הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 350, 2018-07-03 13:00

שלי יחימוביץ': שלום לכולם, בוקר טוב.

שלי יחימוביץ': אנחנו מתחילים בדיון כאן בוועדה על דו"ח המבקר בעניין מערך הכשרות בישראל.

שלי יחימוביץ': מדובר על דו"ח מבקר המדינה 67ב' משנת 2017, פיקוח על הכשרות המזון.

שלי יחימוביץ': זה לא דו"ח ראשון של המבקר בסוגיה הזאת, אבל זה דו"ח מקיף והכי עדכני.

שלי יחימוביץ': הדיון הוא דיון מהיר שאושר בנשיאות הכנסת לבקשתו של חבר הכנסת אלעזר שטרן, שיושב כאן לשמאלי.

שלי יחימוביץ': אתחיל ואציין ש-75% מהיהודים בישראל אוכלים כשר בדרגות שונות, אבל סוגית מערך הכשרות וההתנהלות שלו כשורה לא רק לאכילה עצמה ולשמירת הכשרות, אלא גם ליוקר המחיה, גם לחייהם של בעלי עסקים, בעיקר אלה הקטנים והבינוניים ויש לה הקרנה ישירה על תחומים רבים בחיינו.

שלי יחימוביץ': אנחנו נתחיל את הדיון ברענון ממצאי הדו"ח של נציג מבקר המדינה כאן, איזי טנקמן, בבקשה.

איזי טנקמן: כדי לקצר, אני פשוט אעביר את רשות הדיבור לעורך הדו"ח, מר רוני רגב, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': אתה עשית את הדו"ח?

איזי טנקמן: - - - רוני יסביר.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': מה השם, תגיד שוב.

רוני רגב: רוני רגב.

רוני רגב: כמו שיושבת ראש הוועדה אמרה, אנחנו פרסמנו דו"ח ביקורת על הכשרות בדו"ח 67ב' שפורסם במאי שנה שעברה.

רוני רגב: הדו"ח בא אחרי דו"ח קודם שפורסם בשנת 2009.

רוני רגב: חלק גדול מהליקויים שפורסמו בדו"ח שלנו בשנת 2009 לא תוקנו ואנחנו החלטנו לעשות דו"ח נוסף.

רוני רגב: לאחר הדו"ח בשנת 2009 חלה התקדמות בנושא מסוים, זה שהמשרד לשירותי דת פרסם נוהל כשרות מפורט.

רוני רגב: הנוהל הזה שימש גם אותנו כבסיס לבדוק את התנהלות המועצות הדתיות בנושא כשרות במהלך הביקורת.

רוני רגב: הדו"ח מעלה ליקויים קשים מבחינתנו הן במשרד לשירותי דת, הן ברבנות, הן במועצות הדתיות ואני אתייחס לעיקרי הממצאים.

רוני רגב: אני אציין עוד לפני זה שבמקביל לדו"ח שלנו, לעבודת הדו"ח שלנו, לעבודת הביקורת שלנו, הרבנות הקימה צוות לבחינת מערך הכשרות בישראל.

רוני רגב: הצוות פעל במקביל לעבודה שלנו, פרסם דו"ח מקביל מבחינתו בזמן מועד פרסום הדו"ח שלנו.

רוני רגב: אני רוצה להתייחס לנתונים העיקריים שאנחנו העלינו.

רוני רגב: מעמדם של משגיחי הכשרות – מעמדם של משגיחי הכשרות זה דבר מעמד שלא מוסדר.

רוני רגב: אנחנו התייחסנו לדו"חות ביקורת קודמים גם בעבר, גם בדו"ח 2009, גם אז הנושא לא הוגדר, אבל עוד לפני הדו"ח שלנו, בשנת - - -

שלי יחימוביץ': מעמדם - אתה מתכוון מעמדם מבחינת שכרם, אופן העסקתם, או - - -

רוני רגב: אופן העסקתם.

רוני רגב: תיכף נראה.

שלי יחימוביץ': או מעמדם מול בית העסק שעליו הם משגיחים.

רוני רגב: כן, אני אסביר.

רוני רגב: משגיחי כשרות נמצאים בניגוד עניינים מובנה.

