הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 357, 2018-08-01 16:30

שלי יחימוביץ': חברים וחברות, אנחנו מתחילים ישיבה מן המניין של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

שלי יחימוביץ': בחרנו לעשות אותה כאן מטבע הדברים, וגם כיוון שהכנסת בפגרה, אז מבחינתנו פגרה זו הזדמנות דווקא לעזוב את הכנסת ולהגיע לכאן.

שלי יחימוביץ': אנחנו אחרי סיור עם מפקד אוגדת עזה, סיור מאלף שמן הסתם אתם חווים אותו כשגרת יום יום על כל האיומים ועל כל המשמעויות שלו.

שלי יחימוביץ': אמנם הוועדה תדון כאן, אבל לא ביסודיות – אני כבר אומרת – גם בדוח המבקר על "צוק איתן", מסקנותיו.

שלי יחימוביץ': שיטת העבודה שלנו היא בעקרון לעקוב אחר דוחות מבקר המדינה ולבדוק אם המסקנות אכן מתבצעות.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא נעשה כאן דיון מעמיק ספציפי על עניינים ביטחוניים גם כיוון שזה לא הפורום – ופורום הוועדה שאנחנו דנים בו זה ועדת משנה חסויה שבה אנחנו דנים בחופשיות על הנושאים האלה, כאן אנחנו נגע בהם ברמה הפומבית האפשרית – וגם כיוון שאנחנו באמת רוצים להפיק משהו מהישיבה הזאת ואולי לספק לכם מענים באופן ישיר שאולי טיפה יותר קשה להגיע אליהם ביום יום.

שלי יחימוביץ': ולשם כך, גם כדי להיות מעשיים וכדי לנסות ולפתור קשיים שעוד לא נפתרו, יש כאן נציגים גם של נציגות כיבוי אש, כמובן הבכיר ביותר, גם של משרד החקלאות, גם של נציבות מס הכנסה, שזה מאוד משמעותי וחשוב.

שלי יחימוביץ': כמובן, הנוגעים לדבר מוזמנים – ראשי הישובים בוודאי – אבל כל מי שרלוונטי מוזמן גם להפנות שאלות לאותם נציגים שנמצאים כאן בוועדה.

שלי יחימוביץ': כיוון שיש לנו כאן

שלי יחימוביץ': גם סוגיות של מי שיכול להישאר ומי פחות, אז נציב כבאות והצלה ארצי, רב טפסר דדי שמחי, צריך לעזוב אותנו בקרוב.

שלי יחימוביץ': לכן אנחנו נפתח בו; הוא ייתן תמונה כללית, סקירת מצב נכון להיום.

שלי יחימוביץ': ואם למישהו מהמשתתפים יש שאלות אליו, זה יהיה הפרק הראשון ואז נמשיך הלאה.

שלי יחימוביץ': כמובן שהעדיפות היא לראשי הישובים, ראשי המועצות להפסיק בכל רגע ולשאול שאלות.

שלי יחימוביץ': בדרך כלל העדיפות הזאת היא לחברי הכנסת, אז גם לחברי הכנסת יש עדיפות, אבל כמובן גם לכם.

שלי יחימוביץ': בבקשה, דדי.

דדי שמחי: תודה רבה.

דדי שמחי: אני אתן סקירה של ארבע דקות.

דדי שמחי: נפגשנו פה עם הפורום הזה כמה פעמים, די מכירים.

דדי שמחי: אנחנו נמצאים בערך 120, 130 יום מתחילת טרור הצתות מבחינתנו ככבאות.

דדי שמחי: עד היום טיפלנו בסדר גודל של כמעט 1,300 שריפות.

דדי שמחי: אני רוצה רק לסבר לכם את האוזן: בשנים אחרות, ב-2016, ב-2017 ממוצע השריפות באזור הזה היה בערך 200-150 שריפות.

דדי שמחי: כלומר, אלה הפרופורציות: בשנה 200-150.

דדי שמחי: ועכשיו בשלושה חודשים, אנחנו מדברים על כמעט 1,300 שריפות.

דדי שמחי: אנחנו מתוגברים פה בכוחות רבים מאוד.

דדי שמחי: אני חייב לציין פה בפני הוועדה שגורם המפתח לצמצום הנזקים הוא שיתוף הפעולה המצוין בין כבאות והצלה לישראל לבין צה"ל ואוגדת עזה, לבין קק"ל, רשות הטבע והגנים, לבין מתנדבים מהישובים עצמם, כולל מתנדבי הכבאות, לבין מתנדבים שבאים מכל הארץ, והכי חשוב, לבין הרבש"צים והתושבים שעושים פה עבודה מדהימה.

דדי שמחי: אנחנו הצלחנו לשפר את המענה המבצעי ולהגיע לכל שריפה בסדר גודל ממוצע של פחות או יותר שש, שבע דקות.

דדי שמחי: אז אנחנו תופסים את השריפות כשהן קטנות מאוד.

דדי שמחי: בשבועיים האחרונים הייתה מגמת ירידה, ביומיים האחרונים יש שוב פעם עלייה.

דדי שמחי: אבל היום, לדוגמה, עד לרגע זה אנחנו יודעים על כחמש שריפות שכנראה נגרמו מבלונים.

דדי שמחי: היו ימים שהממוצע היומי היה יותר מ-15 שריפות.

שלי יחימוביץ': כמה שריפות היו היום?

דדי שמחי: היום היו חמש סך הכול.

דדי שמחי: עוד לא נגמר היום, השעה היא רק 17:00.

דדי שמחי: אז עד עכשיו היו חמש שריפות, לערכתנו, מבלונים.

דדי שמחי: אני מאמין שעם תחילת הערב הם יפריחו עוד בלונים ויהיו עוד שריפות.

דדי שמחי: יש פה בעצם שני פקטורים שרצים ביחד: אחד, זה שיתוף הפעולה שמייצר מענה מבצעי מהיר מאוד, ואז אנחנו מקבלים את השריפות כשהן קטנות; והדבר השני, זה גם מטען האש, השטח שהוא בר שריפה מצטמצם בעצם מיום ליום.

דדי שמחי: גם רוב השטחים שהיו זרועים עכשיו הפכו להיות מעובדים וכבר אין בעצם מטען אש.

דדי שמחי: אנחנו שיפרנו את כל הנושא של האמצעים; קנינו פה כלים מיוחדים, כלים קטנים.

דדי שמחי: הצבא הכניס פה האמרים עם כיבוי; אנחנו הורדנו לפה כבאיות ארבע-על-ארבע.

דדי שמחי: אני יכול לומר לכם שהיום הצטרפו עשרה כבאים מארצות הברית; יש לנו פרויקט משולב עם ארצות הברית, EVP.

דדי שמחי: היום הצטרפו עשרה כבאים מארצות הברית לעשרה ימים.

דדי שמחי: גם השגריר האמריקאי בא לבקר אותם בשדרות.

דדי שמחי: אנחנו משתמשים גם במטוסי כיבוי לאור המגבלות של חיל האוויר, בעיקר בשריפות גדולות מאוד ומסכנות.

דדי שמחי: בשורה התחתונה, אני יכול לומר לך, גברתי היושבת-ראש, שכל תחום הכבאות וההצלה על כל מרכיביו – כי אנחנו אחראים על כולו, כולל, עוד פעם, צה"ל, רט"ג, קק"ל וגם הישובים – בסך הכול נותן מענה מהיר והכי טוב שאפשר לדבר הזה.

דדי שמחי: אנחנו נערכים גם להתפתחות הדבר הזה במקומות אחרים.

דדי שמחי: אני מאמין שהרעיון זה יכול שיחקו אותו גם בגזרות האחרות, גם משם אנחנו מתחילים ללמוד.

דדי שמחי: הפקטור המרכזי פה זה בעצם כיוון הרוח, שכל הרוחות פה הן בעצם רוחות מערביות ואז הן מביאות את כל הבלונים אלינו.

דדי שמחי: כמובן, זה לא המקום, אבל יש לנו גם הרבה הוצאות; אנחנו כאן לא מדברים על זה; אנחנו נדבר על זה בסוף המערכה לכשיגיע.

דדי שמחי: אבל כרגע אנחנו ערוכים ומוכנים להמשך משימות.

איל בן ראובן: מה המשמעות על שאר - - -

מיקי רוזנטל: תבקשו כסף עכשיו.

איל בן ראובן: מה המשמעות על שאר - - -

מיקי רוזנטל: מניסיון אני אומר לך: תבקשו.

שלי יחימוביץ': מה?

שלי יחימוביץ': מה אתה אומר?

דדי שמחי: הוא אמר לי לבקש עכשיו.

מיקי רוזנטל: הוא אמר שאת ההוצאות הם יתחשבנו אחר כך; אני אמרתי לו שיתחשבנו עכשיו.

יעקב מרגי: מניסיון, עדיף עכשיו.

איל בן ראובן: דדי, מה המשמעות לגבי מרחב הכוננות והיכולת בשאר אזורי הארץ, כי אנחנו נכנסים עכשיו לקיץ ורוחות וכו', כאשר אם עיקר ריכוז המאמץ ברור שהוא פה וטוב שכך, אבל בכל זאת שנבין את המשמעות?

דדי שמחי: אני רוצה לומר לכם איזה משהו חשוב ואני אומר את זה בזהירות וממש בדחילו ורחימו: השריפות כאן בעוטף עזה בהיבט כבאותי מקצועי פרופר הן לא מורכבות וגם לא מסובכות.

דדי שמחי: בזמן שקורות פה חמש, שש, שבע, שמונה ועשר שריפות, נשרפו לי כבר שני מלונות ואיזה תשע דירות עם כמות פצועים גדולה מאוד, כך - - -

שלי יחימוביץ': ברור לנו שהאפקט הפסיכולוגי וההשפעה הביטחונית שלו היא מרחיקת לכת.

דדי שמחי: יפה.

דדי שמחי: אני מסכים ולכן אנחנו עושים פה את ריכוז המאמץ, אבל בריכוז המאמץ המבצעי, יש לי סד"כים גדולים מאוד שנותנים מענה בשאר אזורי הארץ.

איל בן ראובן: כלומר, אתה רגוע לגבי השאר?

דדי שמחי: כן.

דדי שמחי: אני לא רגוע אף פעם, אבל אני - - -

איל בן ראובן: טוב, בסדר.

איל בן ראובן: זה - - -

שלי יחימוביץ': אגב, אתם מקבלים - - -

דדי שמחי: גם אתה לימדת אותי להיות רגוע, אבל בסך הכול אנחנו בכיוון הנכון.

איל בן ראובן: נכון.

שלי יחימוביץ': של כמה אנשים היית מפקד פה, איל?

שלי יחימוביץ': זה מוגזם.

איל בן ראובן: הרבה.

דדי שמחי: כן.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין שגם במהלך ההכנות וגם באופן כללי אנחנו שומעים המון שבחים על התפקוד שלכם.

דדי שמחי: תודה.

שלי יחימוביץ': הבא בתור ובאותו עניין, סגן ניצב תומר ברנר, מפקד טייסת כיבוי במשטרת ישראל.

שלי יחימוביץ': הוא פשוט ישלים את התמונה.

דדי שמחי: אני רק רוצה לתקן: הוא מפקד טייסת הכיבוי של כבאות והצלה שהיא שלנו; הוא רק פשוט קצין במשטרה, אבל טייסת הכיבוי היא של כבאות והצלה.

תומר ברנר: אני לובש מדים של משטרת ישראל.

קריאה: בוא תשב ליד מיקרופון, שישמעו אותך.

קריאה: מקליטים את זה.

תומר ברנר: אחר צהריים טובים.

תומר ברנר: כמו שאמר הנציב, טייסת הכיבוי תופסת את גזרת עוטף עזה לפי הערכת מצב משותפת בין המשטרה לבין הכבאות בעיקר בשריפות גדולות ומשמעותיות שיש בהן סכנה לחיים ולישוב.

תומר ברנר: תוך ניהול סיכונים מתמיד אל מול האיום שיש מנגד, טסנו פה בארבעה חודשים האחרונים 250 גיחות, 150 שעות טיסה.

תומר ברנר: הייתי לפני חודש אצל - - -

מיקי רוזנטל: תן לנו אבל זה מתוך איזה היקף?

מיקי רוזנטל: שנבין מתוך כמה שעות טיסה שיש לכם בכלל.

תומר ברנר: בגדול בשנה טייסת הכיבוי מבצעת 1,600 שעות.

תומר ברנר: זה אומר שעד עכשיו טסנו פה 150 רק בגזרה הזאת.

תומר ברנר: בראייה כלל ארצית, טסנו 800 שעות.

תומר ברנר: אתה יכול לראות שנתח מאוד גדול משעות הטיסה שלנו מוקדש לאזור הזה: 250 גיחות, כמעט 100 קוב של מעכב בערה נשפכו בעוטף.

תומר ברנר: עבודה מאוד-מאוד הדוקה עם שירותי הכבאות וההצלה.

תומר ברנר: אני חושב שהשת"פ פה באמת קפץ מדרגה.

תומר ברנר: לא מציינים את הנתון הזה, אבל חשוב לדעת – אמרנו את הזה קודם – נכון ל-27 לחודש כשהייתי בוועדה לביקורת המדינה, הנתונים שהיו דיברו על 25,000 דונם שנשרפו במשך שלושה חודשים.

תומר ברנר: בחודש שחלף מאז, נשרפו רק 2,000 דונם.

תומר ברנר: זה אומר שיש ירידה מאוד משמעותית בעיקר, כפי שאמר הנציב, בגלל תגובה מאוד מהירה והיערכות ושילוב ידיים של כלל הכוחות.

גדי ירקוני: זה בגלל שהרבה נשרף כבר ונופל עוד פעם, ולא - - -

קריאה: גם וגם.

גדי ירקוני: הנציב אמר גם את זה.

גדי ירקוני: לא צריך להתבלבל.

שלי יחימוביץ': אז תכף - - -

תומר ברנר: לכל דבר יש הרבה הסברים, אבל אני חושב שאנחנו רואים את זה בשטח ששיתוף הפעולה ההדוק פה בין הכבאות לבין הצבא, לבין המשטרה ולבין שאר הכוחות שפועלים פה – בסופו של דבר מתפתחות יכולות חדשות אל מול האיום.

תומר ברנר: אני חושב שזה גורם משמעותי לירידה.

שלי יחימוביץ': גדי ירקוני, אתה רוצה לומר משהו, לשאול משהו, להעיר?

גדי ירקוני: כן, אני אשמח להגיד.

גדי ירקוני: א', תודה שבאתם.

גדי ירקוני: - - - אני חושב שמה שדדי אמר בהתחלה – אני לא אחזור – אבל באמת מרגע הראשון יש פה שיתוף פעולה מדהים, שילוב של כל הכוחות שהוא אמר אותם – מהרבש"צים, שהחלו מהתחלה לתפוס פה פיקוד, ואחרי זה יחד עם כמובן כבאות והצלה ויחד אחרי זה עם הכוחות האחרים: רט"ג, קק"ל, וכל מי שנכנס הנה.

גדי ירקוני: אבל אחרי שאנחנו גומרים להגיד את המשפטים באמת החשובים האלה – ואני חושב שאם לא היה כזה שיתוף פעולה, אז הנזק פה – הנזק גם התדמיתי וגם הנזק האמיתי – היה הרבה יותר גדול.

גדי ירקוני: צריך להגיד, כמו שאמרתם, אנחנו ארבעה חודשים במצב הזה.

גדי ירקוני: א', זה לא הגיוני.

גדי ירקוני: ב', אני חושב שהייתה תקופה ראשונה שלקח – לא לכבאות, עכשיו אני לא מדבר בכלל על כבאות והצלה ובכלל על כיבוי האש, אלא אני מדבר על המערכות שלנו מסביב, עליכם, על הממשלה, על הצבא – לקח הרבה זמן לעכל את מה שקורה פה.

גדי ירקוני: אני חושב שזמן התגובה היה מאוד-מאוד אטי בהתחלה מהכיוון הזה.

גדי ירקוני: ואם הוא נמשך עד עכשיו, אז א', אתם צריכים לראות מה זה עושה גם לתושבים.

גדי ירקוני: התושבים פה כבר ארבעה חודשים – וזה לא תושבים, אלה אנשים שכל אחד מהם זה משפחה שלמה שארבעה חודשים כבר במציאות הזאת כשבהתחלה גם היו תקופות של 30 שריפות ביום, 30 שריפות ביום ואולי אפילו יותר.

גדי ירקוני: זה כמו שדדי אמר: הייתה ירידה ועכשיו עלייה.

גדי ירקוני: ביום אחד יש קצת ירידה, אבל סך הכול תחשבו מה קורה לילד שבא לבית ספר והחבר שלו השני מספר לו שאתמול הוא ראה את השריפה ואת הבלון או את העפיפון – בהתחלה זה היה –וילד מספר לילד וזה הופך להיות דבר מדבק אחד את השני, דבר שמפחיד אחד את השני.

גדי ירקוני: ואני לא אומר את זה פה בגלל שבאמת אנחנו רוצים רחמים.

גדי ירקוני: אני חושב שמדינת ישראל – ואני מדבר פה בשם ראשי הרשויות של העוטף, אני משוכנע – הייתה צריכה למצוא פתרון לדבר הזה.

גדי ירקוני: לא שמדינת ישראל, אנחנו, לא נצליח לחיות עם זה.

גדי ירקוני: אנחנו לא צריכים לחיות עם זה.

גדי ירקוני: ולא צריכים לחיות ככה ארבעה חודשים, ולא צריכים לחכות שחס וחלילה יקרה פה איזה אסון.

גדי ירקוני: גם אי אפשר להרגיע אותנו ולהגיד לנו: זה לא מצב חירום, וזה לא זה.

גדי ירקוני: מה שאתם רואים שקורה פה – ואתם הסתובבתם בעוטף, דיברתם עם מפקד האוגדה, וצה"ל מאוד חזק על הגדר, וצה"ל משתף אתנו פעולה, ולא קרה שום דבר שהצליחו לחדור את הגדר.

גדי ירקוני: אבל היו פה שני אירועים חמורים גם של ימים שירו: יום אחד 150, יום אחד 200 פגזים על הישובים פה.

גדי ירקוני: ואנחנו מרגישים שאיכשהו כושר ההרתעה של צה"ל קצת הלך אחורה.

גדי ירקוני: ועל זה אנחנו מרימים את הקול; וזה אנחנו רוצים שיחזור; על זה אנחנו רוצים שממשלת ישראל והכנסת יחשבו מה עושים.

גדי ירקוני: ושאנחנו פה, אתם באים לאוכלוסייה הזאת ורואים איך היא חיה ואיך הילדים כל יום קמים ליום חדש של חופש ובאמת מנסים.

גדי ירקוני: אנחנו מנסים לעשות תכנית ממשלה וכל השרים ביקרו אותנו, אבל היום אף אחד לא רוצה לעזור לנו לקדם תוכנית של חיזוק העוטף, שהעוטף הזה זה מקום שא' הוא רחוק מהמרכז, ב', אנחנו רואים שלא נגמר "צוק איתן".

גדי ירקוני: למזלנו, אחרי זה היו שלוש שנים נפלאות והעוטף עוד פרח ופורח.

גדי ירקוני: ורק למועצה האזורית אשכול שבה אתם עכשיו יושבים הצטרפו 2,000 תושבים.

גדי ירקוני: אבל זה לא אומר שלא צריכים להמשיך ולקדם את העוטף ולעשות פה תוכניות מיוחדות.

גדי ירקוני: ואם לא יעשו את זה, העוטף רק ייחלש.

גדי ירקוני: אנחנו רואים שכל פעם קם איזה איום חדש, ואת כל האיומים האלה אנחנו אוכלוסייה שלומדת לעבור אותם.

גדי ירקוני: אבל אתם, אני אומר לכם, צריכים לראות איך, א', נותנים לאוכלוסייה לחיות פה כמה שיותר בשקט, ושאף אחד לא רוצה לחיות במקום שזה יהפוך להיות מסורת שכל הזמן יש עפיפונים או כדורים פורחים.

גדי ירקוני: ודבר שני, שיש פה באמת שמחת חיים ואפשר להמשיך לפתח את המקום הזה.

גדי ירקוני: ובלי שני הדברים האלה – א', ביטחון, אני אומר לך, היו פה שלוש וחצי שנים נפלאות, וב', חיזוק מבחינה כלכלית – יהיה קשה להמשיך ולקדם את העוטף.

גדי ירקוני: אני חושב שזה מה שחשוב מהביקור - - - א', שבאמת אף ישוב פה והאנשים לא מתכוונים מחר בבוקר לקום וללכת.

גדי ירקוני: הם אוהבים ומתכוונים להישאר פה, אבל צריכים את העזרה של ממשלת ישראל ושל הכנסת.

שלי יחימוביץ': גדי, אנחנו נמשיך לעוד הרבה עניינים אחרי.

שלי יחימוביץ': נוכחותך נחוצה כאן.

שלי יחימוביץ': אני רוצה עכשיו לשמוע סקירות מהירות – אמרנו כבר שאנחנו עוקבים אחר דוחות המבקר ויש לנו פה שניים מהבכירים שבנציגי מבקר המדינה: אחד, תת אלוף במילואים יוסי ביינהורן, מנהל החטיבה לביקורת מערכת הביטחון, והשני, עורך דין צחי סעד שהוא סמנכ"ל ומנהל החטיבה כלכלית.

שלי יחימוביץ': כלומר, הם מתכללים פה שתי סוגיות שונות, ששתיהן מאוד-מאוד רלוונטיות.

שלי יחימוביץ': יוסי, איפה אתה?

יוסי ביינהורן: אני פה.

