ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 675, 2018-07-10 09:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 10 ביולי 2018, כ"ז בתמוז תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא: הצעת חוק הקולנוע (תיקון מספר 5), התשע"ח, הצעת חוק ממשלתית שמספרה 1241, שמגישים לנו אותה ממשרד התרבות ומשרד התרבות גם יספר לנו מה הם רוצים, מה קרה לקולנוע ומה קרה שרוצים שינוי ומה מהות השינוי.

יעקב מרגי: מי מציג לנו את עיקרי הדברים ועיקרי השינויים?

יעקב מרגי: אני אומר רק לסדר הדיון, כדי שהנוכחים והאורחים שלנו יחוו את החוויה ויבינו לקראת מה הולכים.

יעקב מרגי: אנחנו ניתן למשרד התרבות לתת לנו סקירה בקצרה, שנבין לקראת איזה שינוי, מה המצב היום ולמה ומה אנחנו משנים, ככה בקצירת העומר, אם זה אפשרי כמובן.

יעקב מרגי: לאחר מכן, חבר הכנסת מיקי רוזנטל, שיש לו דיון נוסף, ניתן לו להתייחס בגדול.

יעקב מרגי: אם יהיו בקשות התייחסות ספציפית רק להצהרת הכוונות של המשרד, נמצא לפי העניין, ניתן לכם.

יעקב מרגי: אם לא, צורת העבודה שלנו בהליך החקיקה בוועדה היא שאנחנו נקריא, אם נגיע לשלב ההקראה נקריא סעיף, אם הוא פשוט, נקרא פרק.

יעקב מרגי: אני לא יודע, עוד לא הסתכלתי אם זה פרק סעיפים או מספר סעיפים, נעשה סבב התייחסויות מימין לשמאל.

יעקב מרגי: כך לא להיות לחוצים, לא לתת לי פתקים, כל מי שירצה להתייחס יתייחס, כי לפעמים אורח לא רוצה להתבטא, לא רוצה להתייחס ולא נרשם ותוך כדי צצות וצפות אי אילו שאלות ולכן אנחנו ממצים את ההליך על ידי כך שנעשה סבב התייחסויות, פעם מימין משמאל, פעם משמאל לימין.

יעקב מרגי: למי שלא מכיר את ועדת החינוך, התרבות והספורט, אין קריאות ביניים.

יעקב מרגי: גם אם משהו מקרקר בבטן ומפריע, אפשר להתאפק, לחכות להזדמנות לקבל רשות דיבור ולדבר.

יעקב מרגי: אם זה משהו שבאמת הנשימה נעתקת, אפשר להרים את היד ואני אבין לפי זה.

יעקב מרגי: משרד התרבות.

יעקב מרגי: בבקשה, כל מי שמדבר יציג את עצמו ואת תפקידו.

יעקב מרגי: ברוכים הבאים לחברי הכנסת שאך לא מזמן עזבנו את המשכן להתרעננות וחזרה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יוסי שרעבי: שלום, בוקר טוב לכולם.

יוסי שרעבי: שלום ותודה, אדוני היושב ראש.

יוסי שרעבי: אני אפתח בלומר שתזכיר החוק שאנחנו מביאים היום בפני הוועדה זה למעשה תיקון לחוק הקולנוע.

יוסי שרעבי: התיקון הזה הוא חלק מהליך הרבה יותר רחב שאנחנו רוצים לעשות היום בתוך עולם הקולנוע, חולקו מובא כאן בתזכיר, אבל חלקו יטופל במסגרת מבחני התמיכה של המשרד, למעשה חלקו הארי יטופל בתוך מבחני התמיכה במשרד.

יוסי שרעבי: הוא נובע משתי סיבות עיקריות.

יוסי שרעבי: סיבה אחת מרכזית, שאנחנו עומדים לסיים עכשיו את הסכם הקולנוע החמש שנתי ואנחנו לפני חתימת ההסכם החדש בינינו לבין האוצר על תקציב הקולנוע לשנים הבאות.

יוסי שרעבי: חשבנו שראוי ונכון אחרי כל כך הרבה שנים שהסכם הקולנוע מתקיים וחוק הקולנוע מתקיים, וצריך לומר, חוק הקולנוע הביא הרבה בשורות לקולנוע הישראלי, הזרים הרבה מאוד כספים לקולנוע הישראלי, החיה את הקולנוע הישראלי, הצליח להביא לידי ביטוי את הכישרון הגדול שנמצא בקולנוע הישראלי והביא הרבה כבוד למדינת ישראל בזירה בהרבה מאוד פסטיבלים והגדיל באופן דרמטי את כמות האנשים שמגיעים לבתי הקולנוע, ואני חושב שכולנו גאים בקולנוע הישראלי, עם זאת הגיעו לפתחנו במהלך הקדנציה לא מעט טענות לגבי ציבורים שלא זוכים ליהנות מתקציבי הקולנוע של מדינת ישראל.

יוסי שרעבי: צריך לזכור איך המתכונת עובדת, הדרך שבה מדינת ישראל מנהלת את עולם הקולנוע זה שיש מועצה ציבורית, המועצה הזאת היא המועצה שמנהלת את מערכת התמיכות, התמיכות נעשות באמצעות חמש קרנות.

יוסי שרעבי: חמש הקרנות הן אלה שמגישות את בקשות התמיכה, הקרנות הן אלה שעובדות מול הסרטים, הן אלה שבוחרות את הלקטורים, הלקטורים הם אלה שממליצים, הקרנות הן אלה שמחליטות וככה יוצא סרט לדרך.

יוסי שרעבי: כמעט כל תקציב הקרנות, דברים שאנשים לא כל כך מכירים ויודעים, נולד ומבוסס על התקציב שמעמידה מדינת ישראל, הקרנות כמעט ולא, אם בכלל, מביאות כסף תוספתי ואם הכסף התוספתי מגיע הוא מגיע מכספים שמביאים משקיעים פרטיים וצריך לומר שאין הרבה כאלה, המשקיע המרכזי בעולם הקולנוע המרכזי היום הוא משה אדרי וליאון אדרי ז"ל שלצערנו לא מזמן הלך לעולמו.

יוסי שרעבי: אנחנו אם כן מביאים כאן תיקון.

יוסי שרעבי: התיקון מתייחס לשלושה פרמטרים שנראים לנו חשובים לבצע אותם בחקיקה ואת כל שאר הדברים אנחנו נעשה בתוך מבחני התמיכה.

יוסי שרעבי: התיקון הראשון שבעינינו הוא תיקון מרכזי זה סוגיית הלקטורים.

יוסי שרעבי: יש טענה גדולה מאוד שעלתה לפתחנו, וגם עלתה, דרך אגב, בוועדה שגלית ניהלה במשך תקופה ארוכה.

יוסי שרעבי: גלית והבה שאשו, יושב ראש מינהל התרבות, שעמדה בראש הוועדה, טענה שהלקטורים לא משקפים, היא טענה גם לגבי איכויות שלהם וגם לגבי העובדה שהם לא משקפים את כל הקולות בחברה הישראלית.

יוסי שרעבי: אנחנו מבקשים, וזה תיקון שאנחנו מבקשים להכניס, בפעם הראשונה לייצר מאגר לקטורים כשמאגר הלקטורים הזה ינוהל על ידי המועצה לקולנוע.

יוסי שרעבי: במובן הזה אנחנו מגדילים ומגבירים את סמכותה של המועצה.

יוסי שרעבי: הלקטורים האלה יצטרכו לעמוד בתנאי הסף, תנאי הסף מקצועיים, אבל בתוך זה אנחנו הכנסנו עוד שני תנאים שבעינינו הם חשובים כדי להבטיח את הגיוון.

יוסי שרעבי: למעשה הקרן מחויבת לקחת 70% מתוך המאגר ו-30% היא יכולה להביא מחוץ למאגר, אם במידה שהיא חושבת שיש מישהו חשוב שלא נמצא בתוך המאגר והיא חושבת שיש לו ערך מוסף והוא עומד בתנאי הסף והוא יכול לתרום להערכת הסרט.

יוסי שרעבי: אנחנו כן מבקשים שכל קרן, ברגע שהיא בונה מאגר או ועדה של לקטורים שבוחנת סרט היא תקפיד שבתוך הוועדה הזאת יהיו לפחות 30% נשים ו-40% מקרב הפריפריה.

יוסי שרעבי: זו הדרך שלנו גם להביא לידי ביטוי את העובדה שאנחנו רוצים לתת גיוון בקרב האנשים, הלקטורים שקוראים את התסריטים ומקבלים החלטות.

מאיר כהן: כמה היום יש בלקטורים שהם מהפריפריה?

יוסי שרעבי: אני לא יודע להגיד לך את הנתון הזה.

מיקי רוזנטל: יש דוגמאות רבות אם רוצים להעלות פה שמות.

ליאור תמאם: יש 30 שמות ב - - -

יעקב מרגי: סליחה, אדוני, דבריי לא היו ברורים לך בתחילת הדיון?

יוסי שרעבי: יש ויש, אבל אנחנו רוצים לפרמל את זה, אנחנו רוצים לתת לזה את הממד הציבורי, אנחנו רוצים לראות את השקיפות.

