והפרסום בערבית?

ג'מעה אזברגה: בעברית ובערבית.

אפרת גפן: סליחה, אבל יש לנו גם בתי חולים מהמגזר, וזה חשוב.

אלי אלאלוף: גב', מדברים רק ברשות כדי שזה יהיה אפקטיבי.

ג'מעה אזברגה: תשמע, בכל זאת יש צרכנים במגזר שמשתמשים בשפה הערבית.

אלי אלאלוף: מה קורה בפרסום בערבית?

ג'מעה אזברגה: אם ליצוא עושים את זה בערבית למדינות דוברי ערבית, על אחת כמה וכמה צרכנים שהם 20% מאוכלוסיית המדינה.

אלי גורדון: גם אם מזון יוצא לחוץ לארץ - - -

ג'מעה אזברגה: לדעתי צריך.

ג'מעה אזברגה: היום רושמים ברוסית ובאמהרית.

אלי אלאלוף: בסימונים.

אלי גורדון: סימון בעברית זאת החובה.

אלי אלאלוף: בפרסומים האחרים על מזון אחר יש פרסום בערבית?

אלי גורדון: אין חובה של זה.

אלי גורדון: הדבר היחידי ,ממה שאנחנו זוכרים וממה שעשינו פה, אלו תקנות של חנק שבהן חובה לכתוב בשתי שפות, גם בעברית וגם בערבית.

אלי גורדון: אבל שם הסיכון הוא הרבה יותר רחב, ולמעשה אוכלוסיית היעד היא הרבה יותר רחבה.

אלי גורדון: מדובר באזהרה מפני חנק מכל מיני מזונות, פיצוחים, נקניקיות, וכדומה.

אלי גורדון: זאת אומרת, על כל קהל היעד שאלו ילדים מגיל אפס עד חמש.

אלי אלאלוף: שם צוין במיוחד שזה יהיה גם בערבית?

אלי גורדון: כן, שם ברמת התקנות חייבנו.

אלי אלאלוף: זה היה פרסום המזון היחיד שסומן?

אלי גורדון: כן, זה מה שזכור לי בשלוף כרגע.

שרון גוטמן: כן.

אלי גורדון: ואם שרון מאשרת, אז זה בטוח.

שרון גוטמן: זה מה שאני זוכרת, שאזהרת החנק גם בערבית, ושם באמת - - -

אלי אלאלוף: הוא מדבר על הזיכרון שלך או שלא?

אלי גורדון: אני מדבר מהזיכרון שלי, אבל היא מאשרת, היא היועצת המשפטית.

אלי אלאלוף: כל הסימון של המזון פה, מזכירה לנו היועצת המשפטית, כולו רק בעברית, לצערנו.

אלי אלאלוף: לא היינו מספיק ערניים.

ג'מעה אזברגה: אני מציע, אני גם חושב שזה גם הגיוני – אנחנו מדברים על נושא שנוגע לבריאות, ובסך הכול זה להעיר את תשומת לבו של הצרכן בשפות גם חוץ מהעברית, זה לא יזיק לאף אחד.

ג'מעה אזברגה: ברגע שמייבאים מזון מה זה משנה.

ג'מעה אזברגה: זאת אומרת, זה לא עולה לבקש מהחברות או לחייב את היצרנים לרשום את זה בערבית.

אלי אלאלוף: אבל זה לא רק לייבא אלא זה לייצר פה במקום.

אלי אלאלוף: אם אתה מייצר פה במקום למה לא לפרסם כבר בערבית?

ג'מעה אזברגה: כן, בדיוק, אם מייבא או מייצר, זה ללא עלות.

אלי גורדון: באופן עקרוני החקיקה מחייבת סימון בשפה העברית.

אלי אלאלוף: אפשר להתחיל היום לשנות חקיקה.

אלי גורדון: אפשר הכול.