שלי יחימוביץ': אז בוא תן לנו סקירה קצרה ככה.

שלי יחימוביץ': אתה מבין שאנחנו אקלקטיים ושאנחנו לא יכולים להיכנס לעובי הקורה בסוגיות הביטחוניות.

קריאה: זה ימתין לך לדבר סיום.

יוסי ביינהורן: הוועדה עשתה פה היום סיור והסיור הזה המחיש - - -

דדי שמחי: שלי, אני חייב לזוז.

שלי יחימוביץ': אנחנו רק נפרד מדדי.

שלי יחימוביץ': תודה.

דדי שמחי: נשאר פה מפקד מחוז דרום.

שלי יחימוביץ': כן, כן.

שלי יחימוביץ': אני מבינה.

שלי יחימוביץ': כן, יוסי, בבקשה.

יוסי ביינהורן: הסיור המחיש את הנושאים שעסקנו בהם גם ב"צוק איתן" וגם אחרי "צוק איתן" – אגיד על זה מילה – שהם באמת, כשאני מנסה לתת לזה איזושהי מילה שתגדיר אותם זה בעצם איך מתכוננים לאיומים מתפתחים.

יוסי ביינהורן: זה למעשה היה "צוק איתן".

יוסי ביינהורן: כאשר התחלנו את "צוק איתן" – נזכיר עם הנושא המדיני יותר, ששם דיברנו כמוטו מרכזי על האסטרטגיה לעזה.

יוסי ביינהורן: הדרג המדיני דן באסטרטגיה בעזה.

יוסי ביינהורן: ראינו היום הרבה מאוד דברים, אבל השאלה האסטרטגית יותר שהייתה פה היא שאלה שאנחנו דנו הרבה בדוח הראשון ב"צוק איתן".

יוסי ביינהורן: מטבע הדברים, אני לא ארחיב פה, אבל זו בהחלט סוגיה שעדיין עומדת לפתחו של הדרג המדיני.

שלי יחימוביץ': שזה מתקשר לדברים של גדי.

שלי יחימוביץ': הוא שם את האצבע שם.

יוסי ביינהורן: בנושא המנהרות, אנחנו שוב דיברנו על איך אנחנו מתקדמים – איום שאנחנו מראים שהוא הולך ומתפתח בהתחלה בקצב אטי יחסית, אבל איום כזה יכול להתפתח וראינו שהמערכת לא התכוננה לזה.

יוסי ביינהורן: היא כבר ב-2008 עשתה תוכנית מאוד גדולה, אבל בעצם לא קידמה את האיום, לא במישורים טכנולוגים ואחרים וגם לא בהתכוננות ללחימה במתאר של מנהרות.

יוסי ביינהורן: כן ראינו – אפרופו מעקב אחר הדוחות – אחרי "צוק איתן", והדברים האלה נראו בשטח, מאמץ באמת גדול במישורים האלה גם של הצבא וגם של התחום האסטרטגי.

יוסי ביינהורן: בנושא הישובים פה, אני רוצה רק להקריא קטע קטן שאמרנו בסוף הדוח: "על משרד הביטחון ועל צה"ל לחזק את תחושת הביטחון של תושבי עוטף עזה ואת אמונם במערכת הביטחון".

יוסי ביינהורן: זה היה אחרי כל הדברים שתיארנו ואמרנו שהם לא בוצעו.

יוסי ביינהורן: בהסתכלות פני העתיד, כמו שאני חושב שציינו פה, תחושת הביטחון היא דבר חשוב ואת זה היה צריך לחזק, כי לפני "צוק איתן" הייתה פה ירידה גם ברמה של מרכיבי הביטחון וגם ברמה של הכוחות שפעלו פה.

יוסי ביינהורן: כמובן עכשיו הדברים נראים אחרת, אבל עדיין גם על הדבר הזה צריך להסתכל.

יוסי ביינהורן: פה אני רוצה לסיים ולהגיד על איומים אחרים שדנו בהם: איום הרחפנים – כשהתחלנו לעסוק בו אמרו: רחפנים זה עניין למשחקים של ילדים.

יוסי ביינהורן: ואנחנו רואים כבר היום שהרחפנים משמשים גם לטרור והם מוחשיים גם לגזרה הזאת.

יוסי ביינהורן: אמרנו בדוח – אם כי אנחנו בדוח הגלוי לא אמרנו הרבה, אלא אמרנו פחות – אמרנו בדוח הגלוי שלצה"ל אין מענה שלם.

יוסי ביינהורן: ואני חושב שאפשר לראות את זה גם פה.

יוסי ביינהורן: דיברנו על נושא של התקוממות המונים.

יוסי ביינהורן: אמנם לא יצא דוח אבל שלחנו על זה מזכר.

יוסי ביינהורן: דיברנו על נושא המיגון, המיגון הפיזי, דווקא בעניין הזה הייתה התקדמות יפה.

יוסי ביינהורן: אנחנו גם עוסקים היום בנושא הגנה ימית, שגם היא חלק מהמכלול.

יוסי ביינהורן: אם אני יכול להתרשם גם מהדוחות שקיבלנו וגם ממה שראינו היום בשטח, יש התקדמות אבל, למשל, הנושא של איום הבלונים – הוא גם סוג של איום, שגם הוא כשהוא מתחיל להתרחש הוא נראה מאוד קטן – אמנם לא עסקנו בזה אבל ברור לגמרי שהוא מסוג האיומים שאמרנו שצריך להסתכל אליהם ולראות לאן הם מתפתחים ולנסות לתת לזה מענה כמה שיותר מוקדם.

יוסי ביינהורן: וזה בעצם הלקח העיקרי מהדוחות ואני חושב שנכון גם להיום.

שלי יחימוביץ': תודה יוסי.

שלי יחימוביץ': עורך דין צחי סעד, סמנכ"ל ומנהל החטיבה הכלכלית.

שלי יחימוביץ': יניב, לא שכחתי אותך.

שלי יחימוביץ': אחר כך נעבור לסוגיית החקלאות; אחר כך לסוגיית מס הכנסה, ואם מישהו מראשי הישובים, מתושבי העוטף רוצה להעלות נושא נוסף הוא מוזמן בכל עת.

יצחק סעד: אז בקצרה, בצד האספקט הביטחוני יש גם אספקט כלכלי לצד גם האספקט החברתי.

יצחק סעד: ומבקר המדינה ער למצוקות של התושבים בחודשים האלה מכל האספקטים האלה וגם ערך סיור באזור הזה לפני מספר שבועות, שבו הוא גם שמע ישירות מהתושבים ומנציגיהם על המצוקות שלהם, במיוחד אני מדבר על המצוקות הכלכליות בין אם זה פגיעה ישירה ובין אם זה פגיעה עקיפה.

יצחק סעד: הוא גם העלה את הדברים שהוא שמע בפני שר האוצר במפגש שהתקיים לאחרונה.

יצחק סעד: ההתרשמות הייתה שאכן נעשים מעשים – ואנחנו תכף נרצה לשמוע גם את נציגי רשות המסים בעניין הזה – שנעשות פעולות ובעיקר יש כוונות טובות לפעול למען התושבים.

יצחק סעד: אבל עדיין אנחנו מתרשמים שגם בצד הזה יש עדיין מה לשפר, ופה אני רוצה לשמוע את נציגי רשות המסים ולקבל תמונת מצב מה קורה היום.

יצחק סעד: אנחנו כמשרד מבקר המדינה נמשיך לעקוב אחר זה.

יצחק סעד: אני רוצה להזכיר לתושבים במיוחד ולנציגים שלהם שבמשרדנו - - -

שלי יחימוביץ': צחי, אתם ממשיכים עכשיו לעשות, כדרכם לאחרונה, ביקורת בזמן אמת?

יצחק סעד: אנחנו ממשיכים לעשות ביקורות בזמן אמת.

יצחק סעד: הנושא הזה נמצא כרגע על סדר היום של המבקר.

יצחק סעד: לא בהכרח תהיה ביקורת מלאה, אבל הוא עוקב אחר ההתפתחויות, ולכן גם אמרתי שחשוב לנו לשמוע פה את ההתייחסויות של רשות המסים.

יצחק סעד: ואני רוצה להזכיר, ברשותך, לנציגי התושבים ולתושבים פה באזור שבמשרד מבקר המדינה קיימת גם נציבות תלונות הציבור, שעוסקת בטיפול בתלונות פרטניות של תושבים גם באזור הזה.

יצחק סעד: אנשים שמקבלים או שלא מקבלים תשובות טובות מגופי המדינה שמטפלים בהם בהקשרים האלה – אנחנו מדברים על הנזקים הכספיים, אבל גם בנושאים אחרים – מוזמנים ויותר ממוזמנים לפנות לנציבות, והיא תטפל בתלונות הפרטניות של כל התושבים.

יצחק סעד: אני אשמח מאוד שתביאו את זה גם לידיעת כלל התושבים באזור הזה.

יצחק סעד: לשאלתך, אנחנו - - -

שלי יחימוביץ': אני רק אוסיף שנציבות תלונות הציבור היא מאוד-מאוד-מאוד אפקטיבית לתלונות פרטניות, ויש לה שיניים ויכולה להגיע לכל מקום ולתווך את התיווך המהיר והיעיל ביותר.

שלי יחימוביץ': אז פשוט פונים לנציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה, ובאמת הניסיון מלמד שהם יודעים לסייע.

יצחק סעד: כן הנציבות בשני משפטים היא יחידה מיוחדת, מאוד גדולה, אצלנו במשרד שמטפלת בתלונות פרטניות של אדם פרטי שנפגע מרשויות השלטון.

יצחק סעד: במקרה הספציפי הזה, בנושאים שדיברנו עליהם ואתם מוזמנים לפנות ולעשות שימוש בכלי הזה, והיא תטפל בצורה יעילה וטובה ככל שניתן בתלונות האלה.

יצחק סעד: לסיכום, אני רק אגיד שמשרד המבקר ממשיך לעקוב אחר ההתפתחויות שיש פה.

יצחק סעד: חלק מזה זה גם הנוכחות בסיור היום.

יצחק סעד: ועל פי זה מבקר המדינה יבחן את הצורך בהמשך הטיפול של המשרד בנושאים האלה.

שלי יחימוביץ': וגם עכשיו אתם תהיו קשובים לדברים שיאמרו כאן מן הסתם.

יצחק סעד: בוודאי.

שלי יחימוביץ': מזכיר קיבוץ בארי, יניב, קודם כול, המון תודה על האירוח.

יניב הגי: בשמחה.

שלי יחימוביץ': ובבקשה.

יניב הגי: אז קוראים לי יניב.

יניב הגי: אני רוצה, קודם כול, להגיד תודה.

יניב הגי: תודה לנציגי הכבאות הארצית.

יניב הגי: הכבאים – אנחנו מאחרים אותם כאן בקיבוץ – והם עושים עבודה מדהימה.

יניב הגי: הם מסביב לשעון, כל הזמן עובדים, כל הזמן חוזרים חזרה הביתה מסריחים מעשן, הולכים רגע לאכול, דופקים מקלחת, חוזרים לשטח כל הזמן, כל הזמן, כל הזמן.

יניב הגי: וכנ"ל גם רשות הטבע והגנים וקק"ל, ועל הצבא אני בכלל לא מדבר.

יניב הגי: הם עושים עבודה מדהימה והתושבים ממש מעריכים את זה ואוהבים אותם ורואים את ההשקעה הזאת, וזה מדהים.

יניב הגי: אנחנו פה בקיבוץ מתארגנים על ידי מתנדבים, והמתנדבים האלה – יש לנו קבוצה של משהו כמו 30 מתנדבים שעושים משמרות מסביב לשעון, כולל סופי שבוע, כדי להתמודד עם האתגר הזה של השריפות.

קריאה: לפעילות הזאת יש מטרות.

יניב הגי: להתמודדות הזאת יש שתי מטרות מבחינתנו: מטרה אחת – לשמור על הנכסים שלנו מחוץ לקיבוץ; יש לנו בית קברות, יש לנו את נחביר, מקום עליה לקרקע, יש לנו חקלאות, יש לנו נכסים שאנחנו צריכים להגן עליהם ואנחנו מגנים עליהם כי אנחנו התושבים פה ולוקחים את הדברים לידיים.

יניב הגי: זה אחד.

יניב הגי: שניים – חוסן ומסוגלות:

יניב הגי: אנחנו לא חסרי עונים מול הדברים האלה שמגיעים מעזה, לא קסאמים ולא מנהרות וגם לא שריפות.

יניב הגי: אנחנו יודעים מה לעשות, ויש לנו צוותים שמתמודדים עם הדבר.

יניב הגי: וזה מראה לתושבים שאנחנו מסוגלים, ומסוגלות נותנת חוסן, וכל חוסן מאפשר לנו איזשהו אורך נשימה לאורך הרבה זמן.

יניב הגי: אנחנו צריכים את הזמן הזה.

יניב הגי: עכשיו דברים שאנחנו צריכים כדי להיות מסוגלים להמשיך ולתפקד ככה טוב: קודם כול, זה ציוד כיבוי.

יניב הגי: חסר לנו ציוד כיבוי, אנחנו קונים את זה מכספנו שלנו.

יניב הגי: זה מתחיל ממסכות עשן וזרנוקים, ונעלים חסינות חום, וטרקטורון ומשאבות וכל הציוד שיש בעצם לכבאים – לנו אין.

יניב הגי: חלק אנחנו מקבלים דרך המועצה, שעושה עבודה מדהימה גם – תודה גדי – וחלק אנחנו קונים בעצמנו.

יניב הגי: אנחנו צריכים ציוד כבאות.

יניב הגי: דבר שני, מים – אנחנו כאילו נלחמים על השדות, אבל קיצצו פה במים בצורה היסטרית, מעל מיליון קוב בשנה.

יניב הגי: ואין לנו מים בסוף לגדל את השדות.

יניב הגי: אז אם אנחנו עכשיו מדברים על ציונות ועל לגדל שדות ועד התלם האחרון, אנחנו חייבים מים בשביל החקלאות.

יניב הגי: אחרת השדות יתייבשו, וזה הולך לקרות.

יניב הגי: אנחנו מבינים שמשק המים בישראל הוא בבלגן ושאנחנו במחסור וכולנו במצב רוח שהכנרת יורדת למטה, אבל פה, בעוטף, אם לא יהיה מים, לא תהיה חקלאות.

יניב הגי: אנחנו מבקשים להחריג את העוטף מהקיצוץ במים.

קריאה: הם כבר חתמו פה.

יניב הגי: דבר האחרון: לא לשכוח אותנו בין הסבבים.

יניב הגי: כשיש סבב של לחימה, כולם מתגייסים.

יניב הגי: וכשאני אומר "כולם" זה גם המדינה וגם התושבים.

יניב הגי: אני מקבל טלפונים ממתנדבים מכל הארץ שרוצים לבוא להתנדב ולכבות שריפות, ומגורמים עסקיים שאומרים: בואו, תשלחו את הילדים ליום כיף.

יניב הגי: וההתגייסות ממש-ממש מחממת את הלב.

יניב הגי: אבל בין סבב לסבב יש דברים שאנחנו צריכים, ודיבר על זה גדי ירקוני: אנחנו צריכים פיתוח כלכלי, ואנחנו צריכים תחבורה ציבורית.

יניב הגי: לא יכול להיות שאין פה תחבורה ציבורית שמגיעה לקיבוץ בארי.

יניב הגי: ואנחנו רוצים עוד תקנים למרפאה.

שלי יחימוביץ': רגע, אין שום אוטובוס שמגיע לקיבוץ בארי?

יעקב מרגי: ברפורמה האחרונה, בארי לא נכנסה עם "דן בדרום"?

יניב הגי: יש "דן בדרום" שמגיע לכאן שש פעמים ביום מנתיבות.

יניב הגי: זה לא מספיק.

יניב הגי: אנשים רוצים לעבוד בתל אביב, אין להם תחבורה.

שלי יחימוביץ': ומנתיבות לבארי?

יניב הגי: מנתיבות יש אוטובוס שש פעמים ביום.

יניב הגי: זה לא מספיק.

יניב הגי: בשביל שבן אדם יוכל לעבוד בתל אביב, ששם נמצאת העבודה, ולגור בבארי, הוא צריך תחבורה ציבורית של פעם בשעה לרכבת של שדרות.

יניב הגי: אז אנחנו עכשיו מתגייסים כדי לממן את זה בעצמנו, אבל לא יכול להיות שאנחנו נממן דברים שאנחנו, לדעתי, צריכים לקבל מהמדינה.

יניב הגי: ואני מבין שמספר האוטובוסים ביחס לתושבים בקיבוץ בארי הוא לא הולם את הסטנדרט הלאומי, אבל בגלל שאנחנו פרפריה צריך להשקיע יותר, וזה גם בתחבורה ציבורית וזה גם בכלכלה וזה גם בפיתוח וזה גם ברפואה וזה בכל התחומים שיש.

שלי יחימוביץ': ספציפית, אנחנו נפנה לשר התחבורה בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': הוועדה תפנה.

יניב הגי: תודה.

יניב הגי: ויש עוד משהו אחד אחרון-אחרון שהוא אולי משאלה ואולי זה כבר לא נכון להגיד את זה אפילו בישראל של 2018, אבל אני כן מצפה מהמדינה לחתור לאיזשהו הסכם מדיני שהוא לאורך טווח כי החיים האלה מסבב לסבב לא יכולים להימשך ככה לעולם.

יניב הגי: וכאילו התייאשנו, אז יש סבב ועוד סבב, ועוד פעם טילים ובלונים ומנהרות, ואני לא יודע מה יהיה עוד ארבע שנים.

יניב הגי: אבל אפשר גם אחרת, וצריך להתאמץ בכיוון הזה.

יניב הגי: אנחנו התושבים צריכים תקווה; אנחנו רוצים לראות שנעשים מאמצים בכיוון הזה לא רק בזמן מלחמה, אלא גם ובעיקר בזמן שלום.

יניב הגי: בואו תראו לנו שאתם אתנו כל הזמן, לא רק בסבבים.

יניב הגי: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': יואב מורג, מנהל מחוז הנגב במשרד החקלאות – יניב, תסלח לי שאני לא פותחת כאן את הסוגיה המדינית, כן?

יניב הגי: לא, לא.

יניב הגי: זה רק - - -

שלי יחימוביץ': לכולנו יש דעות והשקפת עולם ואני כמובן מסכימה אתך לחלוטין, אבל באמת אנחנו הגענו לכאן בצורה מאוד קונקרטית ופרקטית, ובהזדמנויות אחרות אנחנו נייצר כאן את הדיון על החזון המדיני.

שלי יחימוביץ': יואב מורג, מנהל מחוז הנגב במשרד החקלאות, איפה אתה?

יואב מורג: אני כאן.

שלי יחימוביץ': יואב, בוא נתחיל בשאלה קונקרטית בהמשך לדברים של יניב: הקיצוץ במכסות המים – האם אתם שוקלים, עומלים על איזושהי תוכנית כדי שיישובי העוטף החקלאיים יוחרגו מהקיצוץ הזה?

שלי יחימוביץ': זה נראה לי דבר אלמנטרי ביותר.

יואב מורג: הדרישה הזאת הועלתה על ידי ראשי המועצות לא פעם ולא פעמיים גם לשר התשתיות, גם לשר החקלאות.

יואב מורג: הקיצוץ במים הוא קיצוץ ארצי.

שלי יחימוביץ': ברור.

יואב מורג: יש מקומות שנפגעו הרבה יותר מאשר בעוטף עזה.

יואב מורג: אני לא בטוח שזה נכון להחריג את העוטף מבחינת מים.

יואב מורג: מה שכן נעשה היום: יהיו תוספות בשפד"ן, כי עיקר התושבים פה נשענים על מי שפד"ן.

יואב מורג: יהיו תוספות, כי יש לנו קצת עודפים בשפד"ן.

שלי יחימוביץ': "יהיו תוספות" זו החרגה מהקיצוץ במילים אחרות?

יואב מורג: לא.

יואב מורג: התוספות של השפד"ן הן לכל צרכני השפד"ן.

יואב מורג: עיקר צרכני השפד"ן יושבים בעוטף: באשכול, בשער הנגב - - -

שלי יחימוביץ': סליחה על השאלה, למה לא למקד באופן ספציפי רצועת ישובים שבאופן חריג ובוטה נפגעת יותר בגלל המצב הביטחוני כבר ארבעה חודשים?

שלי יחימוביץ': למה לא לתת להם איזושהי עדיפות לאומית?

יואב מורג: כי מבחינת מים לאומית, כמו שאמרתי, יש פגיעה באזורים אחרים שהיא קשה הרבה יותר מאשר באזור הזה.

יואב מורג: כרגע החלטה היא לא להחריג את העוטף.

יניב הגי: השפד"ן זה מצוין.

קריאה: מצוין, אבל לא לך.

יואב מורג: אם העוטף צריך, יכול להיות שצריך פיצוי כספי על הנושא של המים.

יואב מורג: כרגע לא הוחלט על העניין.

שלי יחימוביץ': אז השפד"ן הוא לציבור יותר רחב, אתה אומר, לרבות יישובי העוטף?

יואב מורג: השפד"ן הוא בעיקר ליישובי העוטף: המועצה האזורית אשכול ושער הנגב וחלק ממועצה האזורית חוף אשקלון, שדות נגב.

יואב מורג: עיקר צרכני השפד"ן יושבים בעוטף ובמועצות של העוטף.

שלי יחימוביץ': תן לנו עוד איזה - - -

קריאה: סדרי גודל של - - -

גדי ירקוני: אני רוצה להגיד לכם שתבינו על מה אתם מדברים, על מים, שזה כל כך משמעותי.