יוסי שרעבי: דרך אגב, סוגיית השקיפות בעינינו חוזרת כחוט השני לכל אורך עבודת הוועדה.

יוסי שרעבי: אני חושב שאם גם נעשים דברים טובים אז הם לא תמיד נראים.

יוסי שרעבי: אני חושב שמה שאנחנו עושים עכשיו, אנחנו מעמידים את הכול בצורה כזאת שכל הציבור יכול לראות, יכול להתרשם ואז אם הקרנות עובדות באופן מיטבי הן גם יכולות להראות את זה ולהוכיח את זה.

יוסי שרעבי: כל הטענות שנשמעות היום, או חלק מהטענות שנשמעות היום על העובדה שהדברים לא נעשים כמו שצריך, אני חושב שהטענות האלה באותו רגע הקרנות יוכלו לפתור אותן כי המידע יהיה מצוי, המידע יהיה שקוף ולא תהיה בעיה.

יוסי שרעבי: הדבר השני שאנחנו מבקשים לעשות, עלו בפנינו לא מעט טענות שאין אינסטנציה, ערכאה, שבה אפשר לערער על כל תהליך קבלת ההחלטות של הקרנות.

יוסי שרעבי: המון טענות לגבי תהליך הערעור, תחושה של פונים שונים, מפיקים שונים, תסריטאים שונים, שלא ניתנה להם זכות העמידה כמו שצריך והם לא תמיד מבינים למה הפניות שלהם מסורבות.

יוסי שרעבי: זה הדבר הנוסף שאנחנו עושים כאן, אנחנו רוצים לתת כוח למועצה להקים פונקציה שלא הייתה עד היום של נציב קבילות או נציב תלונות.

יוסי שרעבי: הסמכות שלו תהיה לבדוק את ה-due process, אם ההליך נעשה כמו שצריך בתוך הקרנות.

יוסי שרעבי: הוא לא בודק אם הסרט הוא טוב, אם הסרט הוא איכותי, האם התוכן ראוי וכן הלאה וכן הלאה.

יוסי שרעבי: הוא כן בודק אם הקרן פעלה באופן ראוי בכל תהליך קבלת ההחלטות שלה.

יוסי שרעבי: ואם לא, הקרן גם יכולה להיקנס על פי ההצעה שלנו.

יוסי שרעבי: כלומר אנחנו מבטיחים שהקרן, כשהיא מקבלת החלטה והיא מאמצת אותה - - -

מאיר כהן: למי הוא נותן את ה - - -

יוסי שרעבי: לפונה.

יוסי שרעבי: אם מישהו מערער.

מאיר כהן: אני משער שהוא יהיה האיש הכי עסוק ליד המועצה.

מיקי רוזנטל: ברור, כי כל מי שלא יקבל - - -

מאיר כהן: בסדר, זה לגיטימי, זה בסדר גמור.

מאיר כהן: השאלה, הוא לוקח את המלצותיו ומעביר אותן ישירות לשרה?

יוסי שרעבי: לא, השרה לא צד לעניין בכלל.

מאיר כהן: לא צד לעניין?

יוסי שרעבי: בוודאי שלא.

יוסי שרעבי: תראו, השרה לא מעורבת - - -

מאיר כהן: זה חשוב.

מאיר כהן: תראה, שרעבי, אני לא חושד בכשרים מבחינתך, אני אומר דבר כזה, אחד הדברים שהחוק הזה, מיד אנשים מתחילים להתגרד באי נוחות זה כי הם בטוחים שהוא בא לשרת אג'נדה פוליטית ואנחנו בוודאי נשמע את זה.

מאיר כהן: חשוב מאוד שאתה נותן את הפרטים להדגיש את הדברים האלה.

מאיר כהן: אתה עכשיו אומר שהלקטורים והאיש שיבדוק את ההליך לא קשור לשרה.

יוסי שרעבי: בוודאי, רבותיי.

יוסי שרעבי: המועצה היא מועצה עצמאית.

יוסי שרעבי: אמנם המינויים, חלקם נעשים על ידי השרה, אבל המועצה היא מועצה ציבורית, היא מועצה עצמאית, המועצה לא יכולה להיות מעורבת בתהליך הזה, התהליך ייעשה בשקיפות, הדברים צריכים להיות מנומקים, צריכים להיות כתובים, ניתנים גם לתקיפה, השרה היא ממש לא צד לעניין.

יוסי שרעבי: אני עוד פעם אדגיש, גבולות הגזרה של נציב הקבילות הזה מאוד מוגדרות, הוא בודק את התהליך, עד כמה הוא נכון, עד כמה הוא היה הוגן, עד כמה הוא עמד בכללים, על פי החוקים, ועד כמה הקרן פעלה כמו שצריך, נימקה את החלטותיה, ניהלה הליך ערר בתוך הקרן, הציגה את ההחלטות שלה באופן כזה שאפשר להבין אותן ואפשר גם להתנגד להן אם צריך, אבל בצורה כזאת שמי שמסורב, או מי שמרגיש שפגעו בו או לא התייחסו באופן ראוי לפנייה שלו, יוכל להגיש את הטענות שלו כלפי הקרן ויהיה גם מי שיבדוק אותן.

יוסי שרעבי: דבר כזה לא היה עד היום.

יוסי שרעבי: אני חושב שזה מכניס את כל התהליך הזה לנראות ציבורית.

יוסי שרעבי: הדבר השלישי שאנחנו מבקשים לקדם, וכבוד היושב ראש, אנחנו כאן באיזה שהוא שיח עם האוצר לגבי הניסוח, זה כל הסיפור של המסלול המסחרי.

יוסי שרעבי: אנחנו רוצים להרחיב את היריעה.

יוסי שרעבי: היום כמעט כל השקעה בקולנוע הישראלי באה מתוך ה-80 מיליון והתוספת של משפחת אדרי.

יוסי שרעבי: כמעט שאין, יש, אבל כמעט שאין כספים נוספים שנכנסים לקולנוע הישראלי.

יוסי שרעבי: יש גם טענה שישנם סרטים מצליחים או סרטים שהיו יכולים להצליח שאם היו נותנים להם את ההזדמנות, וגם אם הם לא היו נתמכים על ידי הקרנות, אז בסוף הם מגיעים לבתי הקולנוע, הקהל מצביע בעדם, הסרטים מאוד מצליחים והשאלה היא אם אנחנו לא צריכים ליצור מנגנון נוסף, מנגנון בנוסף לקרנות, שבו הלקטור זה הקהל, הלקטור זה הציבור.

יוסי שרעבי: הציבור בא ואומר, 'הסרט ראוי, הסרט מצליח' ואז המדינה אומרת שגם במצב הזה אנחנו רוצים לתמוך בו כי הלקטור, שהוא הלקטור המשמעותי ביותר, שזה טעם הציבור בא ואמר שהסרט הזה הוא סרט ראוי וזה בא לידי ביטוי במאות אלפי מבקרים בבתי הקולנוע.

יוסי שרעבי: אנחנו עובדים על הניסוחים יחד עם האוצר ומשרד המשפטים.

יוסי שרעבי: כבוד היושב ראש, אנחנו נביא לך ניסוח יותר מסודר מחר, ברשותך.

יעקב מרגי: קחו את הזמן שלכם, אבל תביאו ניסוח מושלם.

יוסי שרעבי: כן.

יוסי שרעבי: יש הסכמה לגבי המתכונת - - -

מיקי רוזנטל: לא, אין הסכמה.

מיקי רוזנטל: לכם יש אולי הסכמה - - -

יוסי שרעבי: הסכמה עם האוצר אני מתכוון.

יעקב מרגי: בסדר, הוא מדבר בשם משרדי הממשלה.

מיקי רוזנטל: - - - בכסף הזה קרן לסרטי פריפריה.

יוסי שרעבי: לא, חבר הכנסת, אני מדבר על הסכמה בתוך משרדי הממשלה.

מאיר כהן: יש לזה מקבילה בעולם שכסף ציבורי - - -

יוסי שרעבי: יש לזה הרבה מקבילות בעולם.

יוסי שרעבי: אנחנו מבקשים להציג את זה מחר, צריך לגמור עם האוצר את הנוסח.

יוסי שרעבי: את הפרק הזה נציג יותר בהרחבה, ברשותך, כבוד היושב ראש מחר.

יוסי שרעבי: אנחנו גם אחרי זה נצטרך לעשות עבודה בתוך התקנות עצמן, אבל אנחנו נציג את זה מחר בצורה יותר מסודרת.

יעקב מרגי: השינויים בנוסח הם מהותיים, משמעותיים?

יוסי שרעבי: לא.

יעקב מרגי: לאורך כל החוק בניסוחים?

יוסי שרעבי: לא, לא חושב, נכון, דינה?

יוסי שרעבי: חנן?

קריאה: בפרק הזה כן.

יעקב מרגי: אוקיי, זה חשוב לי, לטובת הדיון, יכול להיות שהיום נמקד את הדיון בסקירה ולהבין את המהות, ניתן התייחסויות ולאחר מכן ניכנס לפרקטיקה של החקיקה.

יוסי שרעבי: למעשה אלה שלושת הדברים המרכזיים שבאים בתוך התזכיר הזה.