אלי אלאלוף: לפחות להצדיק את הנסיעה של ג'מעה.

אלי גורדון: אפשר לסמן גם בשפה נוספת לפי החקיקה, וברוב התעשייה המקומית – יתקנו אותי אם אני טועה – ברוב המקרים הסימון הוא בשתי שפות, ויש הלימה בין מה שכתוב בעברית לבין מה שכתוב בערבית.

אלי גורדון: זה מבחינת מוצרי המזון שמיוצרים בארץ.

אלי אלאלוף: הנה, נתת פתרון.

אלי גורדון: אבל שם זה וולונטרי.

אלי אלאלוף: אז בוא נקבע שכל פרסום - - -

אלי גורדון: סליחה שאני עוצר, זה עם דגש על וולונטרי.

אלי גורדון: מה משמעות הדבר?

אלי גורדון: שהיצרן יכול, הוא רשאי, לא חייב.

אלי אלאלוף: אני לא יועץ שיווקי, אבל כדאי לו לפרסם גם בערבית.

אלי גורדון: זה מבחינת החקיקה.

אלי גורדון: זה ברור.

אלי גורדון: זה מה שעושים בדרך כלל.

ג'מעה אזברגה: אני מבקש להכניס לפרוטוקול שיהיה גם בערבית.

אלי אלאלוף: לא לפרוטוקול, לתקנה.

אלי גורדון: אבל, חברים, יש בערבית סימון על האריזה הזו?

שמרית גיטלין-שקד: לא.

יוסי שדה: שמרית, החוק הוא לפי 1145, יש תקן.

יוסי שדה: החלק המילולי של פרטי הסימון הנדרשים בתקן יהיה בעברית.

יוסי שדה: "מותר שסימון זה יהיה גם בלועזית, בתנאי שיכלול את כל הפרטים הנדרשים בתקן ויהיה זהה בתוכנו לכתוב בעברית.

יוסי שדה: " זאת אומרת שאם את רוצה לשנות משהו בערבית, אז תשני בבקשה את כל מה שרשום בסימון המוצר, שיהיה רשום גם בערבית.

יפה חובב: ואני רק רוצה להזכיר שיש לנו מקום מוגבל לסימון.

אלי אלאלוף: סליחה, גב', את לא יכולה לדבר, עוד לא הצגת את עצמך.

יוסי שדה: זה מה שרשום: למרות האמור לעיל, סימון שם המזון בלבד בלועזית אינו מחייב סימון בלועזית של כל פרטי הסימון הנדרשים בתקן.

יוסי שדה: זאת אומרת שזה התקן.

יוסי שדה: לפי זה אנשים מסמנים במדינת ישראל.

אלי אלאלוף: אבל קפצנו לשפה שהיא מועדפת במדינה למרות החוק הידוע.

אלי אלאלוף: ערבית היא שפה מועדפת במדינה שלנו.

אלי אלאלוף: בבקשה, גב'.

יפה חובב: כמו שיוסי שדה אמר, אם אנחנו הולכים לעשות שינוי מסוים אנחנו צריכים שינוי גורף.

יפה חובב: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שיש לנו מגבלה של מקום לסימון.

יפה חובב: אנחנו פה באזהרה הזאת, בשונה מהתקנה האירופית, שמים אותה במסגרת.

יפה חובב: יש פה כבר שוני, היא מובלטת והיא במסגרת.

יפה חובב: יש הגבלה של מקום, ותהיה לנו קצת בעיה.

אלי אלאלוף: אבל אם המוצר כבר מסומן גם בשפה הערבית אז אוטומטית יהיה לו.

אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, במידה שהוא מסומן, במידה שהיצרן, היבואן, לא משנה, בחר לסמן גם בשפה הערבית, הוא חייב לסמן את כל פרטי הסימון כפי שכרגע יוסי הקריא.

אלי אלאלוף: אוטומטית.