גדי ירקוני: בגדול הקיצוץ לכל ישוב פה הוא בסדר גודל של 400,000 קוב.

גדי ירקוני: 400,000 קוב תיקחו ותכפילו אותו עם החקלאות, זו כמות בסדר, לא מצוינת ולא רעה, זה שני שקלים.

גדי ירקוני: תחשבו איזה הפסד יש לכל ישוב בעוטף עזה מהקיצוץ הזה.

גדי ירקוני: אני יודע לספור 800,000 שקלים, מיליון שקלים.

גדי ירקוני: דווקא לעוטף צריכים לקצץ מכל המדינה הזאת?

גדי ירקוני: אני לא מצליח להבין גם את ההסבר של יואב.

שלי יחימוביץ': וגם צריך, יואב, להוסיף שיכול להיות שהפגיעה במקומות אחרים, חקלאית נטו, היא יותר גבוהה, אבל כאן האנשים האלה סופגים מהלומות כלכליות נרחבות.

505: בשביל זה - - -

שלי יחימוביץ': אבו, ראיתי אותך.

שלי יחימוביץ': זה בסדר.

יואב מורג: יש גם בתהליכי אישור עכשיו חריגה נוספת במים השפירים שגם יש פה הרבה באזור – 10% נוספים.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

יואב מורג: שזה גם יקל על המחסור.

שלי יחימוביץ': בואו נעבור לדברים נוספים שכרוכים לסיטואציה הזאת ולמשרד שלך.

יואב מורג: בסדר.

יואב מורג: נשרפו פה כ-6,000 דונם שדות חיטה ושעורה.

יואב מורג: הפיצוי צריך להיות דרך מס רכוש, אבל אנחנו פעלנו להאצת הקציר, להקדים את הקציר בסדרי גודל של חודש-חודש וחצי.

יואב מורג: לצורך העניין, שמנו 2 מיליון שקלים, 40,000 דונם, 14 משקים.

יואב מורג: הפרויקט הזה נגמר ועכשיו אנחנו בתהליכי תשלום למשקים.

קריאה: אגב, נזכיר את שכ"מ שהוחרגו בגלל שקבעו את ה-18 למאי.

קריאה: מן הסתם כל השדות נשרפו עד ה-18 למאי, מה שהם לא הספיקו לקצור.

יואב מורג: אנחנו עשינו פה נוהל בצורה מאוד-מאוד זריזה – בניגוד לכל הנחיות ולכל הדברים שמבקר המדינה לא ישמע – והצלחנו תוך יומיים-שלושה לארגן נוהל שמרגע שהייעוץ המשפטי אישר לנו אותו התחלנו להפעיל אותו.

יואב מורג: שכ"מ, הגד"ש המשותף של מפלסים וכפר עזה, קצרו לפני תחולת הנוהל, לכן הם לא נכנסו לנוהל.

יואב מורג: העלינו את זה לא פעם ולא פעמיים גם לוועדת התמיכות וגם לייעוץ המשפטי שלנו - - -

שלי יחימוביץ': ומה?

יואב מורג: לא ניתן לחרוג.

שלי יחימוביץ': מי אומר לכם שלא ניתן?

יואב מורג: היועצת המשפטית של המשרד.

יואב מורג: תחולת הנוהל מאותו יום, מאותו רגע, אי אפשר לאשר אותו בדיעבד.

שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים, כמחוקקים, לשנות את הנוהל.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, להציע תיקון, אפילו תיקון חקיקה קל, למשל.

יואב מורג: זה לא חקיקה, זה נוהל חדש.

שלי יחימוביץ': כן, כן הבנתי שזה לא.

שלי יחימוביץ': אין לכם שום רעיון יצירתי לפתור את הבעיה הזאת?

יואב מורג: לא.

יואב מורג: אנחנו ניסינו בכל דרך אפשרית - - -

שלי יחימוביץ': זהו?

שלי יחימוביץ': זאת המציאות, תורה למשה שירדה מסיני?

יואב מורג: זאת המציאות.

יעקב מרגי: שלי, שאלה - - -

יואב מורג: יש נוהלים, נוהלי תמיכה, מצד אחד אומרים - - -

יעקב מרגי: השאלה אם המשרד מעוניין לשלם לשכ"מ?

יואב מורג: זה לא סכום גדול, תבינו.

שלי יחימוביץ': נו, על אחת כמה וכמה.

יעקב מרגי: אז המשרד מעוניין לתמוך למרות שזה נקצר לפני הזמן?

יואב מורג: אז אני אומר שכרגע הייעוץ המשפטי שם לנו מגבלה ואמר: לא, אין בדיעבד.

גדי ירקוני: אבל הוא שואל משהו אחר.

יעקב מרגי: אני שואל שאלה: המדיניות שלכם, של הגורמים המקצועיים, היא כן לתמוך בהם?

קריאה: הם מנהלים את המדינה?

יואב מורג: זו לא מדיניות שלי או זה, אני אומר: יש ועדת תמיכה, ועדת התמיכה קיבלה את החלטות של הייעוץ המשפטי - - -

יעקב מרגי: אתה לא עונה לי.

יואב מורג: נכון, אני לא עונה לך.

שלי יחימוביץ': אגב, הזמנתי את שר החקלאות באופן ספציפי, לא הזמנתי שרים אחרים, והוא סירב לבוא.

יואב מורג: טוב, אז הוא שלח את הנציג שלו.

שלי יחימוביץ': כן, כן.

שלי יחימוביץ': עוד משהו?

יואב מורג: כן, עוד שניים-שלושה דברים קטנים.

יואב מורג: אנחנו מנסים ליצור איזה סט כללים לשנה הבאה של גידולים כאלה ואחרים, וצורת גידול על מנת שיהיה צמצום של נזקים במידה ותהליך השריפה יימשך.

יואב מורג: אנחנו בשלבי בנייה של הדברים האלה.

יואב מורג: יש פה גם פגיעה נוספת בשטחי מרעה בארבעה-חמישה משקים ובשניים-שלושה רועים בדואים שרועים פה עונתי.

יואב מורג: מס הרכוש מטפל בזה.

יואב מורג: אני מבין שאמיר דהן יתייחס לזה.

יואב מורג: אנחנו ניסינו לעזור מקצועית.

יואב מורג: הם סירבו קצת לקבל את עזרתנו.

יואב מורג: אני מקווה שהם יידעו לתת את הפיצוי הנכון.

שלי יחימוביץ': אבו וילן, מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל, בבקשה.

505: קודם כול, לבעיית המים – ברגע שייפתרו אותה ברמה הארצית, ניתן יהיה להעביר פה.

505: מה זה אומר?

505: מחודש אוקטובר אנחנו נמצאים - - - קיצוץ מרצון של 30 מיליון קוב, שייוותרו תמורת 2.5- 3 שקלים לקוב.

505: גם היום ניתן לעשות את זה, וניתן להעביר חלק מהמים מיידית.

505: זאת רשלנות פושעת של אגף התקציבים וממשלת ישראל שאמרנו להם באוקטובר: זה עלול לקרות ועדיף לנקוט בצעדים מוקדמים ולא לחכות שזה יקרה.

שלי יחימוביץ': עכשיו אתה מדבר על הקיצוץ הכללי, לא ספציפית על העוטף.

505: אבל מה זה "קיצוץ כללי"?

505: קיצצו השנה 50 מיליון קוב מים.

505: אם אתה אומר לחקלאי שיש לו גידולי שדה:

505: אל תשקה - - -

שלי יחימוביץ': אבו, סליחה, זו לא הזדמנות לדבר על כל הסוגיה הרחבה.

505: לא, זו הדרך לפתור את בעיית - - -

שלי יחימוביץ': יש לנו מספיק ישיבות ועדה לצורך זה.

505: כדי להביא ליישובי עוטף עזה עוד מים מהיום להיום, צריך ללכת על הפתרון הזה: לשלם כסף למי שמגדל גידולים חד-שנתיים, שיוותר ואז המים מתפנים.

505: זה פתרון אפשרי.

505: אני לא סתם אומר לך את זה.

505: עשר פעמים הייתי באגף התקציבים, מדבר לקירות.

505: אם שר האוצר, שר החקלאות תומך, הכול לקירות.

505: זה המחדל האמתי פה בלי חכמות.

505: הם צודקים במאה אחוז.

505: במצב שנוצר – תלכי פה, חמישה ק"מ לבננות ולאבוקדו של נחל עוז – יואב מורג בשם מדינת ישראל עודד אותם לנטוע.

505: יש עכשיו מיליון קוב, פירושו של דבר לייבש להם – פלוס השקאות – זה דבר בלתי אפשרי.

505: נקודה שנייה, מה שאמרת, אמרת ואת יודעת מה את אומרת.

505: מה זה כל הנוהלים האלה?

505: זה אפילו לא חקיקה, אין שום בעיה לתקן את זה.

505: לדוגמה, יש פה כוורות של דבש, מי שנשרפה לו כוורת מקבל פיצוי ממס רכוש, אבל אם הוא עומד על מרעה והמרעה לא שלו – בדרך כלל, ברוב המקרים, המרעה הוא לא של בעל הכוורות – לא מקבל פיצוי.

505: למה?

505: זה החוק.

505: יש פה נזק של 2 מיליון שקלים, זה לא סכומים אסטרונומיים.

505: אני כבר ראיתי אחרי מלחמת לבנון השנייה כשוועדת הכספים רצתה לטפל, תוך חודש ימים סידרו הכול.

505: אז פתאום משרד החקלאות, משפטנים – אני חושב שהוועדה לביקורת המדינה יכלה להתערב, ואפשר לשחרר הרבה מאוד פלומבות מיותרות so called משפטיות שבעצם זה עקשנות, שום דבר אחר.

שלי יחימוביץ': עוד בענייני החקלאות ספציפית, מישהו רוצה לומר דבר מה?

אדי פולונסקי: כן, בבקשה.

שלי יחימוביץ': בוא, תציג את עצמך.

אדי פולונסקי: צהרים טובים, שמי אדי פולונסקי.

אדי פולונסקי: אני מקיבוץ אור הנר.

אדי פולונסקי: אני רפתן, במידה מסוימת מייצג את ציבור הרפתנים בעוטף עזה, החקלאים, שעדיין יש למרות המאמצים של המדינה.

אדי פולונסקי: קודם כול, לסוגיית השריפות – מה שדיברתם והזכרתם שחלק מהצמצום בנזק זה המענה המיידי, שברוב המקרים זה היה על ידי אותם החקלאים שמסתובבים בשטח.

אדי פולונסקי: אותם החקלאים עם הכלים החקלאיים, עם הדיסקוס, עם השופלים שיש בשטח, עם הכלים שלנו.

אדי פולונסקי: ופתאום נודע לנו שאנחנו לא מבוטחים; כל מתנדב שמסתובב באזור השריפות לא מבוטח.

איל בן ראובן: זה המצב נכון לכרגע?

אדי פולונסקי: זה המצב נכון להיום.

אדי פולונסקי: אחרי 130 של שריפות עדיין - - -

קריאה: אין ביטוח רכוש ויש, במקרה של פגיעה, ביטוח לאומי כמו: הלכתי ברחוב, שברתי את הרגל.

אדי פולונסקי: בדיוק.

אדי פולונסקי: כלומר, בהרבה מקרים גם אין, כי בחברת הביטוח אומרים: אם אתה לא כבאי, אל תכנס לשם.

אדי פולונסקי: זה דבר ראשון.

אדי פולונסקי: דבר שני, בנושא - - -

שלי יחימוביץ': גיליתם את זה רק עכשיו?

קריאה: כן.

אדי פולונסקי: לא גילינו את זה רק עכשיו, רק, את יודעת, עד לפני כמה ימים לא היה בדיוק עם לדבר.

אדי פולונסקי: לא מגיעים הרבה אנשים אלינו, וכשמגיעים – מגיעים לחוגי בית או לדברים יותר סגורים, ולא בדיוק אנחנו יכולים להעלות את הסוגיה הזו.

אדי פולונסקי: העלינו את הסוגיה מול שר הביטחון ביום שישי האחרון, נכון גדי?

אדי פולונסקי: לפני זה לא העלינו את הסוגיה הזאת.

אדי פולונסקי: משום מה זה לא טופל.

אדי פולונסקי: בנושא הנזקים לחקלאות – לנו בקיבוץ אור הנר ובקיבוץ ניר עם, בחוות שקמים, נשרפו קרוב ל-12,000 דונם שטחי מרעה.

אדי פולונסקי: הוצאות אדירות גם בגדרות וגם בנזקים לחקלאות שלידינו.

אדי פולונסקי: הרי כשהפרות בורחות ועולות על הגידולים היקרים, אנחנו מקבלים תביעות – ולנו אין אוכל לתת לפרות.

אדי פולונסקי: זה נושא מיידי שאנחנו צריכים לענות ואין תשובה.

אדי פולונסקי: אתמול הייתה כתבה שבה סיפרו שהחקלאים קיבלו 50% מהפיצוי, חלק פיצוי מלא וחלק 50%, זה שקר, זה שקר מלא.

אדי פולונסקי: לא קיבלנו גרוש.

שלי יחימוביץ': תכף נשמע את נציגי מס הכנסה.

אדי פולונסקי: לא קיבלנו גרוש.

אדי פולונסקי: וגם כששלשום היה נציג של מס רכוש באור הנר, הוא מנסה לעשות איתי איזושהי קומבינה: "בוא נסגור איכשהו".

אדי פולונסקי: הרי שקשה לנו לבדוק אקסלים.

שלי יחימוביץ': לא הבנתי.

שלי יחימוביץ': מה זה "קומבינה"?

אדי פולונסקי: קומבינה: "בוא נסגור, בוא תעריך איכשהו".

אדי פולונסקי: אני לא רוצה להעריך איכשהו.

אדי פולונסקי: אני נתתי אקסל, שלושה אקסלים שלחתי לכל מי שביקש שנשלח נתונים מדויקים על מה נשרף ולמה נשרף.

שלי יחימוביץ': אבל סליחה, מה רע בזה שהוא נותן לך לעשות את ההערכה ואומר: אני אזרום אתך?

אדי פולונסקי: אני לא רוצה הערכה גסה.

אדי פולונסקי: נתתי נתונים ואני לא חושב שאם אני, רפתן - - -

גדי ירקוני: הוא לא קיבל אותם, הוא לא קיבל את הנתונים.

אדי פולונסקי: אני רפתן.

אדי פולונסקי: נתתי נתונים מדויקים באקסל, אני חושב שאנשים מנוסים ממס רכוש צריכים להתקשות יותר מיומיים-שלושה לבדוק אם זה עושה שכל לתת אוכל לפרה.

אדי פולונסקי: חברים, אנחנו יכולים לדבר על דברים לאומיים – אבו יודע, אבו מכיר, אבל אני אומר: לתת אוכל לפרה היום, מחר.

אדי פולונסקי: אין לי איך לקנות את זה ואף אחד לא מכיר את זה.

אדי פולונסקי: ואין לי איך לקנות את זה, לצערי, עד מרס, כי לפי ההערכות של כל מיני אנשים שיודעים, עד מרס לא יהיה פה מרעה.

אדי פולונסקי: עכשיו, המצוקות הן אמתיות.

אדי פולונסקי: למי נשרף מתבן – והיו פה מתבנים שנשרפו – אנחנו לא מקבלים תשובות, ותשובה זה כסף.

אדי פולונסקי: ודבר האחרון: את יודעת, נפגשנו לפני מספר שנים ב"המעגל" של דן שילון - - -

שלי יחימוביץ': נפגשנו גם אחרי זה, נדמה לי, במפגש אחר.

אדי פולונסקי: ונפגשנו גם אחרי זה, ואמרתי שאנחנו החקלאים והתושבים בעוטף לא נלך, לא בגלל מנהרות ולא בגלל קאסמים ולא בגלל בלונים.

אדי פולונסקי: אבל אנחנו מבקשים מהממשלה הזאת שתיתן לנו להתפרנס בכבוד.

אדי פולונסקי: לא יכול להיות שבאותם הימים, שתוך כדי שאנחנו מכבים שריפות, מגיעים ירקות מעזה, ירקות שבין היתר מושקים ממי ביוב.

אדי פולונסקי: אף אחד לא יודע שזה מי ביוב; משרד הבריאות לא בודק שזה מי ביוב.

אדי פולונסקי: אנחנו צריכים לעמוד בסטנדרטים – מעזה יכולים לקבל את כל הירקות, את כל הדברים שיתחרו בנו.

אדי פולונסקי: העגבניות מטורקיה מגיעות לפה, ואנחנו שכחנו מה קרה ב"מרמרה".

אדי פולונסקי: והיום, באמירה פופוליסטית, שר האוצר מבקש לפרק את ענף הרפת, את ענף החלב.

אדי פולונסקי: אני חושב שזו התמיכה שאנחנו צריכים.

אדי פולונסקי: אנחנו לא צריכים חיבוק.

אדי פולונסקי: באמת, אני מודה לכל אחד מכם שהגיע לפה.

505: זה לא מנכ"ל משרד החקלאות, אז אל תיתן לו - - -

אדי פולונסקי: אני מודה לכל אחד מכם שהגיע לפה ושבאמת ירד לנגב, ירד לעוטף ומסתכל עלינו בעיניים.

אדי פולונסקי: וזה חיבוק חשוב, אבל בסופו של דבר מה שאנחנו צריכים זה לא נדבה, זה לא תמיכות, אנחנו רוצים להתפרנס מהעבודה שלנו.

אדי פולונסקי: אנחנו חקלאים.

אדי פולונסקי: וכשאני אומר שאנחנו חקלאים – אני חקלאי מאור הנר, החשמלאי שלי הוא משדרות, המכונאי שלי הוא מאשקלון.

אדי פולונסקי: ליד החקלאים יש כל מיני אנשים שחיים מאותה חקלאות.

אדי פולונסקי: ייבוש החקלאות, ייבוש השדות, ייבוש השטחים, סגירת ענף החלב זה נזק בלתי הפיך.

אדי פולונסקי: אני מבקש שתהיה אוזן קשבת בממשלה.

אדי פולונסקי: תודה.

שלי יחימוביץ': שאלה ספציפית לעכשיו: אתה קיבלת כבר איזשהו פיצוי?

אדי פולונסקי: שקל אחד לא.

אדי פולונסקי: שקל אחד לא.

אדי פולונסקי: אני יודע מקיבוץ ניר עם שקיבלו כסף, איזה 40,000 שקלים על החיטה, אבל על שטחי מרעה לא.

אדי פולונסקי: עוד פעם, חברים, אפשר להגיד מה שתרצו, אבל לפרה אני לא יכול להסביר.

אדי פולונסקי: אני צריך לקנות ואם אני לא משלם, אני לא מקבל אוכל.

אדי פולונסקי: ואם אתם יודעים, ענף הבשר, למרות שמי שאוכל פה בשר בשנתיים האחרונות לא שילם שקל אחד פחות על קילו בשר, אתם יודעים שיש יבוא ושהמגדלים, כל המגדלים גם ברמת הגולן, גם בנגב, מפסידים כסף.

אדי פולונסקי: וזה עוד פעם, האמירה הפופוליסטית ששברה את שוק הבשר הישראלי ללא שום צורך וללא שום פתרון.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

אדי פולונסקי: תודה לך.

שלי יחימוביץ': רשות המסים, מירי סביון, משנה למנהל רשות המסים, ואמיר דהן נמצא פה?

שלי יחימוביץ': אמיר דהן הוא מנהל מחלקת פיצויים ברשות המסים.

שלי יחימוביץ': אז אנחנו נשמע אותם, ואם יש עוד חקלאים או אנשים אחרים שרוצים לשאול אותם שאלות ספציפיות, לטעון טענות ספציפיות, אז בבקשה.

רוני ברוך: כן, כן.

קריאה: רוני כבר - - -

שלי יחימוביץ': אז, רוני, הם ידברו ואחר כך אתה תוכל לומר מה שאתה רוצה.

קריאה: שלי, אני גם רוצה לדבר.

שלי יחימוביץ': אז תנו לי – מירי, את רוצה להתחיל או אמיר?

מירי סביון: כן, אני אתייחס ואמיר גם כן.

מירי סביון: נתייחס שנינו.

שלי יחימוביץ': בסדר, בזה אחר זה כרצונכם.

שלי יחימוביץ': ואז גם נקשה לכם קושיות.

מירי סביון: אז קודם כול, ככה כמה מילים: באמת רשות המסים אחראית גם על קרן הפיצויים.

מירי סביון: קרן הפיצויים אחראית בהקשר שלנו לפצות על נזקים כלכליים שנגרמו.

מירי סביון: יש שני סוגים של נזקים, שני ראשי נזק שאנחנו מפצים בגינם.

מירי סביון: נזק ישיר זה באמת הנזק שנגרם בצורה ישירה כתוצאה מהאירוע, והנזק העקיף זה נזק שקשור לאובדן הכנסות או רווחים או יצירת הפסדים כתוצאה מהנזקים הישירים האלה.

מירי סביון: מתחילת האירוע אמיר והצוות שלו נמצאים פה בתדירות מאוד גבוהה, לצערנו, ונותנים מענה כאשר שוב המענה הזה הוא גם לאזרחים עצמם – אזרחים שנפגעו להם הבתים, השדות – וגם לבעלי העסקים שכרגע באמת עיקר הנפגעים הם אלה החקלאים.

מירי סביון: מה שנעשה: אמיר יסקור - - -

שלי יחימוביץ': מה זה הדבר הזה של "תעשה לנו הערכה כללית"?

מירי סביון: אני אומרת שוב: ספציפית אני לא יודעת מה זה "תעשה לנו הערכה כללית".

שלי יחימוביץ': את מכירה התנהלות כזאת?

