ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1120, 2018-08-05 11:37

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר היום - הנושא של ההפרטה.

משה גפני: מי מציג את הנושא של ההפרטה?

דלית זמיר: אנחנו מבקשים את אישור ועדת הכספים לאישור דרך ההפרטה לפי סעיף 59ב(ח) לחוק החברות הממשלתיות ואישור לפי סעיף 63א לחוק.

דלית זמיר: מדובר בהפרטה של חברת הדואר.

דלית זמיר: פירטנו את החלטת ועדת שרים להפרטה לגבי דרך ההפרטה.

דלית זמיר: לפי החוק ההחלטה הזאת לגבי מכירת המניות טעונה אישור הוועדה.

דלית זמיר: כמו כן צריך אישור ועדה לגבי הסרת סעיפים מסוימים במסגרת חוק החברות הממשלתיות.

דלית זמיר: אנחנו צריכים את האישור של ועדת הכספים לביטול ההוראות לגבי מכירת המניות לציבור בטרם ההנפקה לציבור בשלב ב' של ההפרטה.

שגית אפיק: את יכולה לפרט מה היה בהחלטת הממשלה, גם על השינויים המבניים?

דלית זמיר: ההחלטה מדברת על מכירת מניות בשני שלבים: שלב ראשון, מכירה למשקיע אסטרטגי, ושלב שני, הנפקה לציבור

מיכל בירן: מה מקבל המשקיע האסטרטגי בתמורה?

דלית זמיר: הוא מקבל כסף.

מיקי לוי: לדואר יש נכסים במיליארדי שקלים, נכסי נדל"ן בעיקר.

מיקי לוי: יש גם צמצום של שירותי הדואר מטעמים כאלה או אחרים, זה לא המקום כרגע להיכנס.

מיקי לוי: אנחנו גם יודעים מה עובר על הדואר בשנים האחרונות בגלל כל המכירה המכוונת.

מיקי לוי: שם טובעים בכל העניין הזה.

מיקי לוי: זה לא פשוט.

מיקי לוי: הנושא של בנק הדואר לא מצליח להתרומם.

מיקי לוי: אם הייתי מקבל את זה לניהול זה היה משאת חיי, זה היה כיף.

מיקי לוי: אני מוכן מחר בבוקר לעשות את זה, תאמיני לי.

מיקי לוי: היו דברים בימיה של מדינת ישראל שמכרו למשקיע חיצוני, אחר כך נתנו סטירה לעצמם "מה עשינו", "איזה נדל"ן מכרנו".

מיקי רוזנטל: בשנת 84 היה את מכירת הכשרת היישוב.

מיקי רוזנטל: שני נכסים בשני מיליארד שקל לא נלקחו בחשבון ממחיר המכירה.

מיקי לוי: החברה צברה נכסים ממשיים.

מיקי לוי: אני רוצה לדעת מה קורה עם זה.

מיקי לוי: יש מבנה היסטורי בירושלים, יש את כל השיווק המכוון במודיעין, יש במרכזי ערים.

משה גפני: על כמה כסף בנכסים אנחנו מדברים?

דניאל גולדשטין: בין מיליארד למיליארד פלוס.

מוסי רז: אפשר לראות את המאזן של הדואר?

דניאל גולדשטין: רשום בספרים שזה בסביבות מיליארד שקל, בסביבות 800 מיליון.

דניאל גולדשטין: ייעשה שערוך לקראת המכירה.

דניאל גולדשטין: הערכה שלנו היא מיליארד וחצי, תלוי בשערוך עצמו.

מיכל בירן: משהו מונע מהיזם האסטרטגי למכור את זה אחר כך?

דניאל גולדשטין: אל"ף, הוא רואה רק 20%.

מוסי רז: עוד מעט גם 40.

מוסי רז: עוד טיפה זה 51.

דניאל גולדשטין: זה לא עובד ככה.

דניאל גולדשטין: יש הגדרות של משרד התקשורת מה זה נכס אסטרטגי.

דניאל גולדשטין: אסור למכור יותר מכמות מסוימת.

דניאל גולדשטין: כל נכס אסטרטגי מוגדר.

דניאל גולדשטין: זה רק באישור של שר התקשורת.