יוסי שרעבי: במסגרת תהליך התמיכות אנחנו נעסוק בכמה דברים שיותר קשורים למשטר התאגידי ולדרך שבה הקרנות מתנהלות, כמו קציבת כהונה, כמו הליך הערר בהן, כמו השקיפות של קבלת החלטות בהן, נגדיר כל מיני תנאים שיבטיחו שהם יתנהלו באופן הזה, באופן ראוי, אבל לעניין תזכיר החוק אלה הדברים המהותיים.

יעקב מרגי: יוסי, שאלה, לפני שאני עובר לחברי הכנסת.

יעקב מרגי: המשרד מוביל, אפשר לקרוא לזה, אנשים אוהבים להשתמש במילה רפורמה, הרפורמה מגדילה ציפיות, בוא נאמר הליך חקיקה, תיקון חקיקת חוק הקולנוע, מתבקש, השאלה אם רק צרכים פרוצדורליים רגולטיביים התעוררו או צורך שהמדינה תתמוך יותר, השאלה אם זה מלווה בהגדלת תקציב משמעותית, מבנה תקציבי שונה.

יוסי שרעבי: לא, אני חושב שאין קשר בין הדברים.

יעקב מרגי: לא, זה מה שרציתי לשמוע.

יוסי שרעבי: אין קשר בין הדברים במובן הזה שתזכיר החוק הזה עומד בפני עצמו.

יעקב מרגי: זה נותן לי להבין יותר לעומק.

יוסי שרעבי: אבל אנחנו גם בדיון על תקציב עם האוצר, לנו ברור שיש דרישה להגדיל את תקציב הקולנוע.

יוסי שרעבי: התקציב עומד על 80 מיליון, לנו ברור לגמרי שאנחנו מבקשים להגדיל את התקציב.

יעקב מרגי: אתמול סיימנו לחוקק את החוק שעורר דיון ציבורי, חוק החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: בלי תוספת תקציבית לא הייתי מחוקק להם את החוק.

יעקב מרגי: כשרוצים לעשות שינוי משמעותי שיביא את הבשורה אי אפשר לתלות הכול בניירת, בפרוצדורות וברגולציה.

יוסי שרעבי: אנחנו מרגישים שהחוק הזה חשוב.

יוסי שרעבי: גם אם המסגרת התקציבית לא תגדל הוא חשוב בפני עצמו, אבל אנחנו כמובן מנהלים עם האוצר דיון לגבי הגדלת מסגרת התקציב.

יוסי שרעבי: היום הוא 80 מיליון, אנחנו כמובן רוצים להגדיל אותו.

יעקב מרגי: טוב, אוקיי.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, בבקשה, אדוני.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

מיקי רוזנטל: אני חושב שאני חבר הכנסת היחיד פה שהוא גם חבר כנסת וגם עשה סרטים והשתמש בקרנות קולנוע וזכה בפרסים רבים - - -

יעקב מרגי: יש פה כאלה שעברו סרטים ויש כאלה שראו סרטים.

מיקי רוזנטל: אז אני יודע על מה אני מדבר.

יעקב מרגי: ויש כאלה, תיקנו אותי, שעדיין חיים בסרט.

מיקי רוזנטל: בסדר.

מיקי רוזנטל: קודם כל למסד הכוונות.

מיקי רוזנטל: השרה בעצמה בקולה אמרה אתמול שאם היא הייתה יכולה היא הייתה סוגרת את קרנות הקולנוע.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזה משפט מפתח להבנת החוק הזה.

מיקי רוזנטל: זה לא החוק שהשרה הייתה רוצה, היא הייתה רוצה לסגור בכלל, אבל באמצעות החוק הזה היא מבקשת להשיג עוד ועוד שליטה על התכנים של הקולנוע כי היא לא אוהבת אותם.

מיקי רוזנטל: זכותה, אגב, זכותה, אבל יש לציין, כמו שציין המנכ"ל שרעבי, שהקולנוע הישראלי פורח, וטוב שכך, ובתקציבים מאוד זעומים, אבל הוא מצליח בעולם וזה חשוב מאוד.

מיקי רוזנטל: חלק מתפקידיה של האמנות בכלל ושל הקולנוע התיעודי והעלילתי בפרט הוא לבקר את המציאות, לתת לה פרשנות וגם לבקר את השלטון.

מיקי רוזנטל: בסיטואציה הזאת ראוי מאוד שכל שלטון, לא חשוב איזה שלטון, לא ידחוף את ידיו לתוך התכנים של הקולנוע ובכל העולם, בכל המדינות הדמוקרטיות, יש הפרדה יותר משמעותית ממה שמוצע לנו פה.

מיקי רוזנטל: יש רשויות עצמאיות, כמו למשל רשות החברות שמפעילה קרנות קולנוע בדגם שלנו ולא מועצה שכפופה לשרה או שמינוייה הם על ידי השרה וכו' וכו'.

מיקי רוזנטל: את זה אני אומר באופן כללי, אני אעיר רק הערות כלליות לגבי החוק ו - - -

יעקב מרגי: רק לשאול, אני הולך בכיוון שלך, אולי דווקא בגלל החשש שעולה מהדברים שלך, אולי הרצון של השרה לנתק מבכלל הרגולציה והשקעה בקולנוע היא יותר רציונלית.

מיקי רוזנטל: אני אגיד לך, אני חושב שגם השרה, מהשיחות המעטות שהיו לי איתה, היא כן חושבת שהמדינה צריכה לתמוך באמנות ובסרטים, על זה אין חולק, היא לא מרוצה מאופן החלוקה של הכספים, מאיך שהכספים מגיעים או מה עושים עם הכספים, ויש לה אפילו דברים שאני רואה אותם כמבורכים, למשל סוגיית הפריפריה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שהבחירה לפתור את הבעיה הזאת בלקטורים היא טעות ואני אתן פתרון אחר, אבל עצם הכוונה שיישמעו עוד קולות של המגוון הישראלי מבורכת מאוד בעיניי ואין לי חילוקי דעות בעניין הזה עם השרה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שהדרך שנבחרה היא לא טובה ואני מיד אסביר.

מיקי רוזנטל: אני אגיד שלושה דברים, או שלוש או ארבע הערות עקרוניות על החוק.

מיקי רוזנטל: הדבר הראשון זה דווקא הסיפא של המנכ"ל שרעבי והוא נוגע למסלול התמיכה בסרטים שנקרא להם הצליחו או הקהל הצביע ברגליים ובא לסרט והסרט לא קיבל תמיכה מאיזה קרן בהתחלה, אבל עכשיו, בגלל שהקהל הצביע ברגליים הוא יקבל תמיכה לבסוף.

מיקי רוזנטל: זה מהלך חסר היגיון כי כל ההיגיון של הקרנות הוא לעודד את היצירה הישראלית.

מיקי רוזנטל: אם אני אתן את זה מעולם מקביל זה כמו שעכשיו המדינה תחליט שהיא תומכת בשלמה ארצי ולא בזמר מתחיל.

מיקי רוזנטל: המדינה צריכה לתמוך בשלמה ארצי או באייל גולן?

מיקי רוזנטל: הם מצליחים כבר, מה פתאום שעכשיו אנחנו ניתן להם כסף?

מיקי רוזנטל: אז במקום לתת את זה ליוצרים שמייצרים אמנות לא פופולרית בהכרח, או אפילו כן מצליחה, אבל אתה יכול להצביע על זה בזמן שאתה תומך בו ולא ברור מה הסרט.

מיקי רוזנטל: אתה תיקח מישהו שהוא כבר גרף קופה ותיתן לו עוד כסף, הדבר הזה נוגד את ההיגיון הפנימי של קרנות.

מיקי רוזנטל: ויש פה עוד בעיה והיא בעיה של ניגוד עניינים חמור.

מיקי רוזנטל: השרה, צר לי להגיד את זה, אבל זאת האמת, היא לא נמצאת פה, היא מן הסתם תרצה להגיב, השרה מירי רגב מיודדת באופן אישי עם האחים, עכשיו נשאר רק אח אחד, אדרי, היא חברה אישית, הם תרמו לה לבחירות שלה והם, כמו שאמר המנכ"ל שרעבי, היחידים שמשקיעים בקולנוע הישראלי.

מיקי רוזנטל: הסרטים שלהם יצליחו והם יקבלו כסף ממשרד התרבות.

מיקי רוזנטל: אני חושב שאם אני הייתי השרה הייתי מוחק את הסעיף הזה רק בגלל ניגוד העניינים שלי, שזה לא ייעשה דברים כאלה.

מיקי רוזנטל: זה לגבי התמיכה בסרטים שהצליחו.

מיקי רוזנטל: יש שתי נקודות נוספות שהן מהותיות.

מיקי רוזנטל: הנושא הראשון מיהו לקטור.

מיקי רוזנטל: אמר שרעבי, הלקטורים יעבדו במועצה.

מיקי רוזנטל: נכון?

מיקי רוזנטל: זה מה שאמרת?

מיקי רוזנטל: כי זה מה שאמרת, תבדוק בפרוטוקול, הם יעבדו במשרד התרבות.

יוסי שרעבי: לא, אמרתי שהמאגר באחריות המועצה.

מיקי רוזנטל: המאגר באחריות המועצה שינהל המשרד.