מירי סביון: את המקרה הספציפי הזה – אני כרגע לא מכירה את חילופי הדברים האלה.

מירי סביון: כאשר אנחנו בוחנים איך צריך לפצות או מה סכום הפיצוי, אנחנו מבקשים באמת מסמכים.

מירי סביון: יש מסמכים שהחקלאי או הניזוק מביא אלינו ואנחנו בודקים את הדברים לגופם ומפצים בהתאם לנזק הכלכלי.

מירי סביון: ישנם מצבים שבאמת כאשר אנחנו צריכים לאמוד את הנזק הכלכלי – שבדרך כלל אנחנו מדברים על נזק עתידי, מכיוון שאנחנו מדברים על אובדן רווחים – אנחנו צריכים לעשות את החישובים, לעשות את האומדנים, לבדוק את הנתונים שיש.

מירי סביון: לגבי המקרה הזה, אני לא יודעת מה להגיד על חילופי הדברים האלה, אבל באופן כללי, אין פה איזה משהו כללי, אלא יש פה חישובים מאוד מסודרים שנעשים כדי באמת לפצות את החקלאים על הנזקים האמתיים שנגרמים להם.

מירי סביון: אין כוונה כאן לעשות מקח וממכר, אלא להיפך.

שלי יחימוביץ': אבל יש טענות של חקלאים – שהועלו גם בפני שר הביטחון – שברגע שהם ראו את מנגנון הפיצוי שהוא כל כך מסורבל וכל כך בלתי אפשרי הם אמרו לו: תודה.

גדי ירקוני: זה על משהו אחר.

אמיר דהן: זה משהו אחר.

אמיר דהן: זה לא הפיצוי.

שלי יחימוביץ': זה לא קשור אליהם?

אמיר דהן: זה לא קשור.

גדי ירקוני: זה משהו אחר.

גדי ירקוני: זה מנגנון שגם שווה לבדוק אותו, אבל זה לא.

שלי יחימוביץ': והוא לא קשור לרשות המסים?

אמיר דהן: קשור, אבל לא לנושא הזה.

גדי ירקוני: קשור.

גדי ירקוני: לא לנושא הזה.

מירי סביון: אני מציעה כזה דבר: אני מציעה שאמיר עכשיו יסקור את - - -

505: אבל זו קומבינה וטכניקה שהם תמיד נוהגים בה.

מירי סביון: לא.

505: למה לא?

מירי סביון: אני חושבת שזה לא במקום האמירות האלה.

שלי יחימוביץ': לא, זו לא אמירה כזאת קיצונית.

מירי סביון: היא אמירה לא מדויקת.

שלי יחימוביץ': אנחנו מכירים מילים יותר קשות מזו.

505: אני מכיר עשרות חקלאים שהגישו חישובים מדויקים.

מירי סביון: היא פשוט לא הולמת את - - -

505: קנ"ט יודע לבדוק, יודע הכנסות.

505: אתם עובדים בשיטת "הדילים", וצריך להפסיק עם זה.

מירי סביון: לא, אני חושבת שזה לא הוגן להגיד את האמירות האלה ואין לי בעיה - - -

שלי יחימוביץ': בואי, תמשיכי.

מירי סביון: זה נושא שמבקר המדינה שמכיר את הדרך שבה אנחנו עובדים, בכלל רשות המסים ובוודאי הקרן הזאת.

מירי סביון: אנחנו מפצים על האובדן של הכנסות.

מירי סביון: שוב, מדובר פה באובדן הכנסות עתידיות, בוודאי שיש פה חלק של אובדן, אבל אנחנו עושים אותו בצורה הכי מדויקת וכלכלית שאפשר לעשות אותה.

מירי סביון: וזאת המדיניות שלנו, וזו גם הפרקטיקה שלפיה אנחנו נוהגים.

מירי סביון: מה שאני מציעה זה שנעשה כזה דבר: אמיר יסקור את הנתונים, באמת את ההתנהלות שלנו, את הדברים שאנחנו עושים ואיך אנחנו מתנהלים באירועים האחרונים.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

מירי סביון: ואם אחרי כן יהיו שאלות, אנחנו נשתדל לענות כשאני אומרת, שוב, שישנם דברים קונקרטיים שאנחנו לא נוכל להתייחס מכיוון שגם מבחינת חובת סודיות וכו', אנחנו לא נוכל עכשיו לנהל את הדיון על מקרים ספציפיים, אבל נתייחס לטענות - - -

שלי יחימוביץ': כן, אבל אם זה מקרה ספציפי שהוא מאפיין התנהלות מסוימת, אז כן הייתי מבקשת מכם להתייחס.

מירי סביון: בסדר, אז אנחנו נראה אם הדברים האלה יעלו.

שלי יחימוביץ': אמיר דהן הוא מנהל מחלקת פיצויים ברשות המסים.

שלי יחימוביץ': בבקשה, אמיר.

אמיר דהן: שלום לכולם.

אמיר דהן: עד היום הוגשו 180 תביעות בעקבות נזקי העפיפונים, בלונים, רובם בתחום החקלאות, שדות מרעה, שדות חיטה שנשרפו, מטעים, אבוקדו, חוחובה, בננות.

אמיר דהן: זה מגוון, מכל מיני סוגים.

אמיר דהן: יש נזקים לכוורות, גם בנזק הישיר של הכוורות שנשרפו וגם נזקים עתידיים.

אמיר דהן: אני אתייחס לזה טיפה בהמשך.

אמיר דהן: יש ציודים שנפגעו, ציוד השקיה, חממות.

אמיר דהן: אנחנו מעריכים את הנזק הכולל בסביבות - - -

שלי יחימוביץ': רפתות?

אמיר דהן: רפתות גם.

אמיר דהן: אנחנו מעריכים את הנזק הכולל בין 12-10 מיליון.

אמיר דהן: עד היום כבר שילמנו - - -

שלי יחימוביץ': 12-10 מיליון שקלים?

אמיר דהן: כן.

שלי יחימוביץ': זה נורא מעט כסף, מה בעיה לשלם את זה?

גדי ירקוני: כן, הנזק הוא לא גדול.

אמיר דהן: אלה הנזקים שיש בסופו של דבר.

שלי יחימוביץ': זה הנזק הראשוני או גם - - -

אדי פולונסקי: זה נזק האמתי.

אמיר דהן: זה הנזק האמתי שנגרם.

אדי פולונסקי: זה הנזק האמתי, אנחנו לא מבלפים.

אמיר דהן: בסופו של דבר, זה שווי של חיטה שנשרפה או חציר או כל דבר שנשרף.

אמיר דהן: אלה לא נזקים כאלה מורכבים.

אמיר דהן: אמרו את זה כבר בכל מיני אמירות אחרות, אם זה כיבוי אש – נכון שמוראלית זה מאוד פוגע, אבל הנזקים הם יחסית קלים, בסופו של דבר, מבחינה כלכלית.

שלי יחימוביץ': טוב, זו בשורה טובה.

אמיר דהן: אני אתייחס ככה בקטנה למה שנאמר כאן:

אמיר דהן: צריך לזכור שלגבי שדה המרעה של אור הנר, בסופו של דבר, אנחנו יודעים ששדה מרעה נשרף.

אמיר דהן: אנחנו צריכים שמישהו יגיש לנו תביעה.

אמיר דהן: מה שביקשו ממנו בסך הכול זה להגיש תביעה מסודרת מה הנזק שלו, כמה זה עולה.

אדי פולונסקי: הכול הוגש לפני שלושה שבועות.

אמיר דהן: לא אלינו.

אדי פולונסקי: מה זה "לא אלינו"?

שלי יחימוביץ': את העניין הספציפי - - -

אדי פולונסקי: מי שהציג את עצמו בתור רשות המרעה זה מס רכוש, קיבל את הדברים.

אמיר דהן: אני אסביר את זה בדיוק.

אמיר דהן: כנראה לפני שלושה שבועות היו נציגים ממשרד החקלאות אצלו, לא אנחנו.

אמיר דהן: אנחנו לא ידענו על הנזק או רשות המסים.

יואב מורג: לא, לא, סליחה.

קריאה: לא.

אמיר דהן: אז לא - - -

יואב מורג: לחלוטין לא.

יואב מורג: לא, אז סליחה, אל תגיד דברים שלא נכונים.

יואב מורג: אנחנו היינו בשטח.

יואב מורג: אנחנו שיתפנו אתכם פעולה.

יואב מורג: כל המידע, אם הגיע אלינו, עבר אליכם.

יואב מורג: לא נמסר לנו מידע על ידי אור הנר, אלא לנציגים שלכם.

יואב מורג: סליחה, אל תגידו דברים שלא נכונים.

אמיר דהן: לנציגים שלנו נמסר מידע שבוע שעבר בפעם הראשונה כשהיו אצלם בסיור.

יואב מורג: סליחה, אמיר, ניסינו להציע לכם עזרה, להביא לכם מומחה שיכמת את הנושא השטחים; הצענו לכם גם לקחת מומחה חיצוני, סירבתם גם לזה וגם לזה בצורה כוחנית, בצורה שפוגעת בעובדי ציבור שלי.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': תודה, תודה.

יואב מורג: לא מקובל עליי.

שלי יחימוביץ': בסדר.

שלי יחימוביץ': תודה.

אמיר דהן: עקרונית, אנחנו קיבלנו את - - -

שלי יחימוביץ': כן, אבל לצורך חישובים – נאמרו כאן דברים קשים, ואנחנו כן צריכים לפעול בנוהל חירום ושלושה שבועות זה הרבה זמן.

שלי יחימוביץ': אז אם יש כאן מישהו - - -

אמיר דהן: אנחנו לא קיבלנו את זה לפני שלושה שבועות, גברתי.

שלי יחימוביץ': אז את הדבר הזה תגידו - - -

אמיר דהן: אנחנו היינו אצלו בסיור בפעם ראשונה לפני שבוע.

אמיר דהן: הוא דיבר גם על ניר עם.

אמיר דהן: אופר מניר עם לא יכל לפגוש אותנו אפילו באותו יום.

שלי יחימוביץ': אוקיי, האם זה נכון שאתם מסרבים לקבל סיוע מקצועי ממשרד החקלאות?

אמיר דהן: זה לא סיוע מקצועי.

אמיר דהן: הם רוצים שאנחנו נעסיק מומחה, שעבד פעם במשרד החקלאות, ונשלם לו כסף.

אמיר דהן: זה לא סיוע ממשרד החקלאות.

אמיר דהן: יש לזכור שאין צורך להעריך מה היה בשדה המרעה וכמה ניזוק; צריך להעריך כמה עולה לו היום להאכיל את העדרים שלו.

אמיר דהן: זה לא מעניין מה היה בשדה המרעה.

505: נו, רבע שעה חישוב, אז מה הבעיה?

אמיר דהן: אז פעם ראשונה שקראנו לנו השבוע, היינו אצלם.

אמיר דהן: אנחנו לא ידענו על זה לפני.

אמיר דהן: איפה שידענו על זה לפני, הגענו.

אמיר דהן: כל נזקי החיטה כבר ראינו לפני.

אמיר דהן: ניר עם – הוא אמר כאן איזה סכום ששילמנו מקדמה, זה מצחיק, זה אפילו לא קרוב לסכום ששילמנו, זה פי הרבה יותר מזה.

אמיר דהן: אנחנו בקשר רציף עם כל מי שמטפל בנושא החיטה.

אמיר דהן: שילמנו מקדמות עוד לפני שהם היו אמורים לקצור.

אמיר דהן: זה אומר שגם שהקדמנו איזשהו הכנסה באיזושהי דרך.

שלי יחימוביץ': אמיר, יש לך אומדן לגבי איזה אחוז מהפיצויים שמגיעים לחקלאים כבר התקבל?

אמיר דהן: אם אני אסתכל, זה 40%.

אמיר דהן: עכשיו יש דברים שצריך לזכור שהם עתידיים.

שלי יחימוביץ': 40%, כלומר, האמירה אתמול של מישהו מהנציבות שזה 50% הייתה מופרזת קצת.

אמיר דהן: צריך לזכור שיש הרבה דברים, במיוחד במטעים, שהנזק שנגרם להם הוא עתידי למשך חמש שנים קדימה.

גדי ירקוני: אתה לא משלם לו עכשיו?

אמיר דהן: אנחנו משלמים, אבל זה נזק שאנחנו בוחנים עם השמאים שלנו, דרכם.

אמיר דהן: צריך להביא נתונים איך הגידול הזה היה שנה קודמת.

גדי ירקוני: כמה זמן?

אמיר דהן: אין לנו מקרה אחד שאני מכיר בכל נזקי העפיפונים שבאו ודרשו מאתנו מקדמה ולא שילמנו מקדמה.

אמיר דהן: הכול מתנהל כרגע, למיטב ידיעתי – אני די מופתע – באיזושהי הסכמה עם רוב החקלאים.

אמיר דהן: אני ניסיתי לדבר איתם ברמה אישית, אם זה מרכזי המשק בנירים, נחל עוז, ניר עם.

אמיר דהן: אני לא רואה - - -

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, אתם באופן יזום באים אל מרכזי המשק.

אמיר דהן: בוודאי.

אמיר דהן: נכון.

אמיר דהן: זה בנושא הזה.

אמיר דהן: שדות מרעה היו, אני מניח שזה ייתפר תוך שבוע, עשרה ימים.

אמיר דהן: הציגו לי את זה אתמול מה היה בסיור.

אמיר דהן: אנחנו, לדעתי, בנתונים לא רחוקים ממה שאנחנו חושבים.

אמיר דהן: זה ייפתר בימים הקרובים.

אמיר דהן: אני בכוונה נוגע בנקודות שהעלו כדי שיהיו תשובות.

אמיר דהן: לגבי הכוורות, בנזק הישיר הן ברות פיצוי.

אמיר דהן: בנזק העקיף, נכון לעכשיו יש כאן איזושהי בעיה שאנחנו בוחנים אותה.

אמיר דהן: בסופו של דבר, הכוורות לא נמצאות בתחום ישוב ספר.

אמיר דהן: ההגדרה שלנו לנזק עקיף, לאובדן הכנסות עתידי, היא שזה צריך להיות בתחום ישוב ספר, זה החוק.

אמיר דהן: בסופו של דבר, גם היועץ המשפטי שלהם כתב - - -

שלי יחימוביץ': בסדר, בואו נעשה תיקון מהיר לחוק, מה בעיה?

אמיר דהן: אז גם היועץ המשפטי שלהם קבע שצריך לעשות תיקון כדי שהם יהיו ברי פיצוי.

שלי יחימוביץ': מרגי, אתה מהקואליציה.

שלי יחימוביץ': נכון לא תהיה בעיה להעביר תיקון מהיר לחוק הזה?

גדי ירקוני: אני רצה להוסיף משהו, ברשותך.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים דברים שנעשו – לא רוצה לומר בחיפזון – בזריזות וביעילות.

שלי יחימוביץ': בתוך לילה אחד.

גדי ירקוני: אני רוצה להוסיף בבקשה בעיה - - -

קריאה: שלי, אני רוצה להגיד משהו על הכוורות.

שלי יחימוביץ': על הכוורות?

שלי יחימוביץ': אז עוד שנייה, בסדר.

שלי יחימוביץ': כן, גדי.

גדי ירקוני: בעיה שהיא לא בחקלאות, אבל היא בעיה מאוד כואבת.

גדי ירקוני: בנושא מס רכוש, שאתם לא יכולים לפתור אותה.

גדי ירקוני: הדבר שנפגע פה, חוץ מהחקלאות, זה התיירות, בייחוד מלונות.

גדי ירקוני: יש פה צימרים וכל מיני דברים שבארבעה החודשים מתים טוטאל.

גדי ירקוני: כמעט אפס הזמנות.

גדי ירקוני: הם לא מוצאים אפשרות לפצות אותם גם כן בגלל, למה?

גדי ירקוני: למה אי אפשר לפצות אותם?

שלי יחימוביץ': תכף נשמע אותם.

שלי יחימוביץ': בואו נשמע את התשובה.

גדי ירקוני: אוקיי, אי אפשר לפצות אותם.

גדי ירקוני: אנחנו 130 יום, 140 יום עוד מעט, האפשרות לתבוע היא לשבוע בלבד.

שלי יחימוביץ': לשבוע רציף.

אמיר דהן: יותר.

גדי ירקוני: יותר כבר?

אמיר דהן: כבר הארכנו את זה.

גדי ירקוני: כבר הארכתם?

מירי סביון: זה בהתאם לאירוע.

אמיר דהן: בהתאם לאירוע.

גדי ירקוני: בהתאם לאירוע.

שלי יחימוביץ': שבוע רציף, כן?

שלי יחימוביץ': כלומר, אם יש שריפה יומיים ואז אין או - - -

גדי ירקוני: זה לא נחשב.

אמיר דהן: זה לא קשור לזה.

גדי ירקוני: צריך לזכור שהאירוע בשבילנו הוא מה-30 במרס.

שלי יחימוביץ': ברור.

שלי יחימוביץ': איזו שאלה?

שלי יחימוביץ': זה חד משמעי.

גדי ירקוני: 30 במרס או אפריל?

קריאות: מרס.

גדי ירקוני: 30 במרס התחיל האירוע.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': ארבעה חודשים אירוע מתמשך, חד משמעית.

גדי ירקוני: בדיוק.

גדי ירקוני: ומאז אפשר לראות שכל נושא התיירות פה נרדם.

גדי ירקוני: והדבר הזה חייב להגיע לידי פתרון.

שלי יחימוביץ': אז בואו נשמע התייחסות גם לתיירות וגם בכלל העסקים שאינם חקלאות.

גדי ירקוני: שונים.

מירי סביון: כדי לסגור את הדברים, קודם כול, לגבי החקלאות, אז יש לי השלמה קטנה.

מירי סביון: כמו שאמיר ציין, אנחנו בעניין הזה באופן כללי כשמפצים על הנזק העקיף אנחנו נפצה בסופו של דבר, וחלק פיצינו, גם בגין שנים קדימה.

מירי סביון: מה שקורה עכשיו הוא באמת – כשהפיצוי בעיקר על אובדן הרווחים הוא דורש את החישובים ואת הבדיקות שלנו, וכשזה לוקח יותר זמן – ואמיר ציין זאת – צריך לקחת בחשבון שאנחנו יודעים לשלם גם מקדמות על חשבון הפיצוי העתידי.

מירי סביון: זאת אומרת, למי שכרגע יש בעיה תזרימית ולוקח זמן לעשות את הבדיקה, אז יכול היות שיש מקדמה, ואמיר אמר: אנחנו שילמנו את המקדמות.

שלי יחימוביץ': שילמתם מקדמות?

מירי סביון: כן.

אמיר דהן: בוודאי.

אמיר דהן: כל שדות חיטה שילמנו מקדמות כבר ממש כשהן נשרפו.

שלי יחימוביץ': גם תיירות וגם עסקים?

אמיר דהן: תיירות - - - מדברים על חקלאות - - -

קריאה: חקלאות - - -

גדי ירקוני: - - -

אמיר דהן: שילמנו לפי האירוע, לפי הביטולים.

שלי יחימוביץ': זה היה לגבי החקלאות.

גדי ירקוני: שילמתם לתיירות?

יניב הגי: מנהל החקלאות שלנו, אני חייב להגיד, מאוד מרוצה ממס רכוש ומהשירות שהוא קיבל ואין לו שום טענות.

שלי יחימוביץ': כן, שמעתם מילה טובה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, כן.

מירי סביון: לגבי התיירות, המצב מעט שונה.

מירי סביון: בתוך החקיקה יש אפשרות לפצות, לתת, לשלם פיצוי בגין נזק עקיף שנגרם כתוצאה מהנזק הישיר של פעילות הלחימה.

מירי סביון: ואנחנו כרגע הרחבנו את הפרשנות, עד כמה שיכולנו למתוח את הפרשנות מבחינתנו, והגדרנו בדיוק באילו אירועים אנחנו יכולים לפצות בגין הנזק העקיף שנגרם, אובדן הרווחים, כאשר אנחנו מפצים למעשה על ביטולים שהיו בפועל.

מירי סביון: זאת אומרת, אם היו לאיזשהו אורחן או צימר הזמנות שבוטלו בעקבות אירועים חריגים או אירועי מלחמה, לאו דווקא שריפות, אלא אירועים של ירי, ביטולים אנחנו מפצים בגינם את הנזק העקיף.

יעקב מרגי: אתם לא בודקים מה היה בשנה מקבילה?

גדי ירקוני: אבל אין הזמנות, אין הזמנות.

מירי סביון: אני אומרת שוב, אנחנו מבינים - - -

יעקב מרגי: רגע, השאלה - - -

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, יש פיצוי פר ביטול ספציפי?

מירי סביון: נכון, נכון.

מירי סביון: בעקבות ביקור שלנו בעוטף כשישבנו עם ראשי הרשויות, עם ראשי עמותת התיירות - - -

קריאה: נכון.

מירי סביון: אנחנו כרגע בוחנים יחד איתם את הנזקים הנוספים ואנחנו בודקים גם אלצנו האם אפשר בתוך החקיקה הקיימת להרחיב את הפיצוי שניתן.

מירי סביון: הדברים האלה כרגע נמצאים בבחינה לא פשוטה מבחינה - - -

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה איזשהו מענה בשפת בני אדם לשאלה: מה קורה לצימר, למשהו תיירותי שארבעה חודשים משותק?

שלי יחימוביץ': פשוט משותק.

קריאה: למה ארבעה חודשים?

קריאה: 14 שנים.

שלי יחימוביץ': בסדר, אנחנו נצטמצם - - -

יעקב מרגי: לא, לא.