מיקי לוי: פה אני מודאג.

מיקי לוי: מה זה "אישור של שר התקשורת"?

מיקי לוי: האם שר התקשורת יכול להחליט מחר על מכירה של עוד 10%?

נירית איבי: לא, הוא מדבר על נכס.

דניאל גולדשטין: זה מנוהל טוב.

דניאל גולדשטין: יש הגדרות ברורות.

דניאל גולדשטין: חלק מנכסי הדואר מוגדרים כאסטרטגיים, לכן לא ניתן למכור אותם.

דניאל גולדשטין: דיברתם על מודיעין.

דניאל גולדשטין: מודיעין זה בשכירות, זה לא נכס בבעלות.

דניאל גולדשטין: אנחנו נמצאים היום במקום אחר לגמרי.

דניאל גולדשטין: אני חושב שלהכניס משקיע אסטרטגי זה חשוב.

דניאל גולדשטין: אתה דיברת על כך שכיף לנהל את הדואר.

דניאל גולדשטין: תאמין לי, אני מסכים איתך.

דניאל גולדשטין: העולם של הסחר המקוון זה עולם שמתפתח.

דניאל גולדשטין: זה הנכס העיקרי של הדואר היום.

דניאל גולדשטין: בעולם הזה כל משקיע אסטרטגי שבא עם שכל, עם חוכמה, עם ידע, מכפיל את כוח הדואר.

דניאל גולדשטין: כל התהליך הזה מנוהל בצורה מסודרת על ידי רשות החברות, על ידי כל המשרדים.

דניאל גולדשטין: לא תהיה פה מכירה כזאת או אחרת.

דניאל גולדשטין: הכל מסודר, מנוהל, מתוכנן.

דניאל גולדשטין: יהיו שערוכים של כל הנכסים.

דניאל גולדשטין: חלקם בכלל אי אפשר למכור, חלקם לא רשומים.

משה גפני: מתי יהיה השערוך של הנכסים?

דלית זמיר: במסגרת תהליכי ההפרטה נדרשות שתי הערכות שווי.

דלית זמיר: זה נעשה כדבר שבשגרה בכל תהליך הפרטה.

דלית זמיר: ברגע שנתחיל את התהליך נבקש הערכות שווי.

מיכל בירן: למה לא ידעת את זה לפני?

דלית זמיר: במסגרת המכירה זה יהיה.

מיכל בירן: את באה לכאן לדיון בלי שאת אומרת לנו על מה אנחנו מדברים.

דלית זמיר: הדיון הוא לא לגבי המחיר.

מוסי רז: אפשר לראות מאזן של החברה?

נירית איבי: רציתי להתייחס לשתי נקודות שהעליתם גם על בנק הדואר וגם על המתווה.

משה גפני: אתם בעד האישור?

נירית איבי: כן, חד משמעית.

מיקי לוי: כמה כסף זה?

נירית איבי: אנחנו באים ומנהלים היום איזה שהוא מתווה בו המדינה אומרת שהיא רוצה להפריט חלק מהמניות שלה.

נירית איבי: אנחנו מסבירים את המתווה.

נירית איבי: אנחנו מאשרים פה בוועדה איזה שהוא מתווה להפרטה, את הערך או את השווי של החברה.

נירית איבי: אנחנו לא מסתפקים רק בחברה אחת לתת הערכת שווי, אנחנו הולכים לשתי חברות בלתי תלויות.

נירית איבי: הן מהראשונות בשוק, מהמוסמכות בשוק לעשות הפרטות ותשקיפים לא רק לחברות ציבוריות.

נירית איבי: הן יבחנו את כל הפרמטרים ויתנו הערכת שווי.

נירית איבי: ישבו המשרדים ויבחנו את שתי הערכות השווי.

נירית איבי: זה תהליך מוסדר ומאוד מאוד ארוך ומפורט.

נירית איבי: לעניין בנק הדואר - אנחנו מנהלים היום שיח ודברים עם דואר ישראל בנוגע לתכנית האסטרטגית של בנק הדואר.

נירית איבי: בנק הדואר צריך יחס הלימות הון מסוים, פיקוח.

נירית איבי: דואר ישראל התחיל בשיח עם המפקחת על הבנקים.