רוני רגב: הם מועסקים על ידי בתי העסק - - -

שלי יחימוביץ': בלית ברירה, הם לא בחור בזה.

רוני רגב: כן.

רוני רגב: הם מועסקים על ידי בתי העסק.

רוני רגב: על פי בדיקתנו פועלים בארץ כ-3,800-3,900 משגיחי כשרות.

רוני רגב: כ-95% מהם ויותר מועסקים על ידי בתי העסק, בודדים מועסקים או במועצות דתיות אחדות או בודדים בכלל המועצות הדתיות מועסקים על ידי המועצות הדתיות עצמן.

שלי יחימוביץ': כלומר אם היינו רוצים להזמין עכשיו את המעסיקים של משגיחי הכשרות, אז היינו צריכים להזמין אלפי אנשים.

רוני רגב: היינו צריכים להזמין אלפי אנשים.

רוני רגב: הם לאחרונה התאגדו בהסתדרות.

רוני רגב: העבודה שלהם, בעצם ההעסקה שלהם יוצרת ניגוד עניינים מובנה בזה שהם מפקחים ומשגיחים על מי שמקבלים ממנו את שכרו.

רוני רגב: ניגוד העניינים המובנה הזה היה גם בסיס לעתירה של התנועה להגינות שלטונית בשנת 2004.

רוני רגב: הנושא הזה נידון בבג"ץ במהלך שנים רבות תוך מתן דחיות.

רוני רגב: מי שהוביל את זה בשלב מסוים, סגן הנשיא השופט רובינשטיין.

רוני רגב: בשנת 2016 הוא עוד הודיע שהעתירה עתידה להגיע לשלב של בר מצווה עוד מעט, במשך השנים שהיא נידונה.

רוני רגב: בכל אופן, במאי שנת 2006 - - -

שלי יחימוביץ': כן, יש החלטה.

רוני רגב: בשנת 2006 הוא נתן צו מוחלט לפיו עד יוני 2018 על המשרד והרבנות לפעול לנתק את הקשר בין המשגיח לבין בעל העסק המפוקח.

רוני רגב: אנחנו בדקנו את תנאי ההעסקה - - -

שלי יחימוביץ': רגע, אני רוצה להוסיף.

שלי יחימוביץ': אנחנו פה בדד-ליין שבו אנחנו אמורים כבר לשמוע על הקמת המערך החדש.

שלי יחימוביץ': הוא הורה למדינה לגבש מערך חלופי עד 30 ביוני 2018, שאנחנו ימים מעטים אחרי המועד הזה ולהפעיל אותו אחרי תגובת הרצה, עד 1 בספטמבר 2018.

שלי יחימוביץ': אנחנו נרצה כמובן לשמוע איפה זה עומד בהמשך.

אלעזר שטרן: הוא הורה למדינה, לא לרבנות.

אלעזר שטרן: שני דברים שונים.

שלי יחימוביץ': כן, יש פה נציגים של המדינה.

שלי יחימוביץ': הם יצטרכו להשיב על השאלה הזאת.

שלי יחימוביץ': כן, בבקשה.

רוני רגב: אנחנו בדקנו גם את תנאי שכרם של המשגיחים.

רוני רגב: צריך לציין שמדובר באנשים שעובדים בשכר שהוא שכר מינימום ומעט אולי יותר, לא אנשים שמשתכרים הרבה.

רוני רגב: בדקנו את תלושי השכר שלהם - - -

שלי יחימוביץ': של המשגיחים.

רוני רגב: של המשגיחים.

רוני רגב: היות ורובם הגדול עובד במספר בתי עסק, בדקנו את תלושי השכר שלהם במועצות הדתיות, בנוכחות מנהלי מחלקות כשרות במועצות.

רוני רגב: ביקשנו מהם להביא תלושי שכר מהמעסיקים שלהם.

רוני רגב: מה שעולה זה נתונים קשים מאד במועצות הדתיות ירושלים ונתניה ובמועצות דתיות שאנחנו בדקנו, 68 מבתי העסק של המשגיחים בירושלים, 62% מבתי העסק בנתניה, לא מפרישים למשגיחים מיסי חובה, הפרשות פנסיוניות, דמי חופשה, דמי הבראה כנדרש בחוק.