קריאה: זו לא אמירה סתמית, כי תיירות לא עובדת עונתי.

יעקב מרגי: אז אתה כופר ברציונל של הפיצוי.

קריאה: הרציונל של הפיצוי הוא בטעות.

קריאה: צריך להסתכל על זה בהערכה שנתית.

שלי יחימוביץ': אוקיי, בסדר.

שלי יחימוביץ': תודה.

קריאה: אני אעיר על זה אחרי זה ברשות הדיבור.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור, כן.

מירי סביון: אז כמו שאמרתי, כרגע הפתרון שאנחנו נותנים הוא מענה לביטולים.

שלי יחימוביץ': את זה הבנו.

מירי סביון: בסדר.

שלי יחימוביץ': אבל אי אפשר להתעלם מזה.

שלי יחימוביץ': זה לא משהו אזוטרי.

מירי סביון: אנחנו ממש לא מתעלמים.

מירי סביון: מה שאמרתי לגבי שאר הדברים הוא שאנחנו כרגע בודקים את העובדות, בודקים מה האפשרויות שלנו בתוך החקיקה הקיימת, ובודקים אפשרויות לפתרונות של הדברים האלה.

מירי סביון: האם הקרן יכולה - - -

שלי יחימוביץ': אתם זקוקים לתיקון חקיקה?

מירי סביון: אם נזדקק, אנחנו יודעים למי לפנות.

שלי יחימוביץ': כן?

מירי סביון: אני אומרת שוב שכרגע אנחנו בוחנים את הדברים.

מירי סביון: ברגע שנדע מה אנחנו יכולים אצלנו לעשות, אנחנו נבחן אם הפתרון יכול להיות בתוך הקרן בחקיקה הקיימת או שצריך לעשות דברים - - -

505: גם אחרי מלחמת לבנון השנייה וגם אחרי "עופרת יצוקה" היו פיצויים.

505: העבירו את זה בוועדת הכספים והיו – יש תקדימים, תבדקו.

שלי יחימוביץ': נכון, נכון.

שלי יחימוביץ': הייתי אז בוועדת הכספים, אני זוכרת.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': אבל אל תהססו – אם אתם כבולים בתוך הנהלים שלכם ובתוך החקיקה, אנחנו עומדים לרשותכם בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': מרגי, כן.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שזה חברי הכנסת ואחר כך - - -

יעקב מרגי: זה נכון - - -

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת חינוך, מש"ס, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה נכון גם מה – אני מתייחס לדברי רשות המסים גם למשרד החקלאות, סך כל משרדי הממשלה.

יעקב מרגי: אנחנו מתכנסים לישיבות כאלה כל פעם וכאילו צריך להמציא את הגלגל מחדש.

שלי יחימוביץ': נכון.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, כל אירוע יש לו את המאפיינים שלו.

יעקב מרגי: וכשאני מצפה – כששאלתי את נציג משרד החקלאות, שאני לא זוכר את שמו: האם המשרד רוצה לשלם?

יעקב מרגי: תאמיני לי שאפשר להתגבר על כל מכשול והיינו שם.

יעקב מרגי: מדבר אתך מי שהיה שר, מי שהיה בכנסת, מכיר מכל הצדדים של הזה.

יעקב מרגי: לכן העניין הוא הרצון.

יעקב מרגי: צריך לאפיין את סוג המשבר, סוג הבעיה, ולהתאים את הנהלים.

יעקב מרגי: מה נהלים?

יעקב מרגי: נהלים לא ירדו גזרה מהשמיים.

יעקב מרגי: נהלים כתבו אותם.

יעקב מרגי: צריך לשנות אותם?

יעקב מרגי: אז לשנות אותם, להתאים אותם למקרה הזה.

שלי יחימוביץ': לא, נהלים זה קדוש, מרגי, אתה לא יודע?

יעקב מרגי: קדוש כשהם רוצים, ולא קדוש כשהם לא רוצים.

יעקב מרגי: אפשר לעקור הכול.

שלי יחימוביץ': כן, כן.

יעקב מרגי: אז עם כל הכבוד, כרגע זה אירוע מתגלגל.

יעקב מרגי: אי אפשר לסמוך על היכולת הכלכלית של הישובים כאן או של בעלי המשקים.

יעקב מרגי: והזעקה נשמעת גם אם זה סך הכול לא נשמע גדול.

יעקב מרגי: כמה אמרת?

יעקב מרגי: 180 תביעות?

יעקב מרגי: וזה 12 מיליון שקלים?

יעקב מרגי: אז תחלק למשק, לבעל עסק ששורד את היום יום, זה קטלני.

יעקב מרגי: עכשיו אין ספק שנוהל מקדמות קיים וידוע בכל המשברים שהזכרנו – הזכרנו את "צוק איתן", הזכרנו את הכול.

יעקב מרגי: הכנסת, משרדי הממשלה יודעים עם מי להתעסק.

יעקב מרגי: צריך לרצות לעשות את זה.

יעקב מרגי: להתכנס, לבוא ולהגיד: שר אחראי.

יעקב מרגי: אם זה אזור חקלאי, שר אחראי היה צריך להתכנס ולהגיד: בואו נראה, מה מתאים לאזור הזה ולהתחיל להתגייס לזה, עם כל הכבוד.

שלי יחימוביץ': רוני ביקש לדבר?

שלי יחימוביץ': כי אנחנו עדיין בענייני הפיצויים והחקלאות.

שלי יחימוביץ': מי זה רוני?

שלי יחימוביץ': כן, בבקשה.

רוני ברוך: שמי רוני ברוך, מנהל גידולי השדה בנחל עוז.

רוני ברוך: ארוץ אתכם על כמה אירועים שהיו אצלנו: נשרף מאגר מים, לא ראינו.

רוני ברוך: באנו יום אחד, רואים ששני דונם מיריעות האטימה נשרפו.

רוני ברוך: הבוקר מצאנו נקודה חדשה שנשרפה, אחרי שתיקנו עוד פעם.

רוני ברוך: אלה דברים שקורים כל הזמן, אין לזה סוף עד שלא תהיה איזושהי הסדרה או איזשהו פתרון אחר.

רוני ברוך: ברור לנו שהמאגר הזה כל פעם מועד לפורענות עקב זה שהוא נושק לגדר.

שלי יחימוביץ': מה אתה עושה במקרה כזה?

שלי יחימוביץ': קמת בבוקר, ראית משהו חדש אחרי שכבר הכול הוסדר, למי אתה פונה?

רוני ברוך: אני פונה למס רכוש, מתחילים את כל הסבב מחדש, רצים אחרי הדברים - - -

שלי יחימוביץ': ואיך אתה מאפיין את הטיפול?

שלי יחימוביץ': הטיפול הוא טוב?

שלי יחימוביץ': הוא סביר?

רוני ברוך: זה מתחלק לשניים - - -

שלי יחימוביץ': כי הרבה פעמיים אנחנו כן שומעים שבחים על מס רכוש ועל - - -

רוני ברוך: חלק מהאנשים שמגיעים מלווים אותנו כבר הרבה שנים ומכירים את המצוקה; הם באים לאזור, הם יודעים על מה מדובר.

רוני ברוך: הידיים שלהם קשורות.

רוני ברוך: אז אני מחלק את זה באמת – היכולת שלו לתת לי תשובה מצד אחד, ומצד שני התמיכה שהוא מקבל.

רוני ברוך: אנחנו בסוף נגיע לאיזשהו הסדר.

רוני ברוך: כמובן שזה לא מכסה את כל ההוצאות.

רוני ברוך: יש הרבה מאוד הוצאות שאי אפשר לכמת, אי אפשר לחשב אותם, והן קורות בעצם הפעילות היום יומית שלנו.

רוני ברוך: אנחנו לא יודעים לגבות את זה, לא יודעים לרשום את זה ולתבוע את זה.

רוני ברוך: עצם זה שאתה עובד בנחל עוז, שאתה נמצא בנחל עוז, על הגדר, ההוצאות שלנו היום יומיות יותר גדולות מאשר לכל אחד אחר.

רוני ברוך: אנחנו לא מתלוננים על זה, אין לנו בעיה עם זה, אבל כשצריך אנחנו רוצים את התמיכה.

רוני ברוך: לא יכול להיות שעם כל השריפות האלה, היום מדובר מה עושים גם לשנה הבאה.

רוני ברוך: מה, אנחנו צפויים עכשיו גם בשנה הבאה לאותו סבב שריפות?

רוני ברוך: למה פסקו כביכול השריפות?

רוני ברוך: כי כל השדות כבר אינם – לא רק בגלל השריפות, גם בגלל העונה החקלאית, אבל לזה אין פתרון.

רוני ברוך: והחשוב ביותר זה נושא המים.

רוני ברוך: אי אפשר לברוח מזה, אי אפשר להתחמק מזה.

רוני ברוך: נחל עוז לפני שנה, ללא כל קשר לדברים אחרים, יחד עם משרד החקלאות, ביקשנו הגדלה מאוד משמעותית של מים יקרים לצורך נטיעת מטעים בראייה עתידית.

רוני ברוך: השנה לא רק שקיצצו את מה שקיבלנו – שזה מחוץ למכסה – אלא עוד קיצצו במכסה.

רוני ברוך: איך אפשר לגדל מטעים בלי מים?

רוני ברוך: כאילו מאיפה?

רוני ברוך: מה זאת אומרת ש"חלק נפגעו יותר"?

רוני ברוך: אין לנו מים למטעים.

רוני ברוך: היום נטעו בננות, מה נעשה?

רוני ברוך: לדברים האלה אי אפשר לחכות, הלוא כל המספרים ידועים.

רוני ברוך: אם לא יתנו את זה בזמן, יתנו את זה מאוחר, גם לא נוכל לנצל את המים.

רוני ברוך: ואז אנחנו יודעים שיבוא ויגידו: יש לכם מים , למה לא ניצלתם אותם?

רוני ברוך: זו התמונה גם בנחל עוז, של כל האזור, של כל הישובים, של כל החקלאים, גם בקיבוצים וגם במושבים.

שלי יחימוביץ': עכשיו אני מתחילה להבין למה שר החקלאות לא רצה לבוא לישיבה.

קריאה: נכון.

שלי יחימוביץ': בבקשה, תציג את עצמך בקצרה.

זאב מידן: שמי זאב מידן, מנכ"ל מועצת הדבש.

זאב מידן: אני רוצה להגיד, קודם כול, מילה טובה.

זאב מידן: אנחנו פנינו לאמיר דהן להיפגש, הוא קיבל אותנו מיד, ועשינו פגישה מאוד מסודרת עם המדריך הראשי של גידול דבורים, עם - - - שמגדל לדוגמה שנפגע, ואני יחד עם שמאי ואמיר דהן, ואנחנו הצגנו לו את הנזק שאנחנו מעריכים בצורה מאוד מסודרת.

זאב מידן: אצלנו קל יותר להעריך, כי כל מגדל שמעריך קבוצת כוורות זה ברישיון שמועצת הדבש נותנת במסגרת החוק.

זאב מידן: זאת אומרת, אפשר לדעת בדיוק כמה כוורות יש בעוטף.

זאב מידן: חתכנו מהמפה, יש מפה כזאת מסודרת.

זאב מידן: מאוד פשוט לראות אותה, הנה רואים פה, של הנקודות.

זאב מידן: יש לנו 4,800 כוורות בעוטף.

זאב מידן: קשה מאוד להעריך את הנזק, וניסינו לעשות הערכה ממוצעת לנזק.

זאב מידן: הערכנו שהנזק לכוורת היא בסיבות 20, 21 קילו לפי נתוני קנ"ט, מכפילים את זה באיזשהו מספר, וקיבלנו נזק של 22 דבוראים 1.6 מיליון ומשהו שקלים.

זאב מידן: אפשר ביום אחד לפתור את הכול.

זאב מידן: בלי ניירת, בלי בירוקרטיה.

זאב מידן: כל הניירת היא שלנו – זאת אומרת, צריך לבדוק אם הניירת שלנו נכונה, אבל הניירת ישנה, הכי מסודרת שישנה.

קריאה: מה הוא אמר?

קריאה: שכל הניירת ישנה.

זאב מידן: הכול מגדלים ברישיון, 4,800 כוורות, רישיון.

זאב מידן: נזק סביר.

זאב מידן: עכשיו מישהו יכול להגיד שיש לו עוד קילו יותר, קילו פחות.

זאב מידן: שיראה ניירות.

זאב מידן: איך הוא יכול הראות הניירת?

זאב מידן: שזה בתוך החבית, לא כתוב שזה דבש – הבאנו מסודר: שמות של אנשים, כוורות, מחיר שאנחנו מצפים, כולו 1.6 מיליון שקלים לכל ענף העוטף של הזה.

זאב מידן: אפשר, אם רוצים להיות גמישים – אני אומר לא חכמים – אבל עם כוונה טובה.

זאב מידן: הנזק נגרם, אפשר לעשות את זה פשוט.

זאב מידן: לא צריך מאזנים, לא רואי חשבון, ולא צריך שום דבר.

זאב מידן: שמאי שיבדוק את המספרים שאני נתתי ואפשר ביום אחד לגמור את הכול, את כל בעיית הדבש ביום אחד, כמובן, עם כוונה טובה.

זאב מידן: אבל אם יגידו שהעץ הזה הוא של קק"ל, שהוא לא בעוטף עזה, קק"ל הוא לא ישוב ספר, כי הם יושבים בניו יורק, לא יושבים פה.

זאב מידן: ראיתם את העצים שנשרפו.

זאב מידן: אני יכול לספור כמה צוף יש בכל פרח?

זאב מידן: חבר'ה, זה לא אמתי כל העניין הזה.

זאב מידן: הנזק הוא אמתי והוא כל כך פשוט, והוא כל כך כסף קטן, אגורות.

זאב מידן: אמרו שטיל אחד עלה מיליון דולר, אז אנחנו רוצים רבע טיל.

זאב מידן: רבע טיל.

זאב מידן: תנו לנו רבע טיל ונגמר הסיפור.

זאב מידן: ראינו שם את המערכות של כל המכ"מים האלו.

זאב מידן: אנחנו רוצים את הרגל של החצובה.

שלי יחימוביץ': של הרחפנים, של הכול, כן.

זאב מידן: את הרגל של החצובה בערך, גם זה לא.

זאב מידן: אפשר עם רצון טוב לגמור את זה ביום אחד, ואנחנו נדע להגיד תודה רבה.

זאב מידן: ואני גם אומר לאמיר דהן – קיבל אותנו מהיום להיום, בישיבה מסודרת בתל אביב, העלינו את הדברים.

זאב מידן: אנחנו מצפים לתשובה.

זאב מידן: ואני אמרתי גם לאמיר: עם ישראל חושב שאנחנו צודקים בלי שעשיתי משאל, לא צריך לעשות משאל.

שלי יחימוביץ': אוקיי, מה אתם אומרים על הפתרון הפשוט הזה?

אמיר דהן: אני אתייחס לזה.

אמיר דהן: יש לי שתי בעיות בנושא הזה: אחת, בעיה חוקית.

אמיר דהן: כרגע הם לא מוגדרים כישוב ספר ויש לנו בעיה ואנחנו בוחנים מה אנחנו יכולים לעשות, ויכול להיות שמצאנו איזשהו פתרון.

505: ישוב ספר או דבוראי ספר?

אמיר דהן: הכוורות לא נמצאות בתחום ישוב ספר, מה לעשות?

אמיר דהן: אם היום נפגעתי בבאר שבע, לדוגמה בחנות, לא אקבל אובדן הכנסות, כי הם לא מוגדרים כישוב ספר.

אמיר דהן: בכל הפיגועים שהיו במדינת ישראל מאז ומתמיד בתל אביב, בירושלים, קיבלו רק את הנזקים הישירים.

אמיר דהן: זה החוק.

אמיר דהן: אנחנו בסופו של דבר מבצעים את מה שהחוק אומר לנו.

אמיר דהן: אבל יכול להיות שיש לנו איזשהו פתרון.

שלי יחימוביץ': מה הפתרון?

מירי סביון: אני מציעה שהוא יסגור את הנושא הזה, אנחנו - - -

אמיר דהן: בדיוק.

שלי יחימוביץ': והוא נראה באופק, הוא קרוב?

מירי סביון: כן.

אמיר דהן: יש איזשהו פתרון.

אמיר דהן: הבעיה השנייה היא בעיה אחרת.

אמיר דהן: נכון שנעשה חישוב לכלל כוורות, אבל צריך לזכור שהמועצה לא יכולה להגיש עבור ניזוקים בעצמם תביעה.

אמיר דהן: כל אחד צריך להגיש בעצמו.

אמיר דהן: בואו נניח – לא בדקנו את זה, כי אנחנו עדיין לא יודעים – אבל נניח שהתביעה היא 1.6 מיליון אבל אותם כוורנים בפרקטיקה מדווחים קצת פחות, בוא נקרא לזה כך.

אמיר דהן: אז זה חישוב שהוא מלמעלה.

אמיר דהן: הוא חישוב מאוד נחמד לפי כמות כוורות, כמה כל כוורת מפיקה, אבל בסופו של דבר, כשאנחנו מפצים על אובדן הכנסות, זה הכנסות שאתה מדווח אותם לרשות המסים, לא הכנסות שאתה לא מדווח.

אמיר דהן: בסופו של דבר, כל אחד צריך להגיש תביעה פרטנית בעצמו.

אמיר דהן: אנחנו לא יכולים לעבוד מול המועצה כמו שאנחנו לא עובדים מול שר החקלאות עבור כל החקלאים, כל חקלאי מגיש בעצמו.

אמיר דהן: אין דרך לא לעשות בדיקה לנזקים.

אמיר דהן: כאן, החישוב שנעשה – והסברתי את זה בישיבה – הוא חישוב תאורטי מלמעלה לחלוטין: מספר כוורות, כמה כל כוורת צריכה להפיק.

אמיר דהן: ונניח שכל כוורת מפיקה ככה, אבל אותו חקלאי למטה לא מדווח על הדברים האלה, הוא מדווח אחרת.

אמיר דהן: אז בסופו של דבר, כל אחד צריך להגיש את התביעה שלו פרטנית.

שלי יחימוביץ': אני אשאל שאלה אפיקורסית, למה זה חייב להיות פרטני?

שלי יחימוביץ': למה?

מירי סביון: בדיוק מהסיבה הזאת.

שלי יחימוביץ': הרי כן יש לכם איזשהו שיערוך של ענף מסוים באזור מסוים של אומדן הנזקים.

אמיר דהן: אין דבר כזה "שיערוך".

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים פה על כסף קטן ברמה שהיא מגוחכת בעיניי באמת.

מירי סביון: חלק מהפיצוי - - -

זאב מידן: אני אענה לך בדיוק.

זאב מידן: יש לי דבוראי שנפגע פה מ"צוק איתן".

זאב מידן: טנקים דרסו לו את הכוורות.

זאב מידן: ברור, אמרנו לו: תשמע – עכשיו נשרפו לו הכוורות – תגיש תביעה פרטנית, מגיע לך.

זאב מידן: לא רוצה לראות אותם, עוד נייר ועוד נייר ועוד נייר, ועוד עורך דין ועוד זה.

זאב מידן: אני מציע בלי עורכי דין, בלי שום דבר, הכי פשוט שבעולם.

שלי יחימוביץ': הבנו, בסדר.

שלי יחימוביץ': זאב, זה ברור.

שלי יחימוביץ': זה נשמע לי הרבה יותר הגיוני.

שלי יחימוביץ': מה גם שוב אנחנו מדברים על הסכומים כל כך קטנים.

שלי יחימוביץ': עשינו כאן סיור קודם עם מפקד האוגדה.

שלי יחימוביץ': כל מיני פיתוחים מאלביט ומזה, באמת נשפכים עליהם מאות מיליונים, אם לא יותר.

קריאה: מיליארדים.

גדי ירקוני: זה לא מטר של החומה.

שלי יחימוביץ': הקיר הסלארי, אנחנו יודעים מה העלות שלו.

שלי יחימוביץ': זה בסביבות שלושה מיליארד.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים באמת על מיטב המוחות וכסף שנשפך כמים.

שלי יחימוביץ': ועל מה אנחנו מדברים כאן?

שלי יחימוביץ': על - - - כ-18 מיליון שקלים פיצויים שאתם אומרים.

שלי יחימוביץ': אז מה בעיה באמת לפטור את האנשים האלה מכל הסבל וגרירת הרגלים והטפסים.

שלי יחימוביץ': וכן - - - איזשהם פיצויים.

שלי יחימוביץ': ואתם יודעים מה?

שלי יחימוביץ': הם יקבלו 2,000 שקלים יותר כל אחד, נגיד.

שלי יחימוביץ': מה יקרה?

מירי סביון: אנחנו נסביר.

מירי סביון: כדי לבדוק את הפיצוי אנחנו מתבססים גם על הדיווחים שלהם על הכנסות בשנים מקבילות, בשנים קודמות, לרשות המסים.

שלי יחימוביץ': אני יודעת, אבל אני שאלתי שאלה אחרת.

מירי סביון: שלי, אין פה ניסיון להתקטננות.

מירי סביון: כדי לסבר את האוזן, אין לנו פה כרגע – אולי אמיר יודע להגיד בעל-פה את הנתונים.

שלי יחימוביץ': אולי גם יותר הגיוני מבחינתכם?

מירי סביון: אני אסביר רגע.

מירי סביון: אנחנו נמצאים היום בחלק מהסיטואציות במצבים שבהם הפער בין התביעה שנדרשת בהתחלה לבין מה שמשולם בסוף בהסכמה לפעמים זה פחות מ-10%, שנבין את סדרי גודל.