נירית איבי: השיח עם הרגולטור כבר נעשה ונבנה.

נירית איבי: זה לא רק על יחס הלימות ההון או ההון הראשוני שצריך להביא, זה גם הלבנת הון, זה נהלים טכנולוגיים שונים שצריך לקחת בחשבון ולראות את ההשקעה, זה גם הסכם שירותים שצריך להיחתם בין הדואר לבנק הדואר, להחליט באיזה נכסים יהיה בנק, באיזה יש דואר.

נירית איבי: יש הרבה הרבה רבדים בתוך הדואר שצריכים לעשות.

נירית איבי: רק שתדעו שזה הולך למסלול הנכון.

נירית איבי: מנכ"ל הדואר מנהל את השיח הזה.

מיקי רוזנטל: יש לי 5 שאלות.

מיקי רוזנטל: ראשית, קראתי שיש הסכמה והבנה עם העובדים.

מיקי רוזנטל: אני מבין שהעובדים הסכימו למתווה שכתוב פה.

שמעון פרג'ון: כל אלה שהצביעו אוטומטית נעלמו בלי להבין על מה הצביעו.

מוסי רז: הם יחזרו להצביע אוטומטית עוד מעט.

מיקי רוזנטל: מה מספר העובדים היום בדואר?

קריאה: 5,400.

מיקי רוזנטל: האם הקונה העתידי מתחייב להשאיר את מספר העובדים כך שלא תהיה ירידה במצבת העובדים?

מיקי רוזנטל: מה האלטרנטיבות הידועות?

מיקי רוזנטל: עד 2025 יש את המסגרת.

מיקי רוזנטל: מה אחריה?

מיקי רוזנטל: אם יש התחייבויות, הסכמות או הבנות, אני מבקש שתגידו אותן.

מיקי רוזנטל: הדאגה שלי היא בעיקר לעובדים.

מיקי רוזנטל: זה דבר אחד.

מיקי רוזנטל: דבר שני, האם ה-20% המדוברים כוללים את בנק הדואר?

מיקי רוזנטל: אמרתם פה, וזה קצת מטריד אותי, שיש נכסים שאתם לא יודעים עליהם, נכסים שלא עברו שערוך.

מיקי רוזנטל: אולי לא הבנתי נכון, זו בעיית הבנה שלי.

מיקי רוזנטל: האם יש לדואר מסמך או למדינה מסמך של כל הנכסים של הדואר?

משה גפני: אמרת שני דברים מרכזיים, שזה העובדים והנכסים.

מוסי רז: קשה לי להתייחס ברצינות כשלא מונח בפנינו מאזן.

מוסי רז: אני לא יודע מה יש בדואר, מה אין בדואר.

מוסי רז: מדובר כאן על סך מאזן של 6 מיליארד, זה מה שכתוב.

נירית איבי: בהחלטה יש לך - -

מוסי רז: לא כתוב לי ממה מגיעים ה-6 מיליארד האלה.

מוסי רז: אין אפילו ראשי פרקים של מאזן.

מוסי רז: זה לא ראשי פרקים של מאזן, זה לא דומה למאזן.

מוסי רז: אם היינו מדברים על חנות מכולת, היו מביאים לפה מאזן.

מוסי רז: צריך להפסיק את הדיון עכשיו.

מוסי רז: תכינו שיעורי בית.

מוסי רז: גפני, זה פשוט לא רציני.

מוסי רז: קודם על ביטחון אמרנו להם ללכת להביא.

מוסי רז: אין פה שום דבר.

מוסי רז: לפי מה אני אמור להחליט, לפי מה אני אמור לדעת?

מיכל בירן: הדיון הזה מאוד מורכב מבחינתי.

מיכל בירן: דבר ראשון, נראה לי שאתם יודעים שאני נגד הפרטה.

מיכל בירן: אני כן מברכת על זה שבחרתם כאן בחלופה של הפרטה חלקית שמשאירה את הרוב בידי המדינה.

מיכל בירן: זה מרגיע אותי במידה מסוימת.

מיכל בירן: אני באה בראש פתוח.

מיכל בירן: ההחלטה הזאת אמנם כבר התקבלה, אבל זה לא אומר שאנחנו לא יכולים להשיג עליה כמיטב יכולתנו.