שלי יחימוביץ': כלומר אם מישהו מדמיין – וכבר שמעתי רמיזות כאלה – שמדובר באנשים מאד מאד עשירים, ש"סוחטים" כסף מבתי העסק, זה ממש לא המקרה.

רוני רגב: ממש לא.

שלי יחימוביץ': מדובר באנשים שמעמדם התעסוקתי מאד מאד רופף בגלל צורת העסקה הזאת.

רוני רגב: ועתידם לא ברור.

שלי יחימוביץ': כן, ובלי זכויות סוציאליות ובלי אופק פנסיוני.

רוני רגב: משגיחים שעובדים במספר בתי עסק וביקשנו מהם את תלושי השכר.

רוני רגב: חלק מבתי העסק הם לא יכלו להמציא תלושי שכר והם הודו שבעצם באותם בתי עסק הם מקבלים שכר או בהמחאה או במזומן.

רוני רגב: זאת אומרת שזה עוד הרבה יותר גבוה ממישהו שמחזיק איזה תלוש שאולי יש בחלקו הפרשות פנסיוניות ואין הפרשות אחרות, שבעצם הוא לא מקבל בכלל.

רוני רגב: עניינים נוספים שהועלו בדו"ח זה היקף ההעסקה של משגיחים בהיקף בלתי סביר, היקף ההעסקה שלהם בבתי העסק.

רוני רגב: המשגיח מופנה על ידי המועצה הדתית למספר בתי עסק.

רוני רגב: כשאנחנו מצרפים את מספר בתי העסק של חלק קטן מהמשגיחים זה בלתי סביר לחלוטין.

רוני רגב: הגענו בירושלים ל-27 שעות עבודה ביממה, זאת אומרת 3 שעות פה, 2 שעות פה, 3 שעות פה.

רוני רגב: במצטבר זה בלתי סביר לחלוטין.

שלי יחימוביץ': ומה המסקנות של הדבר הזה?

רוני רגב: זאת אומרת ברור מאליו שאי אפשר לבצע את אותה עבודה.

רוני רגב: זאת אומרת שיש פה - - -

שלי יחימוביץ': וזה לא שהם מקבלים שכר על 24 שעות ביימה.

רוני רגב: יש פה נתון שהוא בלתי אפשרי.

רוני רגב: יש פה פגיעה באמון הציבור.

רוני רגב: יש פה גזל מבעלי עסקים, דברים שהם בלתי אפשריים.

רוני רגב: כמובן שזה לא נוגע לכלל המשגיחים, אי אפשר להגיד את זה על כלל המשגיחים, אבל יש משגיחים שזה מה שמצאנו אצלם.

רוני רגב: מצאנו שפיקוח המועצות הדתיות על נוכחות המשגיחים בבתי העסק לוקה בחסר.

רוני רגב: בחלק מהמועצות הדתיות יש מערכות ממוחשבות שהמשגיחים התבקשו לדווח שעת כניסה ויציאה לבתי העסק.

רוני רגב: זה לא מה שסוכם עם בתי העסק.

רוני רגב: זאת אומרת אם סוכם עם עסק מסוים שהמשגיח יהיה שם שעתיים ביום, זה לא שעתיים.

רוני רגב: זאת אומרת בחלק גדול מהמקרים זה הרבה פחות בבתי העסק באופן גורף.

רוני רגב: זה מה שמאפשר למועצות הדתיות לתת למשגיח הרבה בתי עסק.

רוני רגב: אני רוצה להתייחס לדברים נוספים.

שלי יחימוביץ': בקצרה.

רוני רגב: כן, בקצרה.

רוני רגב: עבודה נוספת של עובדי המועצות הדתיות – מצאנו שמועצות דתיות נותנות לעובדי המועצות הדתיות שעובדים במועצות, בדרך כלל ב-100% משרה, עבודה נוספת כמשגיחים בבתי העסק במקביל לעבודתם.

רוני רגב: לא ברור איך אפשר לעבוד גם במועצה הדתית וגם להיות משגיח כשרות בבתי עסק.

רוני רגב: לגבי הסמכה מקצועית – הנוהל משנת 2010 מחייב את המשגיחים להיות בעלי הכשרה, הסמכה מקצועית, תעודה מהרבנות.