מירי סביון: לכן אנחנו כאן בשני כובעים: אנחנו רוצים לפצות בצורה מלאה על הנזקים, ומצד שני אנחנו צריכים לשמור על הקופה הזאת של קרן הפיצויים כדי שנוכל לפצות את כל מי שבאמת ניזוק.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

מירי סביון: אנחנו, לצערנו, מהניסיון שלנו נדרשים לבדיקה, וחלק מהבדיקה זה לבדוק מול הדיווחים.

מירי סביון: אני אומרת שוב, ואני גם שומעת פה את הדברים שנאמרים, אנחנו בודקים את הדברים בצורה עניינית ומפצים בצורה מלאה ולא מתקטננים בכלל.

מירי סביון: אבל יש הבדל בין לא להתקטנן בתביעה של – אני לא יודעת מה – עשרות אלפים, פלוס מינוס 3,000-2,000 שקלים לבין לבדוק את הדברים של מי שמגיש תביעה שהיא פי 10 ויותר מהנזק שנגרם לו בסופו של יום.

מירי סביון: בעניין הזה אני חושבת שאמיר ועובדים שלו מוצאים את האיזון הראוי.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

505: אז גם הדבוראים זו דוגמה קלאסית שהפרשים בין דבוראי לשני לא גדולים.

505: מה שזאביק אמר – אני ישבתי איתו על מספרים – גרוסו מודו, זה מה ששלי שאלה.

505: אז יהיה קיצוץ לא 2,000, 5,000 שקלים, אחד יותר.

505: סדרי הגודל, המהירות פה, והיכולת – אגב, ב-2006 עבדו מהר, ראינו את זה.

505: ותאמיני לי, בראייה לאחור, זה הקפיץ את הכלכלה הישראלית מהר מאוד חזרה.

505: היה חשש גדול לחודשיים שכל הצפון לא עבד, ודווקא העובדה שאז רשות המסים הובילה מדיניות הרבה יותר מקלה שחררה את הכלכלה ככה.

שלי יחימוביץ': תודה, אבו.

שלי יחימוביץ': רמי חרובי מבארי, בבקשה.

רמי חרובי: תודה על זה שהוועדה כאן.

רמי חרובי: אני רוצה להתייחס לכותרת: הישיבה היא ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

רמי חרובי: אני חושב שהרעיון של ביקורת הוא , בין היתר, להסתכל אחורה כדי להסיק קדימה, כפי שאני מבין.

רמי חרובי: אני חושב שנוצרה לנו פה הזדמנות – אני אומר את זה במרכאות כפולות.

רמי חרובי: אנחנו כבר בסבב כזה שלישי, אם ניקח גם את מלחמת לבנון, אנחנו כבר בסבב רביעי.

רמי חרובי: אני חושב שהתכתשות הזאת עם רשות המסים היא הבעיה.

רמי חרובי: אני חושב שרשות המסים חיה באיזשהן מסגרות שכך היא עובדת.

רמי חרובי: אני חושב שהמדינה צריכה לשנות את השפה שלה, כדי שלרשות המסים לא יהיה את שיקול הדעת או את היכולת לפעול כך.

רמי חרובי: מכיוון שאנחנו כבר באירוע רביעי, ואחרי "עופרת יצוקה", ואחרי "עמוד ענן", ואחרי "צוק איתן" שחלפו עכשיו בדיוק ארבע שנים, אנחנו כבר חכמים גדולים לדעת מה מחיר של דונם.

רמי חרובי: אנחנו יודעים גם לפני זה.

רמי חרובי: אבל נניח שלא ידענו לפני זה, אנחנו יכולים לתת תג מחיר.

רמי חרובי: מכיוון שכל המשחק הוא במיליונים בודדים, לכאן או לכאן, אני חושב שם המשחק הוא בחקיקה שונה.

רמי חרובי: מכיוון שהאזור הזה כבר בעצימות מאוד גבוהה, מכיוון - - - ב-2014, וב-2015, וב-2017, אין לו כבר, הוא לא יכול להוכיח.

רמי חרובי: החקלאי כבר בסבבים של סבבים של סבבים.

רמי חרובי: ולא דיברנו פה על מפרצי המים שנפגעו, ועל השעות, ועל אותו חקלאי שיצא עם המחרשה שלו.

רמי חרובי: צריך לקבוע תג מחיר לדונם, תג מחיר למיטה.

רמי חרובי: לבוא ולהגיד שכל עוד האירוע הזה הוא אירוע ביטחוני, כל עוד האירוע הביטחוני הזה מתקיים – אני שימשתי תשע שנים כמתאם בין המערכת האזרחית למערכת הצבאית כאן, במרחב הדרום.

רמי חרובי: היה התיאום.

רמי חרובי: המערכת פירקה את המוסד הזה; היא לא רוצה אותו; בעיקר מערכת הביטחון לא רוצה אותו.

רמי חרובי: אבל זה לא חשוב, אפשר בפשטות רבה – מה שאמר פה הדבוראי ומה שאמר פה כל חקלאי בפשטות רבה – לתת תג מחיר.

רמי חרובי: הסטייה היא בין 10% למעלה או למטה.

רמי חרובי: פעם למעלה ופעם למטה, בערכים שהם בדיחה לעומת כל השקעות האדירות או כל כמות הכבאים והמים שאנחנו משקיעים פה.

רמי חרובי: על מה אנחנו מדברים פה?

רמי חרובי: אפשר לתת טבלה, בלי כל מסלול האימים הזה של חובת ההוכחה, שאגב מס רכוש כבול בו.

רמי חרובי: הוא לא חי בתוך איזשהו סרט שהוא המציא לעצמו.

רמי חרובי: ככה החקיקה מאפשרת לו לעשות את זה.

רמי חרובי: ואם אנחנו, בביקורת, לא נסתכל רק על – אני שמעתי את השלושה המשפטים שאמרת ושמעתי את הדבר הכי חשוב – בביקורת צריך לבוא ולהגיד פשוט: מה קורה בסבב הבא?

רמי חרובי: בסבב הבא שמערכת הביטחון, שמדינת ישראל, כשהיא באה לכאן, לשטח החקלאי, כשהיא לוקחת אותו, היא תשלם עליו.

רמי חרובי: יש תג מחיר.

רמי חרובי: כמו שאתה שוכר דירה, לקחת שטח – תשלם.

רמי חרובי: לקחת חמישה דונם – שילמת על חמישה דונם מחיר.

רמי חרובי: לקחת עשרה דונם.

רמי חרובי: נשרפו 25 דונם של מרעה, 25 דונם מרעה עולים 3.15 שקלים לכל דונם, בבקשה קח על הדבר הזה.

רמי חרובי: מפתח פשוט: 14 שנה החקלאים האלה שיושבים פה – אני מתנצל – מה-זה מנומסים.

רמי חרובי: והעימות עם מס רכוש הוא מיותר.

רמי חרובי: אני מכיר את אמיר דהן אישית.

רמי חרובי: אני יודע כמה הוא מתאמץ.

רמי חרובי: הוא כבול.

רמי חרובי: הוא כבול עם מערכת כזו גדולה, שהעץ ההוא והבדיחה של ההוא עם העץ ההוא שלשם – זה פשוט בדיחה.

רמי חרובי: וזה אתם.

רמי חרובי: זה לא מס רכוש.

רמי חרובי: זה לא משרד החקלאות – אולי משרד החקלאות כן – זה החקיקה.

רמי חרובי: החקיקה היום לא הולכת ומתייחסת למה שקורה פה, למציאות של למעלה מעשר שנים.

שלי יחימוביץ': ברור.

שלי יחימוביץ': באמת יש משהו שהוא קצת בלתי נתפס, ויכול להיות שרשות המסים לא מעודכנת או לא עושה איזושהי – אני לא רוצה פה – אני יודעת שאתם עושים עבודה טובה בדרך כלל, אני יודעת שיש אצלכם אנשים רציניים ביותר ואנשי מקצוע, אבל יכול להיות שצריך לשנות מודל תפיסתי לחלוטין ולייצר איזשהו מודל.

שלי יחימוביץ': ונאמר כאן בצדק שאנחנו חווים את הדבר הזה פעם רביעית ברציפות עם כל מה שבינתיים – וזה חוזר על עצמו, לצערי הרב מאוד, אנחנו חיים מסבב לסבב.

שלי יחימוביץ': אבל כל הסבבים האלה מייצרים תופעות שהן מאוד דומות אחת לשנייה, לא ממצאים את הגלגל כל פעם מחדש.

שלי יחימוביץ': התיירות נפגעת, הרפתות נפגעות, יש דלקות, וכן הלאה וכן הלאה, כל הדברים שהועלו כאן.

שלי יחימוביץ': אז למה לא לייצר מודל שהוא קצת יותר חכם?

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת, תיקחו כמה גאונים מ-8200 או מ"תלפיות" שיכתבו לכם את המודל הזה ולא תענו את האנשים האלה כל פעם מחדש.

רמי חרובי: צריך לחוקק חוק כדי - - -

שלי יחימוביץ': ונראה שאתם בעצמכם כבולים בתוך הלופ הזה של הבדיקות הפרטניות הקטנות האלה.

שלי יחימוביץ': וזה היה יכול להקל גם על המדינה בצורה מאוד-מאוד משמעותית אם היה מודל שהיה אפשר לשפוך אליו כל פעם את הנתונים העדכניים ולחסוך את הסבל הזה.

שלי יחימוביץ': וזה באמת בלי להטיל דופי במקצוענות שלכם, אני יודעת שאתם מקצוענים.

שלי יחימוביץ': שתיקה?

מירי סביון: לא, אני חושבת שיש פה כמה דברים: אחד, לגבי הפיצויים בחקלאות, האומדנים שנעשים, וכרגע - - -

שלי יחימוביץ': למה רק חקלאות?

שלי יחימוביץ': סליחה, אם אנחנו יודעים שיש מישהו שיש לו שלושה צימרים ומרגע שמתחיל סבב אין לו בכלל תיירים.

מירי סביון: אני אסביר.

מירי סביון: לגבי הנושא של הפיצוי והנושאים אחרים ואיך לתחום את זה ואיזה סוג של תקנות – ובאמת באירועים קודמים, אחרי תחילת האירוע, באיזשהו שלב, וכל פעם זה השתנה, נחקקו תקנות מיוחדות.

מירי סביון: בחוק מס רכוש ובתקנות לפיו, יש תקנות שהן קבועות, שמעניקות פיצוי.

מירי סביון: לגבי הנזק הישיר, הפיצוי בגין נזק ישיר הוא בכל הארץ, בכל אירוע מהסוגים האלה.

מירי סביון: לגבי נזק עקיף, החקיקה היא יותר מצומצמת, החקיקה הקבועה.

מירי סביון: ובכל פעם שיש אירוע שהוא מתרחב בית המחוקקים תיקן תקנות מיוחדות לאותו אירוע שבאמת הרחיבו את נפח הנזק.

שלי יחימוביץ': נכון.

מירי סביון: עכשיו, זה לא עניין של מודל קבוע שגאונים כאלה או אחרים יעשו, אלא השאלה שתמיד אנחנו נשאלים, ואחרי כן הכדור עובר לבית המחוקקים, היא לבחון מה נפח האירוע ואת מי אנחנו רוצים לפצות.

מירי סביון: לצורך העניין, יש אירועים שבהם – לאחרונה זה היה "צוק איתן" – היה צריך לקבוע באילו רדיוסים מפצים מכיוון שאין ספק שכל המדינה נפגעת מאירועים ביטחוניים קשים.

מירי סביון: אבל צריך לבחון, מכיוון שהמשאבים של קרן הפיצויים מוגבלים.

מירי סביון: ברגע שמחליטים להרחיב את הפיצוי בגין נזקים עקיפים ואובדן רווחים – צריך לזכור שלצורך העניין גם מסעדה בתל אביב כנראה נפגעה כי לאנשים פחות התחשק לצאת לבלות.

שלי יחימוביץ': איך אפשר להשוות?

מירי סביון: אבל גם המחוקק הבין שצריך לתחום ולקבוע איזשהו קו שעד אליו מפצים, כדי באמת הקרן תוכל לפצות את מי שנפגע במידה הכי רבה.

שלי יחימוביץ': אפשר להשוות רק בין - - -

גדי ירקוני: שלי, אני חייב להגיד עוד משפט ברשותך.

שלי יחימוביץ': אתה תגיד עוד הרבה אם תרצה.

גדי ירקוני: לא, לא.

גדי ירקוני: אני לא רוצה להפריע הרבה.

שלי יחימוביץ': לא, רק מילה בכל זאת.

שלי יחימוביץ': ההשוואה היא כל כך לא במקומה.

שלי יחימוביץ': אני אומרת את זה כתל אביבית.

שלי יחימוביץ': השוואה יכולה להיות הפיגועים הגדולים שהיו בתל אביב למה שקורה עכשיו בעוטף.

שלי יחימוביץ': אבל בוודאי את לא יכולה – זה להביא את זה לידי אבסורד להגיד שאנשים מתבאסים ממה שקורה בעוטף ולא יוצאים לבתי הקפה בתל אביב.

מירי סביון: לא, לא.

שלי יחימוביץ': תרשי לי לגלות לך שזה לא קורה.

שלי יחימוביץ': לא נעים לי להגיד לך.

גדי ירקוני: בואי נגלה, בואי אני אגיד משהו.

שלי יחימוביץ': כן.

גדי ירקוני: אני שמעתי אותה כבר הרבה פעמים מדברת ואני מסכים עם הדברים.

גדי ירקוני: כנראה הייתה פה מעידה קטנה, לא קרה כלום.

גדי ירקוני: לא כדאי להשוות את תל אביב אלינו.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

מירי סביון: לא.

גדי ירקוני: ככה זה נשמע, אבל תנו לי להגיד משהו דווקא לטובתכם אולי זה יישמע.

גדי ירקוני: אני אגיד לכם ממה אני מאוכזב בתור ראש מועצה עכשיו, לא בתור אחד שהיה חקלאי ולא בתור חבר קיבוץ נירים: אני מאוכזב שאולי התושבים שלי צודקים, שאנחנו אנשים טובים מדי, אנחנו, ראשי הרשויות והאנשים פה.

גדי ירקוני: לא יכול להיות שמה שקורה פה, שלא שר הכלכלה, לא שר האוצר, לא שר חקלאות ולא שר התיירות, לא הרימו את הכפפה ולא באו והניפו את פתרונותיהם.

גדי ירקוני: הם בסוף כבולים.

קריאה: נכון.

קריאה: כבולים - - -

גדי ירקוני: כן או לא, גם הם - - - יש לי בעיות, גם הם יודעים.

גדי ירקוני: לפעמים הבטן שלי מלאה עליהם, אבל לא בקשר הזה.

גדי ירקוני: אבל עכשיו אני לא מדבר על 100,000 שקלים שבאמת יצילו את המושבניק המסכן שאם לא יקבל את זה הוא יפשוט את הרגל.

גדי ירקוני: ולא מבינים עד כמה זה בעייתי –זה לא קיבוץ.

גדי ירקוני: עם כל הכבוד, יש הבדל בין אדם פרטי לבין קיבוץ.

גדי ירקוני: אל תתרגזו עלי, יש הבדל.

גדי ירקוני: אבל זה שאף אחד לא בא ואנחנו לא לקחנו את כל התושבים האלה ואמרנו: עד כאן, גם 140 יום וגם אתם לא סופרים אותנו, זה – בגלל זה גם אין תכנית ממשלה דרך אגב, ובגלל זה השרים באו הנה בהתחלה להצטלם ולא מגיעים יותר, ובגלל זה ראש הממשלה לא הסכים להגיד – כשהוא יצא לשדרות – שתהיה פה תוכנית ממשלה מיוחדת לעוטף.

גדי ירקוני: זה התסכול הגדול.

גדי ירקוני: ולא זה שהם לא מצליחים לפצות אותנו, בגלל ששר האוצר ושר הכלכלה היו צריכים להגיד להם: זה הפתרון, תביאו עכשיו את הכסף.

גדי ירקוני: אני חושב שזה הדבר שמדינת ישראל לא מבינה: התושבים פה, בעוטף עזה, ה-100,000 תושבים שיש פה, שקטים והם לא בועטים, אבל הם שומרים על מדינת ישראל ומגנים.

גדי ירקוני: הגיע הזמן שיתנו להם את המקום הראוי.

גדי ירקוני: גם השרים שהם – את יודעת, כמה אנחנו?

גדי ירקוני: שני מנדטים אולי, מנדט, לא יודע.

קריאה: שלושה.

גדי ירקוני: שלושה מנדטים.

גדי ירקוני: מה אנחנו?

גדי ירקוני: אבל אנחנו הרבה יותר - - -

שלי יחימוביץ': זה לא מעט.

גדי ירקוני: תלוי לאיזה מפלגה.

גדי ירקוני: למפלגה של 30 זה מעט.

גדי ירקוני: בגלל זה אני אומר באמת בתור ראש מועצה אני מסכים עם אדי שזה הדבר שכואב לי באמת.

גדי ירקוני: ואולי אנחנו - - -

אדי פולונסקי: גדי, כי התייאשנו.

אדי פולונסקי: זה 17 שנה איך שהוא אמר - - -

גדי ירקוני: לא, לא.

גדי ירקוני: עזוב את ה-17 שנה.

גדי ירקוני: לא מסכים אתכם.

אדי פולונסקי: איך שהוא אמר זה 17 - - -

גדי ירקוני: לא מסכים אתכם.

אדי פולונסקי: זה לא 130 יום - - -

גדי ירקוני: אל תהיה מסכן.

שלי יחימוביץ': חבר'ה, אני מבקשת.

גדי ירקוני: אל תהיו מסכנים, חבר'ה.

אדי פולונסקי: אני זוכר את עצמי הולך לכלוב עם מסכת אב"כ במלחמת המפרץ.

גדי ירקוני: וזה בסדר גמור.

אדי פולונסקי: אני הייתי בכל המלחמות, הייתי בחקלאות.

אדי פולונסקי: זה לא 130 יום, זה 17 שנה שאנחנו חוטפים ואיש לא מסתכל עלינו.

גדי ירקוני: חבר'ה, בואו נזכור שגם נעשו פה דברים טובים.

גדי ירקוני: הממשלה עשתה באזור הזה ולא צריך לשכוח את זה, כל הממשלות ב-17 השנים.

גדי ירקוני: גם אנחנו יודעים איפה אנחנו גרים, אנחנו לא יכולים לחשוב שיהיה פה מנהטן.

גדי ירקוני: אבל מצד שני אנחנו דורשים שיבינו את האזור הזה.

גדי ירקוני: לא יכול להיות?

גדי ירקוני: המדינאים, אתם, חברי הכנסת, אני בא אליכם הרבה.

גדי ירקוני: חוץ מאפתיה – שזה גם דבר חשוב – כלום אנחנו לא מקבלים בזמן האחרון.

גדי ירקוני: וזה מה שכואב באמת לאנשים שיושבים פה, אני חושב.

שלי יחימוביץ': תודה גדי.

קריאה: אפשר להוסיף?

שלי יחימוביץ': שנייה, חבר הכנסת איל בן ראובן, בבקשה.

איל בן ראובן: א', שלי תודה על היוזמה לביקור החשוב הזה.

איל בן ראובן: אני רוצה לפתוח בכמה דברים שאני רוצה לומר.

איל בן ראובן: אני חושב שאנחנו מסכימים כולנו פה שההערכה העמוקה מאוד לצה"ל, לכב"ה, לכל הגורמים המבצעיים שעוסקים פה במלאכה.

איל בן ראובן: אני חושב שחשוב לומר את זה, גם זה מאתנו.

איל בן ראובן: אני חושב שחסרה הנחת עבודה בממשלה, במדינה, שצריכה להיות מאוד-מאוד ברורה: מי שנמצא תחת אש – נמצא בעדיפות עליונה.

איל בן ראובן: עכשיו צריך לתת פירוש לעדיפות עליונה, מה זה עדיפות עליונה בעניין הזה.

איל בן ראובן: כשאני מסתכל פה, גם אני שואל את השאלה.

איל בן ראובן: אנחנו הרי אלופי העולם בסבבים.

איל בן ראובן: אנחנו אלופי בסבבים, לא רק עזה, הצפון, הדרום.

איל בן ראובן: אנחנו אלופי העולם בסבבים.

איל בן ראובן: באמת זאת שאלה ענקית: איך זה יכול להיות שכל סבב אנחנו - - -

שלי יחימוביץ': ממצאים את הגלגל מחדש.

איל בן ראובן: אני הייתי מצפה – ואנחנו צריכים לדרוש את זה – שלכל משרד מממשלתי יהיה מה שקוראים בחיל האוויר " בד"ח סבב".

איל בן ראובן: אתם יודעים מה זה "בד"ח סבב"?

איל בן ראובן: יש סבב, כל אחד לוקח את מה שכתוב, מה שנקבע על בסיס הניסיון של הסבבים האחרונים, ועכשיו יודעים מה צריך לעשות בדיוק.

איל בן ראובן: כל אחד יודע, כל אחד הולך בזה – ואיפה שיש בעיה בחקיקה, אז באים ומתקנים את החקיקה, אבל מתקדמים.

איל בן ראובן: מה שאנחנו רואים פה זה איזושהי הליכה לאחור.

איל בן ראובן: זאת אומרת, היה סבב – זה פשוט אבסורד, זה באמת אבסורד.

איל בן ראובן: אני חושב שאנחנו כוועדת ביקורת המדינה חייבים לדרוש ממשרדי הממשלה להכין מעין טבלה כזאת כשיש סבב אז ברור מה עושה כל אחד.

איל בן ראובן: אני אומר לכם: ממה שאני שומע פה, שר החקלאות באשר למה שקורה פה כושל בתפקידו, כושל בתפקידו.