מיכל בירן: אני רוצה לברך אתכם על המאמצים הגדולים שנעשו בשביל לשפר את הדואר בשנים האחרונות.

מיכל בירן: היינו כאן בכל הדיונים.

מיכל בירן: אני מברכת על זה.

מיכל בירן: המאמצים מורגשים.

מיכל בירן: עדיין יש הרבה מקום לשיפור, אבל מורגשים המאמצים.

מיכל בירן: כמה דברים מטרידים אותי.

מיכל בירן: אני רוצה להצטרף לשאלה של מיקי על העובדים, לחדד שם לגבי העניין של מה קורה עם עובדי הקבלן.

מיכל בירן: היו פה כמה דברים שהעלמנו עין במהלך הזה.

מיכל בירן: כל כך רצינו שתצאו מהמשבר, שקצת העלמנו עין מזה שחלוקת הדואר עברה לספקים במידה רבה.

דניאל גולדשטין: זה לא של הדואר.

מיקי רוזנטל: היו זכיינים שזכו בחלוקת דואר.

קריאה: מפה מתחילה הבעיה.

קריאה: מרוב עצים לא רואים את היער.

מיקי רוזנטל: הם לא אשמים.

מיכל בירן: אני בכל מקרה לא מאשימה.

מיכל בירן: אני בצד של הדואר.

מיכל בירן: אני חושבת שחשוב שהדואר קיים.

מיכל בירן: העובדים של הדואר זה הפריזמה העיקרית שלי.

מיכל בירן: הפריזמה הנוספת היא אזרחי מדינת ישראל.

מיכל בירן: השירות האוניברסלי חשוב, אני רוצה שהמדינה תשלם עליו.

מיכל בירן: אי אפשר שהמדינה תתייחס לדואר כמו אל כל חברה, שהיא תגיד: מה קורה עם המאזנים שלכם, למה אתם כך וכך, תוך כדי שהיא מאלצת אותם להגיע למקומות הכי לא רווחיים.

מיכל בירן: אני רוצה שהמדינה תשלם על זה.

מיכל בירן: אני מקווה שמתוך המהלך הזה המדינה תצטרך לשלם על השירות הזה.

מיכל בירן: אני רוצה לוודא שבמהלך הזה לא יקרה מצב שהדואר יגיד: זה לא רווחי לי לשלוח לאיזה קיבוץ בקו העימות בצפון איזו חבילה וחצי.

מיכל בירן: אני רוצה לוודא שמעוגנת הזכות של אזרחי ישראל לקבל דואר בתוך המהלך הזה.

מיכל בירן: העניין עם הנכסים מאוד מטריד אותי.

מיכל בירן: אני רוצה שיבוא משקיע, כי אתם כל הזמן מתחרים עם ידיים קשורות.

מיכל בירן: המדינה יכולה להוסיף את הכסף הזה.

מיכל בירן: היה צריך לתת לכם את הכסף הזה מקופת המדינה, כדי שתוכלו להתחרות, רק אז לשפוט אתכם על הביצועים.

מיכל בירן: המדינה לא עושה את זה.

מיכל בירן: אני מבינה שאתם זקוקים להון הזה כדי שתוכלו להשתדרג.

מיכל בירן: אני רוצה לוודא שלא יגיע משקיע, כפי שראינו באין ספור דוגמאות, שלכאורה מכניס כסף, אבל כל מה שמעניין אותו זה הנכסים של הנדל"ן שהוא מוכר אותם אחר כך במחירים מטורפים לעומת מה שהם הוערכו.

מיכל בירן: בזה הוא מרוקן אתכם ומפריע לכם.

מיכל בירן: אני רוצה לוודא שזה לא קורה.

דניאל גולדשטין: זה 20%, מיכל.

מיכל בירן: אני רוצה שהוא יביא לכם עוד כסף, כדי שתוכלו להתייעל, אני לא רוצה שיגיע מצב שמישהו יבוא רק בשביל לרוקן אתכם, כי זה לא יועיל לכם, זה רק יפריע.

משה פריאל: ההפרטה הזאת, למרות שהיא 20%, היא שוב מסמר קבורה בנושא של הביטחון החברתי של מדינת ישראל.