אלי גורדון: באופן עקרוני, שוב אני אומר, דרישת הסימון היא בשפה העברית בלבד, כל ההוראות, כל התקנות שאנחנו מדברים עליהן מתחילות ומסתיימות בדרישה המחייבת של סימון בעברית.

אלי גורדון: גם אם מוצר מזון מיובא מחו"ל והוא מסומן באנגלית, בצרפתית, ברוסית, עדיין איך שהוא נכנס לשיווק במדינת ישראל, לצנרת השיווקית במדינת ישראל, הוא מחויב בסימון בשפה העברית.

אלי גורדון: זה המינימום.

ג'מעה אזברגה: אני דורש וחושב שיהיה חשוב בכל זאת ל-20% מאוכלוסיית המדינה דוברי הערבית וכותבי הערבית שיהיה כתוב בערבית.

ג'מעה אזברגה: זאת אומרת שכל האזור בערבית.

ג'מעה אזברגה: אנחנו בכל זאת עדיין נמצאים במזרח התיכון.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שחשוב שיהיה כתוב גם בערבית.

אלי אלאלוף: כרגע הדרישה שלך כל כך מוצדקת, בעיני לפחות, אני לא אדבר בשם אחרים, לצערי.

אלי אלאלוף: זה נכון.

ג'מעה אזברגה: בסדר.

אלי אלאלוף: אבל כרגע אם אתה עושה את השינוי אתה צריך לעשות אותו מערכתי, לא נקודתי במוצר הזה המיוחד.

אלי אלאלוף: אני חושב שנרשום את זה, אני ממליץ.

אלי אלאלוף: כנראה שלא יהיה לנו זמן לעשות קידום חוק כזה ביחד, אבל זה שווה קידום חוק.

ג'מעה אזברגה: יש לנו דיון על חוק הלאום היום, אתה יודע.

אלי אלאלוף: כן, אבל זה נגמר בזה שאפשר ללכת לישיבה במקום אחר.

ג'מעה אזברגה: כן.

ג'מעה אזברגה: בכל אופן, אני רוצה לפחות לציין את זה בפרוטוקול במיוחד בזמנים האלה הרגישים.

ג'מעה אזברגה: אני לא אתנגד שיסומן אם אלו מוצרי מזון בכל שפה אחרת.

ג'מעה אזברגה: בהחלט אני לא אתנגד ולא אכשיל את זה.

אלי אלאלוף: אז בוא ננסה לנסח את זה ככה.

אלי אלאלוף: בהזדמנות הזאת אנחנו רוצים להזכיר שכל הפרסומים בנושא מזון חייבים לכלול גם את השפה הערבית, במיוחד בחומרים שמסכנים את האוכלוסייה.

אלי אלאלוף: אני לא רואה משפטית איך לעשות את זה בתקנות של היום, לכן אני מציע שיהיה תהליך של הצעת חוק פרטית – אני מצטרף ראשון בנושא הזה.

אלי אלאלוף: אבל כרגע, כמו שאמרת, זה יהיה רשום בפרוטוקול.

ג'מעה אזברגה: אני מבקש שזה יהיה רשום.

ג'מעה אזברגה: אני לא רוצה להכשיל את כל התהליך של החקיקה.

אלי אלאלוף: על-פי בקשתו של חבר הכנסת ג'מעה וחבר הכנסת אלאלוף.

אלי אלאלוף: קראנו?

שמרית גיטלין-שקד: קראנו.

שמרית גיטלין-שקד: אפשר לעבור להצבעה על כל התקנות, עם התיקון שהקראתי בנוסח שמונח לפנינו.

אלי אלאלוף: מי בעד התקנות כפי שהקראנו?

אלי אלאלוף: גב', את רק מוזמנת, עוד לא חברה, אבל אנחנו מקבלים את התמיכה המוסרית שלך.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: התקנות אושרו.

אלי אלאלוף: תודה רבה, הישיבה נעולה.