מיקי רוזנטל: בחוק, בסעיף 12(ב), זה לא במקרה, זה לא פליטת פה, בסוף הלקטורים, דהיינו, מי שלא יודע מי זה לקטורים, אלה בוחרי הסרטים, הממיינים וכו', הם, בניסוח שאתם ניסחתם, 'השר רשאי לקבוע מבחנים לתמיכה - - - כי מוסד ציבורי המקבל תמיכה - - - יעסיק לקטורים הנכללים במאגר שינהל המשרד'.

מיקי רוזנטל: המשרד ינהל מאגר לקטורים - - -

יוסי שרעבי: המועצה.

מיקי רוזנטל: לא יודע מה התכוונתם, אני יודע מה כתבתם בחוק.

מיקי רוזנטל: אתם כתבתם את זה בחוק ואם זה טעות סופר אז זה טעות סופר.

יעקב מרגי: בוא נראה במקצה השיפורים.

יעקב מרגי: מיקי, מישהו אמר לי פעם פליטת פה זה לא יש מאין, זה משהו חבוי שיצא.

יעקב מרגי: לא התכוונו להוציא אותו, אבל יצא.

מיקי רוזנטל: יצא, אבל מאחר שאני חשדן - - -

יוסי שרעבי: לא, יש לזה הסבר.

מיקי רוזנטל: אני חשדן, מה לעשות?

מיקי רוזנטל: אני חשדן, אז אני גם קראתי את החוק בעיון ומצאתי שהשרה תעסיק את האנשים שייבחרו במשרד של השרה ואלה, 70% מהם, יבחרו את הסרטים וככה מתכוונים לעשות קולנוע ישראלי.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת השרה תבחר את הלקטורים שיבחרו את הסרטים, אנחנו יכולים לסגור את משרד התרבות ולפתוח את משרד ההסברה.

יעקב מרגי: מיקי, אתה העלית נקודות חשובות, לסיכום.

מיקי רוזנטל: לא סיימתי.

יעקב מרגי: סכם רק.

מיקי רוזנטל: אני כבר מסכם, אני מדבר רק על העקרונות החשובים, אני רוצה לשמוע את התשובות.

מיקי רוזנטל: אני אחזור לשמוע את התשובות.

יעקב מרגי: בסוף אני אתן למשרדים להתייחס.

מיקי רוזנטל: יש פה כמה דברים לגבי הלקטורים שהם מבורכים, למשל שהם יבואו מהפריפריה, אני חושב שהתמיכה בפריפריה לא צריכה להיות רק בלקטורים או במספר הלקטורים הנבחרים, אלא שהמשרד לא ידבר כל כך הרבה ויקים קרן קולנוע לפריפריה.

מיקי רוזנטל: כמו שיש קרן קולנוע שתומכת בסרטים שנעשים בירושלים, כמו שיש קרנות אחרות, תביאו כסף.

מיקי רוזנטל: אתם רוצים להסיט את הכסף הקיים למטרות אחרות וזה לא משחק פייר.

מיקי רוזנטל: אני בעד סרטים של יוצאי הפריפריה, גם היום יוצאי הפריפריה, ואני עשיתי בדיקה, הם מככבים בעשרת המובילים בקולנוע הישראלי, הדוקומנטרי בוודאי, אני לא צריך להזכיר פה שמות, אולי כן, כי לא כולם מכירים, את דורון צברי, או את ידידי דוד דרעי, שעשה את הסדרה המדוברת עכשיו על ערי הפיתוח.

מיקי רוזנטל: מתוך עשרת הבימאים והבימאיות המובילים בקולנוע הדוקומנטרי חלק ניכר מהם בא מהפריפריה ולא סתם, כי יש להם מה להגיד, וזה חשוב מאוד שאנחנו נאפשר להם להגיד, אבל לא על ידי יצירת עוול אחר.

מיקי רוזנטל: עכשיו יש עוד עניין פה עם הלקטורים והוא משמעותי ביותר וזה שלקטורים לא יפעלו בניגוד עניינים.

מיקי רוזנטל: ניגוד עניינים זה, חס וחלילה שמישהו יפעל בניגוד עניינים, אבל ניגוד העניינים פה לא מוגדר וזו תעשייה יחסית קטנה וחבר מביא חבר וזה לא טוב, על זה הצביעה הוועדה, וזה לא בסדר, מצד שני אם אנחנו לא נגדיר מה כן מותר ומה לא מותר אז כמעט אף אחד לא יוכל לפעול, למה?

מיקי רוזנטל: כי אם אני פעם דיברתי עם משה שעשה סרט והוא התייעץ איתי, כי אני מבין בסרטים, אז לי כבר אסור לשבת כלקטור.

מיקי רוזנטל: האם זה פוסל אותו?

מיקי רוזנטל: זה עלול לפורר את התעשייה, צריך לקבוע כללים הרבה יותר ברורים.

מיקי רוזנטל: והערה אחרונה, וזה לגבי הביקורת.

מיקי רוזנטל: ביקורת בעיניי, כמו ניגוד עניינים, זה דברים חשובים ביותר.

מיקי רוזנטל: הבעיה היא שנקבע פה מנגנון ביקורת שהוא בתוך הגוף התומך ויש לי הערות איך לעשות את הביקורת יותר טוב, אני אכנס לזה.

יעקב מרגי: אנחנו רק בהתחלה.

מיקי רוזנטל: אז, אדוני, אני פרשתי את הבעייתיות בחוק, אני מקווה שהערותיי נשמעו באהבה ובברכה כי קולנוע אני אוהב ואנחנו רוצים לעשות קולנוע טוב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע.

יעקב מרגי: יהודה, בבקשה, אדוני.

יהודה גליק: אני ישבתי ולמדתי את החוק, היה לנו לילה ארוך לבלות, אני רוצה להביא לתשומת לב כמה עניינים.

יהודה גליק: ישבה ועדה ציבורית, בחנה את כל הנושא של המימון של הקולנוע בארץ והיא חשפה מנגנון מושחת שמתנהל בארץ במשך שנים.

יהודה גליק: הדבר העיקרי, שהקרנות חילקו למקורבים ולמיליה מסוים מאוד והתקנות אפשרו להם לעשות את זה.

יהודה גליק: בין השאר התוצאה הייתה שסרטים אנטי - - -

יעקב מרגי: אל תעיר אותנו.

יעקב מרגי: אנחנו מנמנמים בהקיץ.

יהודה גליק: בין השאר התוצר היה גם סרטים אנטי ישראליים, אבל זה רק תוצר טבעי למיליה הספציפי הזה.

יהודה גליק: זה לא העיקר.

יהודה גליק: החוק היה אמור לשנות את המנגנון, במקום זה החוק מנציח אותו.

יהודה גליק: שתי הבעיות המרכזיות שהן הכי חמורות בהצעת החוק שמונחת היום על שולחן הכנסת היא אל"ף, הלקטורה היא נשארת הממליצה ובעיקר היא נשארת מועסקת על ידי הקרנות.

יהודה גליק: במקום להקים מאגר של100% שנבחר על ידי גורם מנהלי יחסית אובייקטיבי - -

מאיר כהן: מאגר של שרים, אתה אומר.

יהודה גליק: - - ושדרך בחירתם תהיה רנדומלית - -

מיקי רוזנטל: הממשלה.

יהודה גליק: - - כמקובל בבחירת נציגי ציבור לוועדות נציגות וכדומה, בקיצור, מה קרה?

יהודה גליק: הגנבים, סותמי חופש הביטוי, נשארים בזירת הפשע והפעם בחסות החוק.

ליאור תמאם: זירת הפשע, לא פחות.

יעקב מרגי: אדוני, פעם שנייה שאני מעיר לך, פעם שלישית תצא לבד, שלא יוציאו אותך.

יעקב מרגי: אני יודע, אני מועד בהוצאת מפריעים מהוועדות.

ליאור תמאם: לא, אבל אני - - -

יעקב מרגי: אדוני, אתה רוצה לדבר בהמשך?

ליאור תמאם: כן.

מאיר כהן: ליאור, אנחנו התרגלנו.

יעקב מרגי: ליאור, אני רואה שקשה לך לשמוע דברים שלא מקובלים עליך - - -

ליאור תמאם: לא - - -

יעקב מרגי: תקשיב לי, אולי תלמד להקשיב.

יהודה גליק: לא אני קבעתי שהייתה פה בעיה.

ליאור תמאם: זה לא הוועדה?

יעקב מרגי: אדוני, צא לאוורור קצת, תחזור רגוע יותר.

יעקב מרגי: קח אוויר, שלוש דקות, קח נשימה עמוקה ותחזור, אנחנו כולנו פתוחים לשינויים, תהיה רגוע, מה קרה?

ליאור תמאם: תודה, תודה, סליחה.

יהודה גליק: הנקודה השנייה, הכניסו ניגוד עניינים מטורף שלא מקובל בשום תחום ונותן להם למעשה שליטה את מי לאשר, כיוון שאין אדם בתחום שאין לו קשר עקיף להחלטות המועצה או הלקטורה.

יהודה גליק: השאלה הפשוטה שאני מבקש להפנות, ואני באמת מבקש להפנות את זה ליושבת ראש הוועדה הציבורית, שהיא במקרה ראש מינהל התרבות, נוכח הליקויים החמורים שנחשפו האם את סבורה שנוסח החוק המוצע מביא פתרון טוב?