משה פריאל: בבאר שבע ובפריפריה הדואר, תסלחו לי, זו צרה צרורה.

משה פריאל: ראש הרשות, הדבר המרכזי והעיקרי שהוא עומד בפני פניות הציבור זה בנושא הדואר.

משה פריאל: כשנכנסתי שאלתי את מר גולדשטיין איך ייתכן שחולפים שבועיים משליחת מכתב וזה לא מגיע.

משה פריאל: מרוב עצים לא רואים את היער.

דלית זמיר: קודם כל, לגבי החשש מהעניין של הנכסים והשווי של החברה, אז כמו שאמרנו, אנחנו בתחילת התהליך.

דלית זמיר: אמורות להיות פה הערכות שווי.

דלית זמיר: אין כוונה למכור את החברה במחיר שלא משקף את השווי שלה ואת הנכסים הקיימים בה.

מיקי רוזנטל: לא הייתה כוונה כזאת.

דלית זמיר: ההערה היא לא לגבי עצם התהליך, היא לגבי הערכות השווי.

דלית זמיר: אנחנו עוד לא שם.

משה גפני: מיקי, לא נחזור על מה שאמרת שהיה בעבר.

משה גפני: לא יהיה את זה פה.

דלית זמיר: הכוונה היא למכור, כמו שאמרנו קודם, 20%, אחר כך 20% נוספים.

דלית זמיר: השליטה נשארת בחברה.

דלית זמיר: לפי ההסכמה היא תישאר.

דלית זמיר: אנחנו נשארים ב-60%.

דלית זמיר: אין פה כוונה להגיע ל-51.

דלית זמיר: הדבר הזה טעון ועדת שרים להפרטה וועדת כספים של הכנסת.

מוסי רז: כשהקימו את הדואר לא הייתה כוונה להגיע ל-40%.

דלית זמיר: בשביל זה נצטרך לבוא אליכם שוב.

דלית זמיר: נצטרך לבוא שוב לוועדת שרים להפרטה ולכנסת.

דלית זמיר: אנחנו לא בהליך הזה.

דלית זמיר: לגבי כל העניין של הרגולציה, אני חושבת שכדאי שמשרד התקשורת יענה על זה.

דלית זמיר: אין פה הפחתה של הרגולציה.

דלית זמיר: אנחנו לא כתוצאה מהמכירה מונעים את הרגולציה.

אורן לביאן: הרגולציה קבועה בחוק הדואר ובתקנות.

אורן לביאן: ישנן תקנות שירות אוניברסאלי שפורטות את רשימת השירותים האוניברסאליים שחברת הדואר צריכה לספק בכל הארץ לכלל הציבור.

אורן לביאן: ישנן גם הוראות בנוגע לטיב השירות האוניברסאלי שמעוגנות ברישיון שהוענק לחברת הדואר.

אורן לביאן: גם לעניין הנכסים יש הוראות שמעוגנות ברישיון חברת הדואר.

אורן לביאן: בין ההוראות זה שנכסים חיוניים, נכסי מקרקעין חיוניים למתן שירותי הדואר כפי שהוגדרו על ידי המשרד לפני שנה וחצי, שנתיים, אסור למכור, אלא אם מתקבל אישור מראש של השר.

אורן לביאן: יחד עם זאת, לחברה יש לפי הרישיון זכות למכור עד 20% מהנכסים.

אורן לביאן: אלה נכסים שלא משמשים אותה בייצור הכנסה, בפעילות.

מיכל בירן: אני מנסה לדמיין רגע באיזה נכסים לא משתמשים.

דניאל גולדשטין: יש.

אורן לביאן: אני ראיתי נכסים שלא משתמשים בהם.

מיקי לוי: סגרו כל מיני חנויות דואר.

מיקי רוזנטל: לא רק.

מיקי רוזנטל: גם ראיתי דירות מגורים.

מיקי לוי: מה זה "דירות מגורים"?

מיקי לוי: יש חוסר של דירות במדינת ישראל.

משה גפני: מה אתה רוצה לעשות עם זה?

מיקי לוי: כמה דירות יש לכם?

מוסי רז: למה שיגיד לך?

מוסי רז: את המאזן הם לא מוכנים לתת.