איל בן ראובן: למה?

איל בן ראובן: כי יש פה אש.

איל בן ראובן: ואמרתי קודם: אש במדינת ישראל, אין מה לעשות, זו עדיפות עליונה.

איל בן ראובן: זה אומר לבוא הנה עם הצוות, לשבת – מה שאנחנו עושים פה – ואחרי שבוע לחזור עם תשובות.

איל בן ראובן: לחזור עם תשובות 6,5,4,3,2,1.

איל בן ראובן: ואם זה לא קורה, זאת תקלה חמורה.

איל בן ראובן: אני רוצה להתייחס פה לכמה דברים שככה – את בטח תתייחסי – אני מדבר על המים וכו'.

איל בן ראובן: רבותיי, ציוד כיבוי – אני לא מעלה על דעתי שיעלה פה מזכיר ישוב שיש לו בעיה עם ציוד כיבוי במצב שבו אנחנו נמצאים.

איל בן ראובן: יש כב"ה שעושים את העבודה וכו', אבל זה דבר שבאמת אנחנו חייבים לתת לו מענה.

איל בן ראובן: סוגיית ביטוח למתנדבים – סוגיית ביטוח למתנדבים, עלה פה הדבר הזה- - -

קריאה: ולרבש"צים.

איל בן ראובן: ולרבש"צים.

איל בן ראובן: זה דבר שאנחנו נדרוש עליו פתרון.

איל בן ראובן: זה לא יכול להיות שאנשים עומדים פה למעלה, במקומות האלה, יכולים להיפגע, יכולים להיפגע.

איל בן ראובן: זאת העבודה.

איל בן ראובן: למי ניתן אם לא למתנדבים את הזה?

איל בן ראובן: אלה אנשים באמת יקרים מאוד.

איל בן ראובן: מה שאמרתי על שר החקלאות נכון גם לגבי שר התיירות.

איל בן ראובן: זאת אומרת, זה על אותו משקל.

איל בן ראובן: להם את הכסף, להם יש את המשאבים והם חייבים לעשות את העבודה הזאת.

איל בן ראובן: אני חושב שאנחנו כוועדה נצטרך באמת לעשות איזשהם דיוני מעקב קבועים על הדרישות שלנו מהמשרדים ולראות באמת – תראו, לצערי, אני אומר את זה פה: אנחנו לא מתעסקים פה בעניינים המדיניים-ביטחוניים, אבל באין פתרון מדיני ודוח "צוק איתן" – זה שאל שאלה מאוד עמוקה: מה נעשה כדי לא להגיע ל"צוק איתן"?

איל בן ראובן: מה מדינת ישראל כמדיניות עשתה?

איל בן ראובן: צר לי, אנחנו נמצאים באותו סרט כרגע.

איל בן ראובן: מה מדינת ישראל עושה כדי למנוע את "צוק איתן" הבא בעניין הזה.

איל בן ראובן: אנחנו לא עושים, אבל מה המשמעות של זה?

איל בן ראובן: המשמעות של זה היא שהסבב הבא בדרך.

איל בן ראובן: זאת אומרת, אין שאלה בכלל.

איל בן ראובן: אנחנו בדרך לסבב הבא.

איל בן ראובן: זה ברור כי לא עושים שום דבר אחר.

שלי יחימוביץ': משפט סיום דרמטי.

איל בן ראובן: לא צריך דרמטי.

איל בן ראובן: אמרתי לדעתי את הדברים בצורה מאוד בהירה.

איל בן ראובן: מאחר והסבב הבא בדרך, אז אנחנו דורשים מכל משרדי הממשלה להכין – מה שנקרא – תשובות מיידיות למי שנמצא תחת אש.

איל בן ראובן: נקודה.

שלי יחימוביץ': אנחנו עושים סבב דוברים מהיר, ואנחנו לפני סיום.

שלי יחימוביץ': סגן אלוף אלעד שוורץ, ראש זירת דרום בחטיבת המבצעים, בבקשה.

אלעד שוורץ: שלום.

אלעד שוורץ: אחר הצהרים טובים לכולם.

אלעד שוורץ: את המעשה ראיתם בשטח, סיירתם שעה עם מפקד האוגדה בעוטף עזה.

אלעד שוורץ: קצת על המצב – בארבעת החודשים האחרונים צה"ל מתמודד עם אלימות גוברת שבאה לידי ביטוי החל מהעברת השגרירות סדר גודל - - - את ההמון שלהם לפרוץ את גדרות העוטף, דרך אירועי פח"ע גוברים בקו המגע, בסוף גם עם אתגר חדש בדמות טרור ההצתות.

אלעד שוורץ: זה תחיל ממשהו נקודתי והופך לתופעה מוכוונת ומאורגנת.

אלעד שוורץ: סקר את זה לפניכם מפקד האוגדה.

אלעד שוורץ: אל מול האתגר המתפתח החדש, צה"ל א' - - - שם גם לזה מענה.

אלעד שוורץ: המענה הזה הוא מענה סדור ומאורגן ברמות הכי גבוהות, ממפקד הצבא ועד מבצע פקודותיו בעניין הזה, חטיבת המבצעים, אגף המבצעים של הצבא ביחד עם פיקוד הדרום, אוגדת עזה.

אלעד שוורץ: כמובן, כל השותפים ציינו את זה.

אלעד שוורץ: אני רק אשים פה כוכבית שהיא לא ברורה מאליה.

אלעד שוורץ: הפתרון שניתן היום לטרור ההצתות הוא פתרון שלם שמחובר, הוא בין-ארגוני, והוא בין-זרועי והוא פועל בצורה, בעייני, ראויה לציון.

אלעד שוורץ: תוכנית שצה"ל בנה ביחס לטרור ההצתות היא תוכנית שמחוברת וממונעת על בסיס שלושה צירים: ציר אחד הוא ציר הגילוי, יכולות הגילוי; הציר השני הוא הציר יכולות הנטרול; והציר השלישי הוא מערך הכיבוי – היכולת להגיע לשריפה בזמן, מהר ככל הניתן, ולכבות אותה.

אלעד שוורץ: בעניין הזה אנחנו בהליכי בניין כוח עם - - - כדי לייצר מענה לתופעה בצורה המיטבית.

אלעד שוורץ: תחושת הביטחון בעוטף עזה היא נר לרגלו של צה"ל, פיקוד הדרום ואוגדת עזה כמו שביתר גבולות המדינה.

אלעד שוורץ: אנחנו עושים ככל הנדרש על מנת לעצור את הטרור הזה כמו שאר האיומים הקיימים במרחב.

אלעד שוורץ: וזה ככה באמת בכותרת, כי את המעשה ראיתם, את מפקד האוגדה פגשתם.

אלעד שוורץ: רבו היושבים פה סביב השולחן מכירים היטב את הפעולות שצה"ל עושה בשיתוף מלא איתם.

אלעד שוורץ: אני חושב שבעניין הזה המשך המאמצים יביא את הבשורה המשמעותית.

אלעד שוורץ: עד כאן.

שלי יחימוביץ': מישהו רוצה להפנות שאלות לסגן אלוף שוורץ?

שלי יחימוביץ': אמירות?

שלי יחימוביץ': משהו?

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': כנראה שכולם מרוצים ממך.

שלי יחימוביץ': אנחנו עוברים לדוברים אחרים.

שלי יחימוביץ': יהלומה זכות, מנהלת חוסן אזרחי באופקים.

שלי יחימוביץ': איפה יהלומה?

יהלומה זכות: אני פה, מאחורה.

שלי יחימוביץ': אז בואי קדימה.

יהלומה זכות: מרכז החוסן שלנו מושתת על החברה האזרחית, זה לא מרכז שהמדינה הקימה כמו בשאר המקומות.

יהלומה זכות: אנחנו קרוב ל-300 מתנדבים שבשגרה מחזיקים.

יהלומה זכות: אומרים שחוסן בנוי מזה שאדם מרגיש משמעותי, עושה דברים בשגרה ובעצם יש לו תקווה לעתיד.

שלי יחימוביץ': שנייה אחת, נציגי צה"ל, אני משחררת אתכם בזאת.

שלי יחימוביץ': אלא אם אתם ממש-ממש רוצים להישאר עד הסוף.

גדי ירקוני: שלי, אני ממש מתנצל, יש לי איזה אירוע, אני חייב ללכת.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': את רוצה להגיד משהו לפני?

גדי ירקוני: אני רוצה להגיד לכם תודה – אני מצטער שאני חותך אותך, אבל יש איזה מסיבה למח"ט שאני חייב להגיע ישר, זה ששומר עלינו כל הזמן.

שלי יחימוביץ': לא נתווכח - - -

קריאה: ד"ש לקובי.

גדי ירקוני: כן, אז אני מתנצל.

גדי ירקוני: א', תודה רבה שבאתם.

גדי ירקוני: אני מקווה שהסיבוב הזה יהיה משמעותי לכם ולנו כמו גם התוצאות שיהיו ממנו.

גדי ירקוני: באמת תודה.

שלי יחימוביץ': תודה לך, גדי.

גדי ירקוני: ותודה גם לכולם.

גדי ירקוני: אני חושב שמה שאפשר באמת לזכור מפה ששיתוף הפעולה הזה שדיברנו עליו הוא לא מובן מאליו, אבל הוא באמת אמתי שיש פה בין הכוחות, בינינו לבין הצבא.

גדי ירקוני: אני רוצה להגיד מילה טובה גם לכבוד זה שאני הולך למח"ט עכשיו, אז הקשר ההדוק שיש לנו עם צה"ל, עם המחט"ים פה, עם האלוף שכבר סיים, ועם האלוף החדש, עם האוגדונר זה לא יסולא בפז איזה ביטחון זה נותן לנו.

גדי ירקוני: כל הכבוד לצה"ל שהוא שינה מדיניות והיום הוא יודע לעבוד יפה מאוד עם האזרחים.

גדי ירקוני: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אחלה, סיום אופטימי משהו.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, ואנחנו עומדים לרשותכם.

שלי יחימוביץ': בבקשה, יהלומה.

שלי יחימוביץ': סליחה, כן.

יהלומה זכות: דיברתי על המשמעות של מה שאנחנו עושים בשגרה, אבל גם תקווה.

יהלומה זכות: אני מרגישה שאיבדנו את התקווה כי אין ביטחון.

יהלומה זכות: אני אדבר על שתי חוויות שלי מהיומיים האחרונים.

יהלומה זכות: בעלי חקלאי שכיר בחברת משקי הנגב, שש פעמים שריפות, שריפות שכילו את המגורים של התאילנדים בשטחים.

יהלומה זכות: ולפני יומיים היינו בהתנדבות באיסוף, כדי שהמטע לא יישרף , 150 בני נוער שבאו להתנדב לכאן, נקלענו ממש לתוך אזור של שריפה.

יהלומה זכות: באמת השלום נמצא שם כי היו שם בדואים וחיילים ואנשים שכולם התמודדו עם השריפות, אבל זה לא מצב נורמלי.

יהלומה זכות: אני באיזשהו מקום יש לי אמנה עם המדינה, ויתרתי על החירות שלי תמורת ביטחון.

יהלומה זכות: אין לי ביטחון.

יהלומה זכות: אני לא מרגישה ביטחון.

יהלומה זכות: לא יכול להיות שהילדים שלי יפחדו מבלונים, לא יכול להיות שאני בדרך כל הזמן אסתכל לשמיים ואראה סביבי אש.

יהלומה זכות: זאת מציאות הזויה.

יהלומה זכות: אני מסתכלת על הנהגה – יש כאלה שאומרים שאני מנהיגה, בכל זאת יש אצלי הרבה אנשים – כשקורים אירועים, אנחנו מנהלים את האירוע ואני כל הזמן מדברת עם האנשים.

יהלומה זכות: אף אחד לא מדבר איתם.

יהלומה זכות: לא אומרים לנו מה יקרה מחר.

יהלומה זכות: יש אי וודאות מוחלטת ואני חושבת שבאיזשהו מקום – איפה ההנהגה?

יהלומה זכות: דרך אגב, גם זה שאני מאופקים כל הזמן אומרים לי: בגללכם זה קרה, אתם בחרתם.

יהלומה זכות: אני לא בחרתי.

יהלומה זכות: אני רוצה ביטחון, ולי לא אכפת מי נמצא בהנהגה.

יהלומה זכות: אני באיזשהו מקום מרגישה לא רק אי וודאות, כי אני אדבר על זה שגם היו לנו גלילי ביוב שפינו אותם.

יהלומה זכות: היום אין מקלטים ואין גלילי ביוב.

יהלומה זכות: מה אנחנו עושים במצב שיש הסכמה?

יהלומה זכות: דיברו על זה שהסבב קרוב?

יהלומה זכות: אני לא רוצה לשמוע על סבב קרוב.

יהלומה זכות: אני רוצה למנוע את הסבב הזה.

יהלומה זכות: אני דורשת שימנעו את הסבב הזה, ואני אומרת: בכל זאת, מגיע לנו מקלטים, מגיע לנו גם לאן ללכת.

יהלומה זכות: לא יכול להיות שאנחנו נשתטח על האדמה כשעפים מעלינו טילים.

יהלומה זכות: וזה קרה לפני שבועיים, השתטחנו על האדמה.

יהלומה זכות: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אורי בן יהודה, מרכז המועצות האזוריות, ראש תחום ביטחון וחירום.

שלי יחימוביץ': בבקשה, אורי.

אורי בן יהודה: אחר הצהריים טובים.

אורי בן יהודה: אני רוצה להגיד משפט על מה שקורה היום, ובעיקר שני משפטים דווקא על הקדימה.

אורי בן יהודה: דיברו פה הרבה על שיתוף הפעולה הטוב בין כל הגופים והם כבר מכירים את זה יותר טוב ממני, כי אני מסתכל על זה מאחורה.

אורי בן יהודה: יחד עם זאת, אני רוצה להגיד לכם שבעיניי כאזרח במדינת ישראל לא סביר שהבחור הנחמד הזה שיושב לידי, כמשל, אייל, קב"ט שער הנגב, ועוד הרבה מאוד אחרים פה ישנים כבר ארבעה חודשים עם נעליים.

אורי בן יהודה: אבל זאת המציאות שלהם.

אורי בן יהודה: וזה לא משנה עכשיו אם אתמול היו 15 שריפות והיום יש רק 5 ומחר לא יודע מה יהיה, זאת המציאות שלהם.

אורי בן יהודה: ודיברנו על הביטוח ואני לא אפתח את נושא המשכרות שלו, גם לא רוצה לבייש אותו פה וכן הלאה וכן הלאה.

אייל חג'בי: מדבר עליי?

אורי בן יהודה: עלייך, כן.

אורי בן יהודה: - - - זה מצב שבעיניי לא סביר.

אורי בן יהודה: עכשיו אין לי טענות על כל מה שאמר רז"ר דרום.

אורי בן יהודה: הוא בסדר, עושים פה הרבה מאוד מאמצים.

אורי בן יהודה: בסוף כמדינה אנחנו לא יודעים לתת תשובה לסוגיה הזאת.

אורי בן יהודה: והדבר שמטריד אותי יותר – ואני מתחבר לדברים שאמר יוסי קודם – זה באמת בהסתכלות קדימה.

אורי בן יהודה: תראו, אני לא נביא, אבל את משטר הרוחות בארץ ישראל אני מכיר.

אורי בן יהודה: יגיע הסתיו, יגיעו השרקיות ונתחיל לחטוף את זה מיהודה ושומרון, אני אומר את זה חד וחלק.

אורי בן יהודה: לכן הבעיה שהעלה נציג בארי המארח שלנו על ציוד הכיבוי היום היא נכונה פה, אבל אם לא נעשה היום מעשה אז מחר נתקל בה בגזרה אחרת.

אורי בן יהודה: ושם, למרות דבריו של דדי ידידי על ההיערכות בתשובה לשאלתו של חבר הכנסת בן ראובן, זה נעשה יותר מסובך.

אורי בן יהודה: ואם אותו בלון שהגיע מפה לכסלון – וניסו קצת להשתיק את זה – אבל היה מדליק אש והיינו בשריפת יער בהרי ירושלים, אז תשאלו את שמוליק פרידמן, מפקד המחוז של הכיבוי שהיה איש ירושלים, איך נראית שם השריפה.

אורי בן יהודה: היינו בסרט אחר.

אורי בן יהודה: ולכן אלה הדברים שאותי מטרידים.

אורי בן יהודה: צריך להסתכל על ההיערכות הזאת, צריך לראות איך מחזקים את הישובים ואת ההתיישבות ביכולת לתת מענה ראשוני, כי שמענו מה הפתרונות.

אורי בן יהודה: פעם היו לנו מקורות מימון, והיום אין יותר מקורות מימון.

אורי בן יהודה: פעם משרד הפנים היה שותף היום זה "תגיש קול קורא על 900 דברים, אולי ניתן לך".

אורי בן יהודה: פה, אגב, לטובת העוטף – סתם בשביל שתבינו ברמת הקוריוז – מועצה האזורית הגליל העליון ויתרה על שני גרורי כיבוי בשביל להעביר אותם למועצה האזורית חוף אשקלון.

אורי בן יהודה: למה ?

אורי בן יהודה: כי הם הבינו שעכשיו פה צריך לתת פתרון, אבל גם להם צריך לתת פתרון.

אורי בן יהודה: וצריך להסתכל באמת על הדברים קדימה.

אורי בן יהודה: זה שכולם פה היום עובדים בסדר באמת שאפו לכולם.

אורי בן יהודה: אבל חשוב בעיקר בוועדה הזאת לראות את הדברים קדימה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מתכנסים לסיום.

שלי יחימוביץ': אני רוצה עכשיו ללכת לרמת התכלול, כי זאת הסוגיה שעולה כאן שוב ושוב.

שלי יחימוביץ': חוץ מהקשר בין התושבים ובין הנהגה המקומית לבין הצבא, כל הדברים האחרים באופן ברור ובוטה סובלים מבעיה של תכלול ותיאום.

שלי יחימוביץ': ויש מישהו שהוא אמור להיות גורם מתכלל ואסטרטגי: זה המל"ל.

שלי יחימוביץ': ולכן ערן קרני, ראש חטיבת ועדות שרים במועצה לביטחון לאומי, בבקשה.

ערן קרני: שלום, אחר צהריים טובים.

ערן קרני: אכן, רכיבים משמעותיים בשיח - - -

שלי יחימוביץ': למדת כאן דברים שלא ידעת?

ערן קרני: כן.

ערן קרני: סוגיות שקשורות למוכנות בהקשר המענה הביטחוני בעולם כיבוי האש, כולל ציוד לישובים.

ערן קרני: אנחנו ניתן על זה גם את הדעת על ידי אנשים מומחים.

ערן קרני: אני רוצה להגיד שרכיבים שלמים בתוך השיח לא עולים פה על השולחן.

ערן קרני: מטבע הדברים, גם הרכיבים הביטחוניים האמתיים - -

שלי יחימוביץ': כן, אנחנו הגדרנו מראש את הישיבה הזאת כלא מסווגת.

ערן קרני: - - שבהם המל"ל עוסק לרוב.

ערן קרני: הסוגיות מעולמות הכלכלה והתמיכה של המדינה בהיבטים הכלכליים והחיים במרחב הם פחות מסביבת העיסוק של המל"ל.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שחוסן לאומי זו סוגיה שהיא סוגיה מרכזית אצל המל"ל.

יוסי ביינהורן: לביטחון לאומי.

ערן קרני: את צודקת שסוגיית הביטחון הלאומי והגדרתו מצויה בוויכוח ארוך שנים.

ערן קרני: חוק המל"ל מנסה להסדיר אותו.

ערן קרני: החוק המל"ל מגדיר בצורה יחסית מצומצמת את השיח על מהו תכולת נושא הביטחון.

שלי יחימוביץ': תראה, כשהמל"ל רוצה לעסוק במשהו או ראש הממשלה מורה לו לעסוק במשהו, הוא לא מוצא שום בעיה – כמו למשל בסוגיית הגז הטבעי, המל"ל התייצב לימינו של ראש הממשלה, התערב עד קצה אוזניו.

שלי יחימוביץ': זו לא סוגיה שמוגדרת כסוגיה של המל"ל ובכל זאת הייתה כאן מעורבות יתר בסוגיות כלכליות פרופר.

שלי יחימוביץ': אז זו באמת-באמת סוגיה של רצון.

ערן קרני: גם כאן המל"ל עסק בפן הביטחוני - - -

שלי יחימוביץ': לא, לא ממש.

ערן קרני: - - - ענף הנכסים שקשורים לגז ולאו דווקא לתחומים של כלכלה וסוגיית אחוזי המס שהמדינה גובה על הגז.

ערן קרני: אבל אני חוזר למרחב כאן – המל"ל מרכז עבור הקבינט את עבודת המטה.

שלי יחימוביץ': כן, אבל מה אתה לוקח כאן?

שלי יחימוביץ': בוא לא נדבר על מבנה המל"ל.

שלי יחימוביץ': גם אתה אחראי על ועדות השרים.

שלי יחימוביץ': מה הדבר שאתה עושה כשאתה יוצא מכאן?

ערן קרני: הרכיב המרכזי שאנחנו לוקחים זה העשייה מתוך האמירה שנאמרה פה: היא תכלול בנושאים של המרחב הביטחוני, בתחום הגנת הישובים, השילוב בין גורמי הכוח השונים שעוסקים בכיבוי ובהגנה.

ערן קרני: אני מבין שיש פה נקודות שצריך לחזק בממשק, למרות שצריך להגיד שהממשקים עובדים בצורה יחסית מצוינת תוך מעורבות גדולה של המל"ל בחיבור הבין-יישובי.