יהודה גליק: לכאורה הלקטורה נשארת בעמדת ממליץ בלבד וממשיכה להיות מועסקת על ידי הקרנות וחלק מהלקטורים נשארים שלך.

יעקב מרגי: גלית, בסוף.

מאיר כהן: אני רק רוצה לבקש לשנות את הטרמינולוגיה, חבר הכנסת גליק.

מאיר כהן: אנחנו רגילים לגחמות שלך, אתה לא יכול לשבת כאן בוועדת החינוך ולדבר על חזרה לזירת הפשע.

יהודה גליק: אם - - -

מאיר כהן: אני שמעתי אותך.

מאיר כהן: יש דברים שבאמת, מגיעים אנשים מחוץ לכנסת, עושים כמיטב יכולתם, יש ויכוח לגיטימי, ואתה יושב כאן כחבר כנסת ומיד שם עליהם תווית של - - -

יהודה גליק: מאיר, ידידי, אתה יודע כמה - - - זה לא פייר שאתה מנצל את זה שאני - - -

מאיר כהן: לא נכון.

יהודה גליק: הוועדה הציבורית קבעה מנגנון מושחת.

מאיר כהן: תעזוב, תפסיק, נו באמת, מה זה זירת הפשע?

יהודה גליק: אז לא פשע, מנגנון מושחת.

יעקב מרגי: טוב, הבהרת, תודה.

יהודה גליק: מה אני אעשה?

יהודה גליק: למאיר יש השפעה עליי.

יהודה גליק: אז אני לא אומר פשע, אני אומר מנגנון מושחת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מאיר, סיימת?

מאיר כהן: אתמול הצעתי לו להיכנס לעוד שביתת רעב של שבוע, הוא היה רגוע.

יעקב מרגי: נדמה לך שהוא היה רגוע.

יעקב מרגי: עודד.

עודד פורר: החוק הזה, אנחנו עוד נדון עליו וניכנס לכל הסעיפים, כן חשוב לי לפני, כי אנחנו פה בכמה ועדות במקביל ואני לא אשאר לדיון, לכן אני כבר מתנצל מראש, יש סעיף אחד שגם לי היה זמן אתמול במליאה אז גם אני קראתי את החוק, יש סעיף אחד שכן אני אבקש לתקן אותו וכבר להכניס אותו להסתייגות, אחר כך אנחנו נראה לאן זה הולך, מחקו את סעיף - - -

יעקב מרגי: לא היית כאן בתחילה, הנוסח שמונח היום זה לא הנוסח שנדון בו, כנראה שמחר נקבל את הנוסח.

עודד פורר: לנוסח שבפנינו, סעיף 11(ב) שבעצם מוחק את השריון שקיים לתקציב הקולנוע, אני אסרב למחוק אותו, אף על פי שיגידו, ואולי בצדק, שזה לא התקציב הקיים היום, כי מעבירים יותר תקציב ויש תכנית חמש שנתית וכו'.

עודד פורר: אם לא יהיה שריון לתקציב הזה בחוק בסופו של דבר אז בעוד חמש שנים נמצא את עצמנו בלי תקציב, זה בכלל לא חשוב, זה עניין שמבחינתי הוא מאסט.

עודד פורר: על זה נלחמו, חבר הכנסת יורי שטרן שהוביל את החקיקה הזו בזמנו על זה נלחם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד המשפטים, לפני שאני פותח את הדיון, אני מבין שאין לכם מה לומר.

יעקב מרגי: יש משרדי ממשלה נוספים שנמצאים איתנו שרוצים להתייחס?

יעקב מרגי: אז אני אתן למי שביקש.

יעקב מרגי: אורי רשטיק.

אורי רשטיך: כן, שלום לכולם.

מאיר כהן: פעם משרד המשפטים היה פורה, היה מדבר, היו הפקידים באים, מה קרה לכם בזמן האחרון?

יעקב מרגי: מאיר, חכה.

מאיר כהן: משרד המשפטים יש מה להגיד?

מאיר כהן: תשאלו את השרה.

מאיר כהן: מה יש לכם?

יהודה גליק: תראה מה קורה, מאיר, מי שבא במרץ הוא מרגיע אותו, מי שבא רגוע הוא מחמם אותו.

יהודה גליק: תגיד לי, מאיר, מה יהיה איתך?

יעקב מרגי: יהודה, תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה, תציג את עצמך.

אורי רשטיך: אורי רשטיך, מנכ"ל שח"מ, ארגון השחקנים בישראל, אנחנו מייצגים 2,400 שחקנים ושחקניות בתחום הקולנוע, טלוויזיה וגם התיאטרון.

אורי רשטיך: חבר הכנסת יהודה גליק עומד בראש השדולה, ביחד עם חברת הכנסת סויד, לקידום מעמד השחקן והשחקנית.

אורי רשטיך: קודם כל אני רוצה לדבר על האווירה הכללית.

אורי רשטיך: יש גורמים פוליטיים כאלה ואחרים שמנסים לייצר פה אווירה של מלחמה.

אורי רשטיך: אנחנו לא במלחמה, אנחנו בעינינו, בעיניי, בתפיסה שלנו, בוויכוח ענייני על מהות החוק, מטרתו והתוצרים החיוביים והשליליים שהוא יכול לייצר.

אורי רשטיך: אנחנו פתוחים לשיח, אנחנו מבינים, אגב, לטעמנו לפחות, אני קראתי את הדוח במלואו, היה לי שבוע מילואים, היה לי זמן לשבת ולקרוא את החוק במלואו.

יעקב מרגי: זה מה שאתה עושה במילואים?

אורי רשטיך: ישבתי בגבול מצרים בעמדת שמירה וקראתי את - - -

יעקב מרגי: הסחת את הדעת מהשמירה, אבל לא משנה.

יעקב מרגי: אל תסתבך, אל תתחפר בחולות מצרים.

אורי רשטיך: לש"ג מותר לקרוא ניירות עמדות, יש לי אישור מהמ"פ.

מאיר כהן: תספר שגם גנבו לך את הנשק.

אורי רשטיך: לא, לא גנבו נשק, הכול בסדר.

יהודה גליק: איש יקר, עובד וגם עושה מילואים ואתה בא ותוקף אותו.

יהודה גליק: תגיד לי, באמת, במקום לפרגן לו.

יעקב מרגי: חוץ מיהודה גליק, שמת לב שמישהו תוקף אותך פה?

אורי רשטיך: הכול בסדר.

אורי רשטיך: אני רוצה להתייחס בענייניות וגם להגיד שלפחות לשח"מ יש יחסי עבודה טובים, ענייניים, לפעמים ויכוחים, לפעמים הסכמות, עם אנשי המשרד, עם ראשת המינהל, אבל בכל זאת רציתי להעיר על האווירה הכללית, אנחנו לא במלחמה, אנחנו בוויכוח ענייני.

אורי רשטיך: אז אמרתי שקראתי את הדוח.

אורי רשטיך: אף אחד לא טוען שקרנות הקולנוע הן מושלמות, הדוח לטעמנו היה קצת קיצוני, מוטה, אבל היו בו גם נקודות ספציפיות שאפשר להתייחס אליהן.

אורי רשטיך: ועכשיו, ברשותך, אני אתייחס למספר עקרונות ודברים.

אורי רשטיך: ראשית, הנושא של תקציב הקולנוע.

אורי רשטיך: יש כוונה לפתוח קרנות לפריפריה, יהודה ושומרון, נגב, גליל, מבורך ואנחנו שמחים על כך, אבל מה שיקרה בפועל במסגרת התיקון הזה, וחבר הכנסת פורר אמר את זה, אם לא ישוריין תקציב גדול יותר לקולנוע או בהוראת שעה, או בשינויי התקציב, כולם ייפגעו.

אורי רשטיך: היכולת של משרד התרבות ותקציב הקולנוע לתת תקציבים ראויים, עכשיו לא לחמש קרנות, אלא לשמונה קרנות, שזה החמש הקיימות ועוד שלוש קרנות, פשוט יגרום לכך שאתם, אנשי המשרד, שאתם באתם לברך ויצאתם מקללים.

אורי רשטיך: לכן החוק הזה, אני פונה לחברי הכנסת, חייב להכיל התייחסות קונקרטית להגדלת תקציב התרבות.

אורי רשטיך: אם היו חמש קרנות ונהיו שמונה קרנות אז התקציב צריך לעלות מ-80 מיליון שקלים, באופן יחסי, כמעט ולהכפיל את עצמו.

מאיר כהן: שרעבי, מה היה התקציב של הקרנות האלה לפני שלוש שנים?

אורי רשטיך: 80 מיליון.

יוסי שרעבי: מאז שחוקק החוק זה - - -

יהודה גליק: כמה אחוז קיבלו שתי קרנות וכמה קיבלו כל שאר הקרנות?

יהודה גליק: זאת השאלה, כמה אחוז קיבלו שתי הקרנות וכמה אחוז קיבלו כל השאר?

יוסי שרעבי: 40%, שתי הקרנות הגדולות.