דניאל גולדשטין: המאזן גלוי, הוא מפורסם.

מוסי רז: תביא אותו לפה.

מוסי רז: מה זה "גלוי"?

דניאל גולדשטין: עשינו עבודה מאוד גדולה, אסטרטגיה לדואר קדימה, להסתכל לאיפה הדואר הולך.

דניאל גולדשטין: הדואר משתנה, אתם יודעים את זה.

דניאל גולדשטין: הדואר הולך יותר לכיוון החבילות, לכיוון הסחר המקוון, יותר לכיוון הורדת יוקר המחייה של האזרחים.

דניאל גולדשטין: הוא עושה את זה יפה מאוד.

דניאל גולדשטין: כל העולם הולך לכיוון הזה.

דניאל גולדשטין: העולם הולך לשילוב נכון בין משקיעים פרטיים למדינה עצמה, כשהמדינה שומרת על הזכות של האזרחים.

דניאל גולדשטין: המשקיעים הפרטיים מכניסים ערך נוסף, ערך מקצועי.

דניאל גולדשטין: 20% זה השילוב.

מיקי לוי: על זה אנחנו מברכים.

מיקי לוי: כמה חבילות בחודש?

דניאל גולדשטין: 700,000 חבילות ביום.

דניאל גולדשטין: מעל 70 מיליון חבילות - -

משה גפני: מה עם המכתבים?

דניאל גולדשטין: גם המכתבים השתפרו.

דניאל גולדשטין: אנחנו רוצים לשפר את זה עוד יותר.

משה גפני: מה אתם רוצים להגיד על העובדים?

שמעון פרג'ון: צריך לזכור שאנחנו נשארים חברה ממשלתית 60%.

שמעון פרג'ון: צריך לזכור שכל ההסכמים הקיבוציים הקיימים ממשיכים גם ביום המחר, כך שאין לרוכש או לתהליך ההפרטה שום קונוטציה עם העובדים.

שמעון פרג'ון: ככל שהחברה תהיה יותר חזקה כן ייטב עם העובדים.

שמעון פרג'ון: אנחנו מאמינים מאוד במהלך הזה.

שמעון פרג'ון: המהלך זה מגובה ומובל על ידי יושב-ראש ההסתדרות, אבי ניסנקורן.

שמעון פרג'ון: אני חושב שהמהלך הוא גם לטובת העובדים, אבל בעיקר לטובת אזרחי מדינת ישראל.

משה גפני: אני אגיד לכם מה אני מבקש.

משה גפני: יש פה תהליך חיובי.

משה גפני: כולנו הסכמנו שהתהליך הוא חיובי, טוב שהוא מתבצע.

משה גפני: התהליך של הפרטה הוא דבר חיובי.

משה גפני: לו היו פה את כל הנתונים הייתי מציע לחברי הוועדה להצביע על הכל בעד.

משה גפני: אנחנו צריכים לאפשר לכם להתחיל את התהליך.

משה גפני: אנחנו לא נאפשר לכם, שזה מה שאני מציע, להעביר את הכסף עד שלא נקבל את שווי הנכסים ואת הסיכום עם העובדים.

משה גפני: עד שזה לא יקרה, שאני מעריך שזה בערך חודשיים - -

מיקי רוזנטל: יש לכם נתון כזה?

משה גפני: המאזן.

דניאל גולדשטין: הכל ישנו.

נירית איבי: המאזן מפורסם, אין בעיה.

מוסי רז: תביאו אותו.

מיקי רוזנטל: אם אין בעיה, תעבירו את זה.

מוסי רז: לא היה צריך לקיים אפילו דיון של דקה אחת ברגע שהם לא הביאו, אפילו של דקה.

מוסי רז: לזה את קוראת תקציב מאזן, את לא מתביישת?

מוסי רז: את יודעת מה זה מאזן?

נירית איבי: אמרתי שזה ראשי פרקים.

מוסי רז: זה ראשי פרקים של מאזן?

מוסי רז: את יודעת טוב מאוד שלא.

מוסי רז: איך את יכולה לבוא ולהגיד דבר כזה?

נירית איבי: זה לשנות את הפוקוס מהדבר החשוב ביותר שקורה פה.