רוני רגב: הם צריכים לעבור מבחן שנותן להם הסמכה ברבנות.

רוני רגב: מכלל המשגיחים בארץ, שאנחנו בדקנו, רק 35% מהמשגיחים מחזיקים בתעודת הסמכה כמשגיח על כשרות המזון.

רוני רגב: זה אחוז נמוך מאד.

רוני רגב: בנתניה זה רק 10% מהמשגיחים, בירושלים זה רק 17% מהמשגיחים, אז היה.

רוני רגב: ברחובות 25%, חיפה 35%, כך שבעצם המשגיחים הם לא בעלי הכשרה מקצועית מספקת.

שלי יחימוביץ': זה מזכיר לי הרבה מאד מקצועות שבהם אין הכשרה מספקת כנגד שכר עוני שמשלמים להם.

שלי יחימוביץ': זה הא בהא תליא.

שלי יחימוביץ': אם השכר היה הגון וראוי, הרבה מאד אנשים היו רוצים לעבוד במקצוע, היו עוברים הכשרה, היה איזה שהוא מיון, אבל זה קלאסיקה של מקצועות בשכר נמוך.

מיכאל מלכיאלי: כן.

מיכאל מלכיאלי: זה נכון לכל המקצועות של המועצות הדתיות, בלניות, קברנים.

שלי יחימוביץ': נכון, גם לגבי בלניות זה נכון.

מיכאל מלכיאלי: יש מועצות דתיות שאין קברנים היום, את יודעת?

מיכאל מלכיאלי: כולם מתנדבים.

רוני רגב: מספר נקודות נוספות.

רוני רגב: המשרד לשירותי דת לדעתנו לא ערוך לניהול מערך הכשרות.

רוני רגב: הנתונים שלו על מה שנעשה במועצות הדתיות – מספרי עובדים, נתוני עובדים, מה הם עבדו, איזו הכשרה יש להם, אין נתונים כאלה - לא הצלחנו למצוא.

שלי יחימוביץ': אז מי כן ערוך?

רוני רגב: אין מערך.

רוני רגב: גם אגף הכשרות ברבנות הראשית לא ערוך לבצע את העבודה שלו מול מחלקות הכשרות במועצות הדתיות.

רוני רגב: מספר הביקורות שהם ערכו במועצות הדתיות שואף לאפס ביחס למספר המועצות הדתיות.

רוני רגב: נושא נוסף זה אי הגשת כתבי אישום כנגד מקבלי קנסות מנהליים שביקשו להישפט.

רוני רגב: לרבנות הראשית יש אפשרות להגיש קנס מנהלי כנגד מי שעבר על חוק איסור הונאה בכשרות.

רוני רגב: מדובר בעסקים שהציגו את עצמם ככשרים, או עסקים שעברו עבירות אחרות בתחום הכשרות.

רוני רגב: האופציה היא לשלם את הקנס או לבקש להישפט.

רוני רגב: במהלך השנים - - -

שלי יחימוביץ': משלמים את הקנס ולאן הולך הכסף של הקנס?

שלי יחימוביץ': לקופת המדינה?

רוני רגב: הכסף של הקנס הולך לקופת המדינה.

שלי יחימוביץ': כמו הקנסות הרגילים.

רוני רגב: כן.

שלי יחימוביץ': ואם בוחרים בחלופה - - -

רוני רגב: בחלופה, אז בדקנו שמשנת 2009 עד שנת 2016 הייתה אפשרות, זאת אומרת ביקשו להישפט מעל 800 בעלי עסקים, אבל לא הוגש אף כתב אישום.

שלי יחימוביץ': איפה הם אמורים להישפט?

רוני רגב: הם אמורים להישפט.

רוני רגב: יש עניין שבין הרבנות לבין משרד המשפטים.

שלי יחימוביץ': איפה יש פורום ששופט אותם?

שלי יחימוביץ': אני שואלת.

קריאה: אין.

שלי יחימוביץ': אם נהג עבר עבירת תנועה, קיבל קנס ורוצה להישפט הוא הולך לבית דין לתעבורה, לשופט תעבורה.

אלעזר שטרן: לא, שלי, סליחה רגע - - -

שלי יחימוביץ': תיכף אתה תדבר.

אלעזר שטרן: לא, לא, אני לא רוצה לדבר, אני רק רוצה להסביר לך.