יהודה גליק: כן, שתי הגדולות, שתיהן אלה שבעצם מימנו את הקולנוע הישראלי.

אורי רשטיך: אני לא סיימתי.

יעקב מרגי: משפט סיכום, בבקשה.

אורי רשטיך: לא, יש לי עוד כמה דברים חשובים ונקודתיים.

יעקב מרגי: אתה לא בן יחיד ויש לנו עוד 20 דקות לדיון ויש עוד הרבה דוברים.

אורי רשטיך: אני רוצה להתייחס למאגר הלקטורים.

יעקב מרגי: אתה הקשבת לי?

אורי רשטיך: כן.

יעקב מרגי: אז קח את המשפט הכי חזק שלך ותסכם.

יעקב מרגי: זה הרי לא דיון אחרון, אנחנו רק נוגעים.

אורי רשטיך: בסדר, אני אתייחס למאגר הלקטורים.

יעקב מרגי: תתייחס לרציונל, אחר כך אנחנו ניכנס לסעיפים.

אורי רשטיך: רציונלית, מאגר הלקטורים, חבר הכנסת רוזנטל וגם חבר הכנסת גליק, דיברו על הבעייתיות שבנושא ניגוד העניינים, אתם בטעות או לא בטעות מדירים את כל האנשים שפועלים בתעשייה.

אורי רשטיך: הדבר השני, אמרתי את זה גם ליועצת המשפטית, עורכת הדין דינה עברי ולראשת המינהל, לפי דעתי, בטעות סופר, מדירים את כל השחקנים מהאפשרות להיות לקטורים בעתיד.

אורי רשטיך: צריך להוסיף, אמרתי לכם איפה, את האפשרות של בתי הספר למשחק ואת האפשרות של יוצרים בתחום הביצוע להיות חלק מהלקטורה.

יעקב מרגי: ניהול משאבים זה גם ניהול זמן.

יעקב מרגי: בהמשך, תודה.

יעקב מרגי: איתמר אביטן.

יהודה גליק: ההיפך, עדיף שיהיה כמה שיותר רחב, הלקטורה, זה בסדר גמור.

יעקב מרגי: רבותיי, זה רק טעימה, זה התחלה של הדברים.

איתמר אביטן: אני איתמר אביטן, אני מנכ"ל איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה.

איתמר אביטן: אנחנו מאגדים 850 עובדים.

איתמר אביטן: אני חייב לציין שלדיון הזה אפילו לא טרחו לזמן את הנציגים של 850 עובדים בתעשייה ואנחנו כאיגוד קגילינו את זה בדרך עקיפה.

יעקב מרגי: בוא נגלה לך משהו, כשמזמינים בדיון של סכסוכי עבודה לא מזמינים 250,000 או 300,000 או מיליון העובדים, מזמינים את האיגודים שלהם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זו הערה לא במקום, אין כלי שיודע להזמין את כל עובדי ה - - -

איתמר אביטן: לא, אנחנו איגוד.

איתמר אביטן: אני איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה, 850 עובדים - - -

יעקב מרגי: איך הגעת לדיון?

איתמר אביטן: שמעתי על זה.

יעקב מרגי: שמעת ורשמת.

יעקב מרגי: אנחנו מדינה דמוקרטית - - -

איתמר אביטן: אני נתתי הערה נקודתית.

יעקב מרגי: תודה, לתשומת ליבכם.

יהודית גידלי: היה יותר פשוט ש - - -

איתמר אביטן: כבוד היושב ראש, אני רק נתתי הערה נקודתית.

איתמר אביטן: אני רק בא להגיד, מה שאותנו מדאיג בעיקר זה נושא התקציב כי בעצם התקציב זה מה שמפרנס את העובדים.

איתמר אביטן: תקציב הקולנוע מעסיק אלפי עובדים ומעסיק את העובדים שלנו בתחומים שרלוונטיים אלינו.

איתמר אביטן: אנחנו כרגע לא יודעים מה קורה עם תקציב הקולנוע, מה שחבר הכנסת עודד פורר אמר בהחלט רלוונטי, אנחנו רוצים לדעת קודם כל איפה הדברים עומדים ושהמשרד גם ידבר וידון איתנו על העניין הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עדנה הראל.

יעקב מרגי: התייחסות כללית.

עדנה הראל פישר: כן, רק כללית.

עדנה הראל פישר: יש לי גם הערות לגוף החקיקה בתור מי שעסקה בחקיקה.

יעקב מרגי: זו אחת הסיבות שנתתי לך רשות דיבור.

עדנה הראל פישר: אני מודה מאוד.

יעקב מרגי: רק תציגי את עצמך.

עדנה הראל פישר: שמי עדנה הראל, לשעבר עובדת מדינה, יועצת משפטית של משרד המדע, התרבות והספורט לפני קרוב ל-20 שנה וגם הרבה שנים בכירה בייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, כעת עמיתת מחקר במכון הישראלי לדמוקרטיה.

עדנה הראל פישר: המכון הישראלי לדמוקרטיה עוסק גם בתחומי התרבות, חופש הביטוי בתרבות, מימון תרבות, בגלל החשיבות הדמוקרטית שיש לעיסוק התרבותי ולרב תרבותיות בתוך חברה שהיא חברה תוססת ופעילה ומממשת חופש ביטוי, חופש הביטוי של היחידים, לא רק חופש הביטוי הפוליטי, חופש הביטוי התרבותי הוא רכיב מאוד מרכזי בחברה דמוקרטית.

עדנה הראל פישר: אני אומרת את זה כי הצעת החוק הזאת מנופפת בעניין קידום הייצוג ורב תרבותיות.

עדנה הראל פישר: רב תרבותיות וייצוג זה דבר מאוד חשוב.

עדנה הראל פישר: כמי שעסקה בזמנו ביישום הראשון של חוק הקולנוע וניסוח הקריטריונים הראשונים במועצה הראשונה לקולנוע אנחנו עסקנו, בין השאר, בשאלה של רב תרבותיות.

עדנה הראל פישר: קרן גשר, שיש לה זכויות עצומות בקידום המגוון, יוסדה בעצם על ידי המועצה הראשונה ובמסגרת הקריטריונים הראשונים נתנו לה את הנתח שמאפשר את הרמת התחום.

עדנה הראל פישר: אני לא אומרת שזה הפתרון היחיד או הפתרון האולטימטיבי, אני גם חושבת שהדיון על רב תרבותיות הוא דיון מורכב שעם השנים משתנה.

עדנה הראל פישר: איך אנחנו מבטיחים ייצוג?

עדנה הראל פישר: איך אנחנו מבטיחים התפתחות של ביטוי של קבוצות שונות?

עדנה הראל פישר: אני יכולה להגיד מה לא ומה לא זה לא בהתערבות פוליטית ולא בלהפוך ייצוג ומגזור ככלי שבמסגרת שליטה פוליטית מבטיח לכאורה ייצוג.

יהודה גליק: רוצים לתקן את מה שהיה עד עכשיו.

עדנה הראל פישר: לגבי מה שהיה עד עכשיו, אני מודה לך מכיוון שכמעט שכחתי להגיד את זה, אני קצת מרגישה שהדיון הוא חפוז מדי.

עדנה הראל פישר: לא הייתה אפשרות אמיתית לציבור להתרשם מדוח הוועדה בראשות מנהלת מינהל התרבות, הגברת - - -

יעקב מרגי: ברשותך, עדנה.

יעקב מרגי: אתמול סיימנו לחוקק בקריאה שנייה ושלישית את חוק החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: כשהגישו לי אותו, מי שהגיש לי אותו אמר לי 'זה עניין מקסימום של שבוע', את יודעת כמה חודשים זה לקח?

יעקב מרגי: מעל שלושה חודשים.

יעקב מרגי: כמה דיונים זה ארך?

יעקב מרגי: 20 דיונים בוועדה פלוס יותר מעשרה מאחורי הקלעים.

יעקב מרגי: תנוח דעתך, חקיקה חפוזה בוועדה הזו לא תהיה.

עדנה הראל פישר: אז אני שמחה מאוד לשמוע, כי אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה וחברי הוועדה, כולל חבר הכנסת גליק, אל הדוח של הוועדה שבראשות מנהלת מינהל התרבות שהיה לו נספח מאוד חשוב, שזה דוח של חברה חיצונית שעשתה בדיקה של הנתונים בפועל, חברת תפן.

עדנה הראל פישר: זה דוח מרתק, אפשר ללמוד ממנו הרבה מאוד נתונים, כולל זה למשל, שיש העדפה מתקנת בפועל בקרנות, יש לסרטים מהפריפריה.

עדנה הראל פישר: מתוך אלה שקיבלו דירוג יחסית נמוך ובכל זאת קיבלו תמיכה יש 30% שהם יוצרים מהפריפריה.

עדנה הראל פישר: מה זה אם לא העדפה מתקנת בפועל של הקרנות?

עדנה הראל פישר: אבל משום מה הנתון הזה, אני לא יודעת מי שם לב אליו מהציבור.

יהודה גליק: מי זאת החברה שעשתה את הבדיקה?

עדנה הראל פישר: ועדת תפן, זה נמצא כנספח של הדוח שפורסם, זה נמצא בפני הציבור, רק שאין זמן כל כך לראות אותו.