מוסי רז: זה לא חשוב?

מוסי רז: הדבר החשוב הוא שנדע על מה אנחנו מצביעים.

מוסי רז: אם אתם לא רוצים שנדע על מה אנחנו מצביעים, כנראה שיש לכם מה להסתיר.

דניאל גולדשטין: הדואר נמצא בתהליך של הבראה, בתהליך של התכנסות כבר 3 שנים.

דניאל גולדשטין: הנושא הזה הוא חלק מהתהליך.

דניאל גולדשטין: אנחנו בנושא הזה כבר דנים הרבה זמן.

דניאל גולדשטין: אם נדחה את זה או לא נעשה את זה, זה יפגע בשני דברים: אחד, בתהליך עצמו.

דניאל גולדשטין: זה גם יעצור את כל תכנית ההבראה.

מיכל בירן: תסביר.

דניאל גולדשטין: אנחנו נמצאים לקראת סיום הקטע הראשון של תכנית ההבראה.

דניאל גולדשטין: זה יפגע בקרוב ל-170 עובדים שאמורים לצאת לפנסיה עם תנאים.

דניאל גולדשטין: אם הנושא הזה לא יסתיים, הדואר חוזר חזרה לימים האפלים שלו.

דניאל גולדשטין: חבל שזה ככה.

מיכל בירן: יעצרו את מה שאתם צריכים בשביל להוציא את העובדים?

דניאל גולדשטין: לגמרי.

דניאל גולדשטין: חבל, אנחנו נמצאים בתהליך מתכנס.

דניאל גולדשטין: חבל לפגוע בזה.

משה גפני: תאמרו לגבי הדוח.

יניב אדרי: סך נכסים 6 מיליארד 134.

משה גפני: יש מאזן?

יניב אדרי: כן, אני יכול לתת לכם את זה.

משה גפני: תעביר את המאזן.

יניב אדרי: יש לי את הפירוט.

משה גפני: אני לא רוצה את הפירוט.

משה גפני: תעביר את המאזן.

משה גפני: אני מציע שתעבירו את המאזן.

דניאל גולדשטין: הוא גלוי באינטרנט.

משה גפני: אני לא מסתכל באינטרנט.

משה גפני: תעביר את המאזן, אין ויכוח לגבי העניין הזה.

משה גפני: אם המצב יהיה שאנחנו לא נאשר את מה שהם מבקשים, הדואר ילך אחורנית.

משה גפני: אנחנו כולנו לא רוצים את זה.

משה גפני: היו פה הרבה דיונים על הדואר.

משה גפני: המצב היה קטסטרופה מוחלטת.

משה גפני: יש שיפור, רק לא מספיק.

משה גפני: אנחנו לא רוצים לתת יד לעצור את התהליך.

משה גפני: אנחנו נושאים באחריות על העובדים, אנחנו נושאים באחריות לגבי הנושא של הנכסים.

משה גפני: אנחנו לא רוצים שבעוד 20 שנה יבואו ויגידו שישבה פה ועדת כספים ואישרה מבלי לדעת מה שווי הנכסים וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: יש בהחלטות הממשלה כמה סעיפים שצריכים לבצע אותם.

משה גפני: אני מציע לאשר את המתווה, לא לאשר את העברת הכסף, לא לאשר את המשך התהליך.

דניאל גולדשטין: איזה כסף?

משה גפני: להפרטה יש גם עלות כספית.

נירית איבי: אין עלות תקציבית.

משה גפני: לא אמרתי פנייה תקציבית.

משה גפני: אנחנו מאשרים את התהליך.

משה גפני: אתם תתחילו את התהליך, תעשו את כל מה שאתם נדרשים לעשות.

משה גפני: כדי לאשר את זה אתם תצטרכו לחזור לכאן.

משה גפני: כשנדע מה שווי הנכסים, מה המכירה שהולכת להיות מבחינת העניין של הנכסים של הדואר, מה השווי שלהם - -

דלית זמיר: את הערכות השווי אסור לפרסם.

מיקי לוי: הוא לא מתכוון ל-20%, הוא לא מתכוון למכירה.

דניאל גולדשטין: זה פוגע בכל התהליך של העובדים.