ערן קרני: רשמתי לעצמי בעיקר את סוגיית הציוד של הכיבוי, לראות מי תומך בזה.

ערן קרני: והמל"ל ירכז דיון עם הגורמים הרלוונטיים לבדוק שהמענה ניתן.

שלי יחימוביץ': תוך כמה זמן?

שלי יחימוביץ': תוך כמה זמן יתקיים דיון כזה?

שלי יחימוביץ': אני אפנה את זה לגורם הרלוונטי של המל"ל ונחזיר לכם תשובה.

שלי יחימוביץ': "הגורם הרלוונטי" זה ראש המל"ל?

ערן קרני: הגורם הרלוונטי זה ראש המל"ל ותחתיו ראש אגף לביטחון הפנים - - -

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': עידו לבנה, סגן הממונה על המחוז במשרד הפנים.

505: אני הבנתי, כבוד היושבת-ראש, שיש פה בעיות בין האנשים לשרים המטפלים.

505: אם הוא אחראי על ועדות שרים, חשבתי שאת זה הוא ייקח איתו, לנסות לקדם את זה כגורם מתכלל.

שלי יחימוביץ': עידו לבנה, בקצרה בבקשה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מסיימים.

עידו לבנה: אני אגע בכמה דברים.

עידו לבנה: משרד הפנים עוסק בלהכין את הרשויות לחירום – וחירום הוא בדרך כלל בהכנה לאירוע או מלחמה, פינוי תושבים וכיוצא באלה.

עידו לבנה: יחד עם זה, מ-2014 הכניסו אל תוך המועצות – עובדים מול המועצות, מול הישובים, אבל הישובים כרובד שני: 6 מיליון שקלים ברכיבי ביטחון שונים, חלקם באמת למוכנות למלחמה חלקם גרורי כיבוי, ציוד כיבוי, ציוד לחובשים וכיוצא באלה.

עידו לבנה: ביולי האחרון, ואין מה לעשות, אנחנו עובדים בקולות קוראים.

עידו לבנה: זו השיטה של המדינה לעבוד בצורה נכונה ובסוף זו גם השיטה הנכונה להוציא את הכסף.

עידו לבנה: ביולי האחרון יצא בשיתוף משרד הביטחון, משרדי ממשלה נוספים, עוד קול קורא כדי לתגבר בעוד 600,000 שקלים את נושא הרכש של מרכיבי ביטחון וכיבוי.

עידו לבנה: חלק מהרשויות ביקשו גם פריטים ברמת נעליים.

עידו לבנה: רוב מה שביקשו באמת הוא ברמה של פריטים יותר כבדים, גרור כיבוי, אמצעי כיבוי כאלה ואחרים, לא ברמת הנעליים.

שלי יחימוביץ': ומה?

עידו לבנה: אנחנו צריכים לעשות בדיקה אצלנו.

עידו לבנה: אנחנו גם לא יכולים לנהל את הדיון הזה ברמה הזאת של איזה ציוד נדרש, אבל יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות היערכות נוספת כדי לאפשר לצייד יישובים ברמת הנעל, מסכת אב"כ - - -

איל בן ראובן: לא, אבל יש גרור כיבוי וזה.

איל בן ראובן: תשמע, שריפות קורות עכשיו, אתמול.

עידו לבנה: לא, יש.

עידו לבנה: תקשיב, צריך לשים את הדברים על שולחן.

עידו לבנה: מ-2014 רוכשים ציוד, גם ב-2016 רכשו גרורי כיבוי וביוני רכשו גרורי כיבוי, זה נכנס כל הזמן.

עידו לבנה: תמיד יש פער, אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה.

עידו לבנה: אני לא מכיר את הדוגמה הספציפית שירד מהגליל לפה, אבל משרד הפנים עושה את זה מתיעדוף.

עידו לבנה: כרגע האירוע הוא פה, הוא יוריד את הגרורים לפה, הוא ייתן את העדיפות לפה.

עידו לבנה: ככה זה עובד.

עידו לבנה: בסוף התקציב הוא מוגבל.

עידו לבנה: אנחנו מתעדפים, ואנחנו מתגברים גם מעבר לתוכניות הרב-שנתיות, והתגבור לעוטף עזה וכיוצא באלה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שמעון קרן צבי: אני פשוט נרשמתי בהתחלה ככה כמו ילד טוב.

שמעון קרן צבי: אני שמעון משער הנגב ויש פה כמה דברים גם אלון, שאיננו, ביקש ממני למסור.

שלי יחימוביץ': אוקיי, קדימה.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

שמעון קרן צבי: אז קודם כול, אני רוצה משהו שהוא פחות אולי מייצג את אלון, לחזור רגע למצב הביטחוני ולתת איזו תחושה, פידבק אחר או משוב אחר שהוא בין המשוב המאוד אופטימי לבין משה שאמרה החברה מאופקים.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שמעון קרן צבי: אני הייתי בישיבות "צוק איתן" לקראת קבלת החלטה בישיבות מרתוניות עם ראשי הרשויות, משרד רה"מ, היינו אז תחת ההרגשה שהאזור הולך להיפגע קשות ויעזבו תושבים לא יעזוב תושבים, בטח לא יגיעו תושבים וקרה מה שקרה באזור גדל ומתפתח וכולנו שמחים על כך.

שמעון קרן צבי: כשמנתחים את הסיבות – ויש הרבה סיבות לכך שקשורות להתאוששות הקהילות, גם הקיבוציות וגם המושביות, סיבות מושכות, סיבות דוחפות, אבל חלק מהעניין הוא הבנות "צוק איתן".

שמעון קרן צבי: אחרי "צוק איתן" היו ביקורות כאלה, היו ביקורות אחרות.

שמעון קרן צבי: היה אפשר לקרוא לזה הבנות, אפשר לקרוא לזה הרתעה.

שמעון קרן צבי: כללי המשחק היו ברורים ויחסית שקטים במשך כל השנים האלה.

שמעון קרן צבי: שני דברים נסדקו בהבנות "צוק איתן": אחד, הוא לא לעניינינו כרגע, הוא באזור הסטרילי שהוגדר ליד הגדר שנסדק בשתי פאזות; והשני, הוא סיפור הבלונים.

שמעון קרן צבי: סיפור הבלונים יצר בעצם סוג של איום או סוג של פגיעה בריבונות ישראל שבצה"ל מבטיחים תשובה.

שמעון קרן צבי: כרגע אין תשובה כבר שלושה חודשים.

שמעון קרן צבי: היה לי ויכוח בזמנו עם מפקד האוגדה כשזה היה עוד בקטן.

שמעון קרן צבי: הייתה הרגשה שמול מכלול האיומים הגדול לשאת את זה, להכיל את זה, אולי אפילו זה משחרר לחץ.

שמעון קרן צבי: בפועל האיום הזה התקבע והפך להיות חלק מהבעיה.

שמעון קרן צבי: ההרתעה של ישראל נשחקה – נתן על זה – מי שקורא את רון בן ישי – הוא נתן לזה פרשנות ולכן אני לא ארחיב בעניין.

שלי יחימוביץ': תתמצת.

שמעון קרן צבי: אני אגיד רק מה שכן משפיע על האזור.

שמעון קרן צבי: יש כן שחיקה בהרגשת הביטחון.

שמעון קרן צבי: הדבר הראשון שהוא משפיע זה על הילדים.

שמעון קרן צבי: יש עליה מאוד גדולה בפניות של התושבים בכלל אבל בעיקר של ילדים בנושא של ייעוץ, בנושא של פוסט-טראומה, והדבר הזה מטריד אותנו.

שמעון קרן צבי: אני לא מדבר כרגע עדיין על ההיבט הכספי, אני מדבר על עצם התופעה.

שמעון קרן צבי: אישית לא האמנתי שהממדים הם כאלה, אבל כשהייתי צריך להקצות – אני גזבר המועצה – איזשהו סכום.

שמעון קרן צבי: הייתי צריך להקצות אותו בין שני גופים וקיבלתי את הנתונים, הופתעתי מהגידול, שאני לא הייתי ער אליו.

שמעון קרן צבי: ידעתי שיש לי שביעות רצון, ידעתי שיש ברשתות החברתיות, לא הבנתי עד כמה הדברים האלה – וזה מתחיל מהילדים או מתחיל מההורים של הילדים ומתפשט.

שמעון קרן צבי: זו נקודה אחת שחשוב לי לזכור אותה והיא קצת מקלקלת את החגיגה אולי.

שמעון קרן צבי: אמר גדי ואנחנו כשער הנגב שותפים – ואני אגיד את זה במשפט אחד – לאכזבה הכללית מאי ההיענות של המדינה לבקשות של הרשויות ליזום החלטה חדשה.

שמעון קרן צבי: אני רק אוסיף שבהתחלה נימקו את זה בכך שבגלל הבחירות הפוליטיות לא רוצים להיפגש עם ראשי הרשויות וכל פעם מוצאים איזה הסבר אחר.

שמעון קרן צבי: בגדול שר האוצר אמר: קיבלתם יותר מדי.

שמעון קרן צבי: משרד ראש הממשלה כנראה לא רוצה לקדם את זה, וזה מוסיף לתחושה הלא נוחה שיש לנו.

שמעון קרן צבי: מכל הנקודות שאלון ביקש שאני אציג, אציג רק נקודה אחת.

שלי יחימוביץ': ובזה לסיים.

שמעון קרן צבי: ובזה אני מסיים.

שמעון קרן צבי: נקודה אחת שנוגעת לשני ישובים בשער הנגב: דורות וברור-חיל שהוצאו ממפת העדיפות הלאומית בהחלטה האחרונה.

שמעון קרן צבי: בהחלטה הקודמת הם נכנסו מתוקף סעיף שאמר שמועצה אזורית שרוב יישוביה הם בתחום העוטף, כלל יישוביה בתחום העוטף.

שלי יחימוביץ': כן.

שמעון קרן צבי: שני הישובים האלה הוצאו כמעין איזה אי כזה שהוא זר.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שמעון קרן צבי: אני מניח שאתם מכירים את זה.

שמעון קרן צבי: אנחנו מנסים לטפל בזה.

שמעון קרן צבי: זה חשוב לנו מאוד.

שמעון קרן צבי: מרכז חיינו בשער הנגב, בבית הספר באזור, בעוטף.

שמעון קרן צבי: השריפות פוגעות בהם בדיוק כמעט היום באותה תדירות שפוגעות בישובים אחרים וחשוב לנו לומר את זה.

שמעון קרן צבי: ובזה אני מסיים.

שמעון קרן צבי: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה שמעון.

שלי יחימוביץ': אני אסכם בקצרה.

שלי יחימוביץ': אני לא אחזור על כל רשימת הדברים הקונקרטיים שעלו כאן, אבל אנחנו כן נטפל בהם ונפנה כוועדה לגורמים הרלוונטיים ונבקש פתרון, כמובן, בסוגיית הפיצויים באופן ספציפי וגם בכל העניינים האחרים שעלו כאן.

שלי יחימוביץ': תראו, בוודאי לי ולאנשים שחולקים איתי את אותה תפיסת עולם יש ביקורת כלפי הממשלה בגלל הריק בכל מה שנוגע לפתרון, להסדר שהוא מדיני ולא רק בשימוש בצבא וכיוונון הצבא באיזה עצימות להגיב.

שלי יחימוביץ': אבל כאן ממה שעלה בישיבה הזאת אנחנו רואים בצורה הכי בוטה וברורה גם היעדר תכלול וחזון כלשהו או גישה אסטרטגית כלשהי גם לכל הסוגיות האזרחיות.

שלי יחימוביץ': כלומר, אין זרוע מתכללת בכלל.

שלי יחימוביץ': ויתרה מזאת – העיר אבו ובצדק – גם בתוך המשרדים עצמם, מי שאמון על מתן השירות במרכאות או שירות הציבור לא מסונכרן עם השרים הממונים עליו.

שלי יחימוביץ': וזאת כבר תמונת מצב מאוד-מאוד חמורה.

שלי יחימוביץ': לכן אני רוצה להחזיר את הכדור לאנשי מבקר המדינה שנמצאים כאן, ונמצאים כאן באמת השניים הבכירים ביותר: גם ראש החטיבה הביטחונית וגם ראש החטיבה הכלכלית, שהם מבכירי משרד המבקר.

שלי יחימוביץ': הבקשה שלי אליכם – אני אשמח לשמוע התייחסות.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאתם חיוניים כאן בסיטואציה שנוצרה.

שלי יחימוביץ': ואם היה ספק, אז הוא הוסר בישיבה הזאת.

שלי יחימוביץ': מכיוון שלמבקר יש אתוס חדש יחסית, או מוצהר יחסית, של ביקורת בזמן אמת ולא רק אחרי שהמלחמה נגמרת או אחרי שאסון קורה.

שלי יחימוביץ': אז הבקשה שלי אליכם דווקא כמוסד שיש לו הרבה מאוד כוח וגם יכולת לדרוש ולקבל תשובות מהגורמים הרלוונטיים, ולהתערב כאן ועכשיו באופן מיידי ולהוציא – מכיוון שאתם כבר ממילא בתוך הלופ – איזשהו דיווח זמני או ארעי עד לדוח הגדול שמן הסתם עוד יצא על המערכה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול אתכם מה עמדתכם בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': צחי?

יצחק סעד: כן, אני אגיד שני דברים ברשותך: אחד, צריך לזכור שהאירוע הזה עם כל שיתוף הפעולה והדברים הטובים והחיובים שאנחנו שומעים פה, בסופו של דבר הוא אירוע בקנה מידה מאוד-מאוד קטן.

יצחק סעד: ומה שאנחנו צריכים בעתיד זה לאו דווקא בהכרח סבב רק באזור הזה, אלא גם יש גזרות אחרות במדינה שיכולים להיות בהן סבבים אחרים.

יצחק סעד: וכשאנחנו מדברים על, במקרה הזה, טיפול בעורף, כי זה העורף, עורף קרוב, עורף רחוק, צריך להיערך לקני המידה האלה וכך אנחנו מסתכלים על זה גם בביקורות שלנו בתחום העורף.

שלי יחימוביץ': כן, אבל צחי אנחנו מדברים עכשיו על אירוע של ארבעה חודשים.

יצחק סעד: אני אגיע לזה שנייה.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים על כל הסכסוך במזרח התיכון ולא על כל האיומים הביטחוניים על מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על אירוע בן ארבעה חודשים שמתרחש כאן בעוטף – ואני לא אגיד קורבנות כי הם לא קורבנות, הם אנשים מאוד חזקים ואופטימיים – אבל הנפגעים שלו הם האנשים שפה יושבים נציגיהם.

יצחק סעד: זה החלק השני של הדברים שביקשתי לומר, וזו ההתייחסות לאירוע הקונקרטי הזה שהוא כאמור בקנה מידה יחסית יותר קטן.

יצחק סעד: לגביו, א', אנחנו נציג את הדברים שהועלו פה היום בפני מבקר המדינה כדי שהוא יקבל את החלטה שלו.

יצחק סעד: אני מזכיר שיש פה שני ראשים למעשה שהמשרד שלנו פועל בהם.

יצחק סעד: אני שוב חוזר ומזכיר שיש לנו נציבות תלונות הציבור במשרד שהיא יכולה לטפל באנשים שנפגעו פה, כולל אדי הרפתן מאור הנר שיכול לפנות ויכול להיות שיקבל סיוע לשביעות רצונו מהנציבות, וגם אזרחים אחרים שיכולים לפנות בהיבטים הפרטניים של הפגיעה בהם.

יצחק סעד: ולגבי ההיבט הכולל, אני שוב אומר: אנחנו עוקבים אחר זה.

יצחק סעד: מבקר המדינה יקבל אינפורמציה מלאה על מה שנאמר פה היום, כולל הבעיות שרשמתי אותן פה בקפדנות, והוא יבחן באיזו דרך הוא ימצא לנכון לטפל בנושא הזה.

שלי יחימוביץ': אם למשל, דיבר יוסי בתחילת הישיבה על כך שחלק מהביקורת ב"צוק איתן" הייתה על כך שלא הייתה ראייה אסטרטגית, אז גם כאן אפשר לקחת, למשל, את אירוע הפיצויים של רשות המסים ששוב זה חלילה כפי שהביקורת על "צוק איתן" לא הטילה דופי בחיילי צה"ל אז גם כאן הביקורת היא לא כלפי רשות המסים, אלא כלפי היעדר איזושהי ראייה אסטרטגית – יכול להיות שגם כאן, נוכח הסבבים שחוזרים על עצמם, צריך כן ראייה אסטרטגית או איזשהו מודל.

שלי יחימוביץ': גם איל דיבר על זה בהרחבה.

שלי יחימוביץ': איזשהו מודל, איזשהו פק"ל, משהו שיודעים מה לעשות ולא כל פעם הדבר הזה נוחת כאילו מדובר באיזה מכת טבע שאיש לא ציפה לה מעולם.

יצחק סעד: נכון, פה אני רק רוצה להזכיר – וזה גם אמרנו קודם – אמיר ומירי עושים את מלאכתם בסך הכול נאמנה ובטח עם כוונות טובות, אבל הם מוגבלים או כבולים.

יצחק סעד: אפשר להתווכח אם הכבלים הם, מה שנקרא, מוטלים עליהם או חלק מטילים על עצמם, אבל אני חושב שיש פה שני היבטים: אחד, זה באמת מונח לפתחה של הוועדה ולפתחה של הכנסת וכמובן לפתחה של הממשלה, כדי לשנות את הכללים ולהקל אותם במקומות שזה הועלה פה כבר, זאת אומרת, לאו דווקא צריכים למצוא פתרונות התחכמותיים כאלה או אחרים כמו שמנסים לעשות פה, אלא לשנות את הכללים.

יצחק סעד: וזה גם הוזכר פה קודם לכן ויוצא מנקודת מוצא האם ממשלת ישראל מחליטה להגדיר את האירוע הספציפי הזה או את האוכלוסייה שיושבת פה ככאלה שזכאים לקבל יחס מועדף מסיבות כאלה ואחרות.

יצחק סעד: מזה יגזרו כל הפתרונות, ולכן אני אומר - - -

אדי פולונסקי: - - - אז אחר כך שיהיה מועדף.

יצחק סעד: ולכן אני אומר: מצד אחד, זה מונח לפתחכם, אתם כוועדה וככנסת וכמובן הממשלה כמי שאמורים לקדם חקיקה והסדרה כזאת.

יצחק סעד: מבקר המדינה יותר מוגבל בכלים שיש לו בעניין הזה, אבל מה שהערת פה לגבי הצורך לעשות איזושהי הסתכלות כללית ולהצביע על הדברים שצריך לתקן, זה רשום לי פה בנקודות שאני אעלה בפני מבקר המדינה ואני מקווה שיינתן לזה טיפול.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': יוסי ביינהורן, בבקשה.

יוסי ביינהורן: אני חושב שצחי נתן לזה מענה.

יוסי ביינהורן: אני מההיבט הביטחוני, ואנחנו עוקבים אחריו ולא רק בדיון היום.

יוסי ביינהורן: אני חושב שלהיבט הביטחוני, אם צחי דיבר על שני צירים, בהיבט הביטחוני צה"ל, כפי שאנחנו מתרשמים והתרשמנו, עושה את המאמצים כדי להקטין את הסיכונים פה.

יוסי ביינהורן: אבל התוצאה, גם כשעושים מאמצים ביטחוניים, יש לזה תוצאות.

יוסי ביינהורן: אי אפשר, אין אפס.

יוסי ביינהורן: לא, אי אפשר לפתור את כל העניין.

יוסי ביינהורן: ממה שאני התרשמתי היום גם בסיור וגם בדיון הזה, זה בדיוק אותם הדברים שצחי דיבר עליהם בסוף ואת הצגת את זה גברתי היושבת ראש, ובעצם יש פה איזו מערכה שהיא לא מערכה ביטחונית קלאסית, אבל היא נובעת מהמצב הביטחוני שאותו צריך לנהל כמערכה.

יוסי ביינהורן: אתה לא יכול לתת לכל אחד למשוך בחוט כזה או אחר.

יוסי ביינהורן: מישהו צריך למשוך בחוטים כולם, ולראות באמת ולהעלות את זה ולהציף את זה לרמה של חקיקה או לדברים אחרים.

יוסי ביינהורן: כי אחרת נחזור גם בדיון הבא, אם תעשי דיון עוד ארבעה חודשים, נחזור על אותם הדברים.

יוסי ביינהורן: וכמו שצחי אמר נעלה את זה למבקר המדינה.

יוסי ביינהורן: אני חושב שכאן טמון העניין, ולא בדיונים הביטחוניים הרגילים שאנחנו עושים והתמודדות עם משהו שהוא לא פתרון במקרה הזה, אלא בעיה מערכתית שקיימת כאן.

יוסי ביינהורן: זו בעיה שהוצגה פה על ידי כל מי שדיבר.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להודות לכולכם.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמשיך את הטיפול כמיטב יכולותינו כוועדת כנסת.

שלי יחימוביץ': אני עומדת לרשותכם, אתם מוזמנים לפנות אלי, לכתוב לי במייל, להתקשר אלי או, לחלופין, לצוות הוועדה ואתם תראו את העקבות של הישיבה הזאת, ואת הפניות שלנו לגורמים השונים תוכלו לראות אותם באתר הוועדה.

שלי יחימוביץ': אני מודה-מודה לכולכם ורוצה להביע את הערכתי באמת – למרות דברי הביקורת – לאופטימיות הבלתי נלאית שלכם ולעמידות שלכם שהיא באמת-באמת יוצאת דופן.

שלי יחימוביץ': אז תודה רבה ומלוא ההערכה.