עדנה הראל פישר: יש עוד נתון, למשל, מאוד מעניין, שהוועדה עצמה דנה בו הרבה מאוד וזה העניין של 45%.

עדנה הראל פישר: 45% סרטים שעוסקים בפריפריה בהקשרים שונים או הופקו על ידי אנשים מהפריפריה.

מאיר כהן: למה את מדברת על זה בהתרגשות?

מאיר כהן: אני מבין שזה מרגש אותך.

יעקב מרגי: לא, עדנה מתרגשת כל הזמן.

עדנה הראל פישר: למה אני מדברת על זה?

מאיר כהן: אני לא מבין.

עדנה הראל פישר: אני תמיד, מי שמכיר אותי - - - עוד לא התחלתי להתרגש.

מאיר כהן: עדנהל'ה, אנחנו מודים לך על הנתונים המשמחים.

עדנה הראל פישר: לא, כי חבר הכנסת גליק ניסה לבוא ולהגיד שמבקשים לתקן, אז אני אומרת, רגע, כשאומרים 'מבקשים לתקן' אז צריך גם לראות את העובדות בפועל וללמוד אותן בתשומת לב ולא רק בדרך שאולי הם מוצגים, אלא להתייחס לעובדות עצמן ואני מקווה שהוועדה תמצא את הזמן להתייחס אליהן.

מאיר כהן: כן ירבו, עדנה, שיהיו עוד ועוד.

מאיר כהן: אני מזמין אותך לדימונה, נסי לבנות תיאטרון, עשר שנים זה לוקח.

מאיר כהן: עשר שנים לוקח לבנות תיאטרון ולהביא - - -

עדנה הראל פישר: אני מסכימה שצריך להעצים, אבל צריך לעשות את זה - - -

מאיר כהן: קל יותר להקים תיאטרון בתל אביב, תאמיני לי.

עדנה הראל פישר: אני מסכימה.

עדנה הראל פישר: זה נכון וזה נכון, אגב, בכל העולם ובכל העולם עוסקים - - -

מאיר כהן: לא נכון.

עדנה הראל פישר: אז תרשה לי, אני עוסקת - - -

מאיר כהן: אני בדקתי ב-OECD את ההתייחסות של צרפת לתרבות פריפריאלית, יש לנו עוד הרבה מאוד מה ללמוד וכל חוק שעושה תיקון יבורך.

עדנה הראל פישר: תרשו לי.

עדנה הראל פישר: אני עוסקת - - -

מאיר כהן: אז בכדי למצוא לכם שותף תעזבו את הפריפריה בצד.

עדנה הראל פישר: לא, אני רוצה להגיד דווקא, אני במסגרת המכון הישראלי לדמוקרטיה עוסקת במחקר בעניין מימון תרבות ואחד הרכיבים המרכזיים שבדקתי זה מימון של תרבות פריפריאלית ורב תרבותית במדינות שונות וה-OECD באמת נתן את דעתו.

עדנה הראל פישר: למה אני אומרת שזו בעיה בכל העולם?

עדנה הראל פישר: כי עלו על הבעיה הזאת בעשור האחרון, ב-15 השנים האחרונות, ב-OECD ועשו דברים מרתקים.

יעקב מרגי: עדנה, אני רוצה לתת עוד רשות דיבור ויש לי עשר דקות.

עדנה הראל פישר: אוקיי, אז בכל את הנקודות העקרוניות, כי הן יחזרו אחר כך בהערות הפרטניות שלי.

יהודה גליק: התחושה בציבור, אני אומר לך על הציבור, שהסרטים שיצאו בשנים האחרונות על ידי ישראל - - -

קריאות: תחושה לא מבוססת.

יעקב מרגי: חבריי, לאפשר.

יעקב מרגי: תודה.

עדנה הראל פישר: אני רוצה לחזור להערות העקרוניות.

עדנה הראל פישר: יש הבדל בין לדרוש מהקרנות מינהל תקין, שקיפות, שקיפות של הלקטורים, מגוון של הלקטורים, לתת להם פרמטרים, למגוון של הלקטורים, לבין לקחת ולהקים מאגר.

עדנה הראל פישר: מאגר מנהלים כדי לשלוט באמצעותו.

עדנה הראל פישר: אנחנו לא מקימים מאגר אלא אם אנחנו רוצים לשלוט.

עדנה הראל פישר: אני עושה את זה בפרפרזה לזה.

עדנה הראל פישר: שתי הערות נוספות.

עדנה הראל פישר: דובר על מעמד המועצה.

עדנה הראל פישר: מועצת הקולנוע כבר היום היא גוף מייעץ שיכול לייעץ לעניין עמידה בקריטריונים וכל הדברים האלה.

עדנה הראל פישר: מהנוסח הקיים היום מחלישים את המועצה, היא מועצה מייעצת, צריך היה לחזק אותה, להפוך אותה למועצה מחליטה ולא פה רק ברכיב מסוים של אומבודסמן לעשות אותה גם מייעצת, למה?

עדנה הראל פישר: לקיצוץ בתקציבים.

עדנה הראל פישר: והערה אחרונה שהיא עקרונית, והיא תחזור בדברים העקרוניים, ההתייחסות לקרנות הקולנוע צריכה לקחת בחשבון שהם מוסדות תרבות.

עדנה הראל פישר: כמו שלא יעלה על הדעת למנות את המנהל האמנותי ממאגר של המשרד למנהל אמנותי של תיאטרון על ידי המשרד, במאגר של המשרד, ככה גם קרנות הקולנוע הן גופים שיש בהם הרבה יותר מאשר חלוקת התקציבים בלבד.

עדנה הראל פישר: הם מלווים את התסריטאים, הם עושים להם סדנאות.

עדנה הראל פישר: תיכנסו לאתרים השונים של הקרנות ותראו את מרחב הפעילות שלהם.

עדנה הראל פישר: צריך להתייחס אליהם כגופים כאלה וזה יעלה בהמשך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אסף אמיר.

אסף אמיר: יש לי המון מה להגיד ואין לי זמן.

יעקב מרגי: לא, אתה מתכונן ללוות את החקיקה?

אסף אמיר: כן.

יעקב מרגי: יהיה לך הרבה זמן לומר, אל תדאג.

אסף אמיר: תודה רבה.

אסף אמיר: אז אני רק רוצה להגיד, חוק הקולנוע, ואני אומר את זה על פי שיחות עם שרים וחברי כנסת לאורך השנים, נחשב לאחד החוקים המוצלחים שהכנסת חוקקה.

אסף אמיר: זה חוק שהסבירו לנו במשרד האוצר שהוא מבחינה כספית כל כך קטן, שהוא יכול להיות טעות סטטיסטית בתקציב ואף אחד לא יבחין בכך ובמשך ה-20 שנה האחרונות זה הוביל את הקולנוע הישראלי על כל הגוונים שלו לאזורים שאף אחד לא האמין שהוא יצליח.

אסף אמיר: החוק הביא את הקהל הישראלי לקולנוע.

אסף אמיר: השרה מירי רגב, בהלוויה של ליאון אדרי ז"ל, לפני שבועיים, בקיסריה, בנוכחות ראש הממשלה, בנוכחות רוב אנשי הקולנוע, סיפרה איך הקולנוע הישראלי, שהלוא האחים אדרי, ואני מיודד איתם, גילוי נאות, הם מעורבים כיום ביותר מ-70% מהסרטים, אני חושב שכל סרט שאני הפקתי מ'עפולה אקספרס' דרך רמה בורשטיין, 'לעבור את הקיר', 'למלא את החלל', כל הסרטים האלה, הם היו מעורבים בצורה כזו או אחרת, היא דיברה בהלוויה ואמרה שהקולנוע הישראלי הגיע למקום שכל אחד יכול למצוא את עצמו.

אסף אמיר: ובנוסף על זה היא אמרה שהקהל הישראלי סוף סוף חוזר לראות קולנוע ישראלי וזה הכול נכון.

אסף אמיר: אז אם החוק הזה כל כך מוצלח אז למה רצים ורוצים בחקיקת בזק, שאני מקווה שאתה תמנע, לחוקק ביומיים-שלושה את החוק?

אסף אמיר: מילה על דימונה.

אסף אמיר: יש לי שני סרטים שאושרו בקרנות, ששניהם מתרחשים בדימונה, אין לי סיכוי לצלם שם כי תמיד כל הדיבורים על הפריפריה מעולם לא הביאו שקל אחד לפריפריה.

אסף אמיר: אנחנו מתחננים שכשיש סיפורים מחוץ לתל אביב, בבקשה תנו לנו את הכסף שנוכל לצלם שם, כי אנשים, שלא בצדק, צריכים כסף כי להפיק בדימונה יותר יקר מאשר להפיק בתל אביב, הרי זה ידוע.

אסף אמיר: אין סיכוי להפיק סרטים בפריפריה ולא בגלל - - -

יעקב מרגי: תודה.

אסף אמיר: לא, אני מבקש עוד שני משפטים.

אסף אמיר: אני מדבר נורא מהר.

יעקב מרגי: תשתדל לומר לי 'כן', לא 'לא', אבל אני אתן לך.

יעקב מרגי: אנא, סיכום.

אסף אמיר: כן, אוקיי.