משה גפני: תבואו לאשר פה את שווי הנכסים אחרי שסיכמתם.

דניאל גולדשטין: אנחנו מחזירים כרגע את הכל אחורה.

דניאל גולדשטין: יש תהליך ארוך.

דניאל גולדשטין: חבר'ה, לא מוכרים מחר בבוקר.

דניאל גולדשטין: מחזירים את החברה אחורה.

משה גפני: לא מחזירים לשום מקום.

משה גפני: אתם מתחילים את התהליך.

משה גפני: את מה שאתם רוצים עכשיו אתם מקבלים.

משה גפני: אתם תצטרכו לבוא לכאן.

מיכל בירן: אתם אומרים שההפרטה לא עולה כסף, אבל שיש כסף שאתם זקוקים לו בשביל להוציא את העובדים.

שמעון פרג'ון: אנחנו לא זקוקים לו.

שמעון פרג'ון: הוא קיים בתוך הסכם.

משה גפני: אנחנו לא נאשר בלי שתביאו.

שמעון פרג'ון: אני חושב שיש כאן אי הבנה קטנה.

שמעון פרג'ון: אנחנו עברנו תכנית הבראה של 1,200 עובדים במשך 4 שנים.

שמעון פרג'ון: עד סוף השנה האזרחית הזאת אנחנו אמורים לסיים את מבנה ההבראה עם 126 מיליוני השקלים שמונחים כאן עכשיו אצלך.

שמעון פרג'ון: הם לא שייכים להפרטה בכלל, הם שייכים כפעימה נוספת בתכנית ההבראה.

שמעון פרג'ון: את אישור ההפרטה נתנו ברפורמה.

משה גפני: אתה בדקת בממשלה מה העמדה של כולם?

שמעון פרג'ון: קטונתי.

משה גפני: אתה רוצה שאני אראה לך אס-אם-אסים שאני מקבל?

משה גפני: נמצאים פה רק חברי אופוזיציה, אין פה אף אחד מהקואליציה.

משה גפני: כל ארבעת חברי האופוזיציה פה.

משה גפני: אנחנו תומכים במתווה, אנחנו רוצים שהוא יתבצע, אנחנו לא מעכבים אותו אפילו לדקה.

משה גפני: אנחנו נצביע על זה שאנחנו מאשרים את המתווה.

משה גפני: ברגע שיתקדם העניין - אתם צריכים בלאו הכי לבוא לכאן - אנחנו נאשר את העברה ואת הכל.

משה גפני: תגיד, זה דוחה עובדים שצריכים לצאת?

שמעון פרג'ון: כן.

קריאה: למה?

שמעון פרג'ון: אם לא יהיה כסף, איך יצאו?

שגית אפיק: מה שהוא מבקש זה שלפני המכירה תגיעו לכאן.

שגית אפיק: הוועדה מאשרת עכשיו את דרך ההפרטה.

שגית אפיק: זה נותן לכם את היכולת לצאת לדרך.

שגית אפיק: הכסף שאתם מדברים עליו הוא כסף שקשור בהחלטת הממשלה, הוא לא קשור בוועדה.

שגית אפיק: אומר היושב ראש שלפני שאתם יוצאים למכירה אנחנו רוצים שתחזרו לכאן.

שגית אפיק: כדי שתחזרו לכאן לא רק עם דיווח ולוועדה הזאת לא יהיו שיניים, תביאו איתכם במועד הזה גם את צו האינטרסים החיוניים שעליו הוועדה צריכה להצביע.

שגית אפיק: זה ייתן לוועדה סמכות לפני המכירה.

שגית אפיק: יש לכם לעשות עוד דברים לפי החלטות הממשלה – תיקון 11.

שגית אפיק: את זה ישאלו אתכם כשתבואו לכאן לפני המכירה.

משה גפני: מי בעד אישור המתווה, ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד, מי נמנע?

משה גפני: בעד – 2

משה גפני: נמנעים – 2

משה גפני: 2 בעד, 1 נגד, 2 נמנעו.

משה גפני: המתווה אושר.

משה גפני: אתם תבואו לכאן, בתוך חודשיים, אני מעריך, גם עם הצו, גם עם הדיווח לגבי העובדים.

משה גפני: הישיבה נעולה.