אסף אמיר: עכשיו אני רוצה להגיד, הוועדה הזאת, חבר הכנסת גליק דיבר על השחיתויות, אני מדבר על שלושה ממצאים פשוטים שקראנו אותם ואמרנו, אוקיי, אם אלה העובדות שהשרה והמשרד גילה, אז למה הוא רץ כל כך מהר ולמה הוא מכריז את ההכרזות שהוא מכריז?

אסף אמיר: דבר אחד זה המועדון הסגור.

אסף אמיר: כולכם שמעתם על המועדון הסגור, נכון?

אסף אמיר: תמיכה חוזרת באמנים או ביוצרים היא בממוצע בכל הקרנות 8%, זה כלום, אין את זה בשום מקום.

אסף אמיר: סרט ראשון שנתמך על ידי קרנות מגיע לאזור ה-80%.

אסף אמיר: כלומר שאנשים שיצרו חוזרים לקרנות, לפי משרד התרבות, 80% זה אנשים שפעם ראשונה מקבלים פרויקט.

אסף אמיר: אז איך אתם יכולים לדבר על מועדון סגור?

אסף אמיר: אני מבקש ממך, חבר הכנסת גליק, בבקשה תקרא את הממצאים האלה, אין קשר בין החוק לבין הממצאים.

אסף אמיר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אסנת טרבלסי.

אסנת טרבלסי: שלום.

אסנת טרבלסי: שמי אסנת טרבלסי ואני יושבת ראש הפורום הדוקומנטרי בישראל.

אסנת טרבלסי: אני רוצה לומר כמה דברים נורא קצרים.

אסנת טרבלסי: קודם כל העניין של הדוח של הוועדה לעומת המסקנות ולעומת התיקונים המוצעים בחוק.

אסנת טרבלסי: הדברים שעלו בדוח של הוועדה לא באמת מצאו את המקום שלהם במסקנות ובתיקונים המוצעים, מה שמעלה איזה שהוא חשד של מה הייתה באמת המטרה.

אסנת טרבלסי: כי יש מה לתקן, אני כן חושבת שיש מה לתקן בקרנות הקולנוע, ברמות הייצוג, גם של נשים, גם של מזרחיים, גם של ערבים, גם של רוסים ואתיופים, ברמת הייצוג של מקבלי ההחלטות, אבל האם זה מה שבאמת הוועדה או התיקונים בחוק מציעים?

אסנת טרבלסי: אני לא בטוחה.

אסנת טרבלסי: מאגר הלקטורים נשמע כמו דבר מאוד מסוכן וזה שזה כתוב בכמה מקומות, גם בסעיף (ד) כתוב 'המנהל הכללי של המשרד או מי שהוא הסמיכו לעניין זה, לאחר התייעצות עם המועצה, יקבל החלטה בבקשה בתוך 60 ימים מיום שהוגשה והוא רשאי להורות למבקש להגיש לו מידע ומסמכים נוספים כפי שיורה'.

אסנת טרבלסי: זאת אומרת אין פה אמירה שהמאגר יישב תחת מועצת הקולנוע אלא תחת משרד התרבות, מה שמעורר חשד, במיוחד כשבריאיון איתה, במסיבת העיתונאים אתמול, אומרת השרה, כששואלים אותה על עניין חוק הנכבה, שהיא הצהירה הלוך וחזור על רצון שלה להשיג את העניין של נאמנות בתרבות, דבר מאוד מסוכן לטעמנו ומבחינתנו, שאלו אותה 'איך הם יידעו באיזה סרטים לתמוך ובאיזה סרטים לא לתמוך?' אז היא ענתה 'הם יידעו'.

אסנת טרבלסי: מה זאת אומרת הם יידעו?

אסנת טרבלסי: איך הם יידעו?

קריאה: 'תאמינו לי הם יידעו'.

אסנת טרבלסי: 'תאמינו לי, הם יידעו'.

אסנת טרבלסי: איך הם יידעו?

אסנת טרבלסי: האם בעצם המטרה היא לשלוט כן בתכנים ולעשות את זה בדרכים אחרות?

אסנת טרבלסי: עכשיו, אין לי ספק שאם מקבלי ההחלטות בקרנות, זאת אומרת המנהלים האמנותיים ומנהלי הקרנות שכהונתם תוקצב, וזה דבר טוב שיש בתיקון שאתם דורשים לקצוב, ואני מבקשת שזאת תהיה הוראה ולא ניקוד, זה לא יהיה לבחירה שלהם והם יגידו 'אה, אז נפסיד חמש נקודות אבל כן המנהל האמנותי שלנו יכהן 20 שנה', אלא שמנהל אמנותי, שהוא האדם החשוב בקרנות, יכהן תקופה קצובה, זה יהיה העניין, אז יהיה אפשר לגוון ומי שאנחנו נפגוש בקרנות יהיו יותר נשים, יותר מזרחיים, יותר ערבים, יותר אתיופים, אני חושבת שזה ישפיע על המסך.

אסנת טרבלסי: נכון שיש יותר סרטים שנעשים בפריפריה, יש שיפור מסוים בעקבות השינוי במנגנוני התמיכה והניקוד שניתן על הגיוון, אבל זאת המגמה שצריך לחזק ולא המגמה של להקים עכשיו מאגר לקטורים שמרגיש מטעם, שמרגיש פוליטי, שמרגיש כמו רצון להשפיע פוליטית על הדברים.

אסנת טרבלסי: עכשיו, אני נורא אשמח בעניין הזה של מסלול עוקף קרנות, מר שרעבי, שתיתן לי דוגמאות לסרטים שמאוד מאוד הצליחו בבתי הקולנוע ולא קיבלו תמיכה של הקרנות.

אסנת טרבלסי: אני באמת ניסיתי לחשוב על הסרטים האלה ואני לא באמת מצאתי סרטים שהצליחו על המסך.

אסנת טרבלסי: אז אני אשמח לדוגמאות, כי אתה אומר 'המון' סרטים כאלה יש.

קריאה: יש לי דוגמה.

יעקב מרגי: תגיד לי, אתה רוצה למצות את הדיון שלך היום?

קריאה: 'המטרה נועה קירל', זה סרט שהצליח.

יעקב מרגי: ידידי, אתה גם אם תסתכל לצד ותמשיך לדבר לא פספסתי אותך, זה יעלה לך בדיונים הבאים אם אתה רוצה שאני אתייחס אליך בכבוד ולאמירות שלך.

יעקב מרגי: כבד את האחרים שיושבים בשקט ומקשיבים.

יעקב מרגי: בבקשה לסכם, גברתי.

אסנת טרבלסי: הוצאתם אותי מה - - - אני רק - - -

מאיר כהן: 'תזכיר לי סרטים שלא קיבלו תמיכה'.

אסנת טרבלסי: שלא קיבלו תמיכה של קרנות וכן - - - עכשיו, נכון, יש הצלחה מאוד גדולה או יש יותר במאים מזרחיים שעושים סרטים, עדיין האחוז, בטח של נשים ובטח של מזרחיים וערבים ואתיופים, הוא עדיין קטן.

אסנת טרבלסי: אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב לעניין, לפחות של הנשים.

אסנת טרבלסי: פורום הקולנועניות ביחד עם קרן רבינוביץ עשו מועד לאחרונה להגשת תסריטים, רק נשים יכלו להגיש, וראה זה פלא 173 תסריטים הוגשו.

אסנת טרבלסי: לא היה תקדים לזה בקרנות הקולנוע.

אסנת טרבלסי: למה נשים לא מגישות לקרנות הקולנוע באופן רגיל?

אסנת טרבלסי: זאת שאלה, לא?

אסנת טרבלסי: שצריך לתת עליה את הדעת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבריי, אני חושב שנגענו בקצה הקולמוס ובנגיעות קטנות לקראת מה אנחנו הולכים לעבור בהליך החקיקה.

יעקב מרגי: אני מציע שאנחנו נסכם בשלב הזה את הנגיעה, במיוחד שמחר אנחנו צפויים לקבל, אני כולי תקווה, את הנוסח המתוקן.

יעקב מרגי: אני אומר לכם מראש, אם אין נוסח מוסכם ומתוקן וזה לא הנוסח שמונח בפנינו ייתכן שהדיון מחר מתייתר, לכן אנא עדכנו אותי עוד במהלך היום אם יש נוסח או אין נוסח.

אסנת טרבלסי: אני יכולה לשאול שאלה?

יעקב מרגי: לא.

אסנת טרבלסי: שאלה אחת.

יעקב מרגי: לא.

אסנת טרבלסי: למה המהירות?

אסנת טרבלסי: למה החיפזון?

יעקב מרגי: סליחה, שמעת ממני חיפזון?

יעקב מרגי: הרגשת ממני חיפזון?

אסנת טרבלסי: לא, לא שלך.

יעקב מרגי: גברתי, על התחושות שלך אני לא יכול לשלוט, השתדלתי לשדר לכם הכי רוגע ונתתי ביטחונות - - -

אסנת טרבלסי: מצדך.

יעקב מרגי: רגע, אבל מה אכפת לי מהם?

יעקב מרגי: הוא מחוקק?

יעקב מרגי: יש שלוש רשויות במדינת ישראל.

אסנת טרבלסי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.