אלעזר שטרן: על פניו זה נשמע כאילו יש פה איזה אנשים, 800 אנשים שעשו עבירות של כשרות, נגיד - - -

שלי יחימוביץ': אלעזר - - -

אלעזר שטרן: אוקיי, תודה.

שלי יחימוביץ': תיכף אתה תגיד את דבריך.

שלי יחימוביץ': אז בכל זאת תשובה לשאלה שלי.

רוני רגב: בית משפט שלום.

שלי יחימוביץ': ולא הוגש שום כתב אישום?

רוני רגב: זה לא בדיוק באשמת הרבנות.

רוני רגב: יש פה עניין שבין הרבנות לבין משרד המשפטים.

רוני רגב: בכל אופן לא הוגש אף כתב אישום.

רוני רגב: אני רוצה להתייחס לעניין של יוקר המחיה על מנת לקצר, לא נתייחס לכל.

רוני רגב: בכל אופן, לכשרות יש השפעה על יוקר המחייה, אבל אנחנו מתייחסים והתייחסנו בדו"ח לא לצד ההלכתי, זאת אומרת שהוא כגורם ליוקר המחיה, אלא לדברים שהם דברים ברי תיקון ודברים שהיה צריך לטפל בהם כגון קביעות ודרישות כשרות חמורות, שמתייחסות רק לרבני עיר מסוימים ביישובים מסוימים לעומת יישובים אחרים, דבר הגורם לתחרות - - -

שלי יחימוביץ': כלומר אין סטנדרטיזציה של הכללים.

רוני רגב: כן.

שלי יחימוביץ': בעיר אחת זה ככה ובעיר אחרת זה ככה.

רוני רגב: כן.

רוני רגב: רב אחד מחמיר, רב אחד - - -

שלי יחימוביץ': אבל אין איזו שהיא סמכות שקובעת את הסטנדרט?

שלי יחימוביץ': איש הישר בעיניו יעשה?

רוני רגב: אני מניח שהרבנות תתייחס לזה.

רוני רגב: זה עכשיו מופיע גם בדו"ח.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

רוני רגב: יצירת חסמים לכניסת מוצרים ויצרנים בכמה מועצות דתיות, זאת אומרת יצרנים שמשווקים בערים מסוימות, בערים אחרות יש לגביהן חסימת כניסה בגלל החלטה.

רוני רגב: זאת אומרת זה יוצר קרטל מסוים של ספקים לאותו יישוב.

רוני רגב: אני רוצה להגיד שגם בנושא הזה, בעקבות הדו"ח הרבנות טיפלה לפחות ביישוב אחד שאנחנו העלינו, נתניה.

רוני רגב: יצירת חסמי כניסה למוצרים ויצרנים – דיברנו.

רוני רגב: אי קביעת מפתח מחייב לשעות השגחה, זאת אומרת זה יכול להיות בעיר אחת נדרש עסק מסוג מסוים למספר שעות השגחה, בעיר אחרת הקריטריון שונה.

שלי יחימוביץ': יש לכם איזה שהוא אומדן של העלות שמושתת על הציבור?

רוני רגב: יש דו"ח של האוצר שמדבר על עלות כללית של 3 מיליארד, עם אפשרות - - -

שלי יחימוביץ': 3 מיליארד מה?

רוני רגב: 3 מיליארד שקלים לשנה.

שלי יחימוביץ': הדו"ח כולל בתוכו גם צרכים שהם כן - - -

רוני רגב: ברור, ברור.

רוני רגב: אנחנו לא מדברים על כשרות - - -

אלעזר שטרן: רק שנדע, האגרות?

רוני רגב: לא, לא, לא.

שלי יחימוביץ': הוא מדבר על יוקר המחיה.

רוני רגב: אנחנו מדברים על שונות רבה ולא מוצדקת במספר שעות השגחה שנקבעו לעסקים דומים הפועלים באותו ענף, באותה עיר.

רוני רגב: אנחנו מדברים על העדר נוכחות של משגיחים בחלק ניכר מהזמן שנקבע להם.

רוני רגב: דיברנו על זה קודם, דבר שבעצם גורר תשלום על עבודה שלא נעשית.

רוני רגב: ואנחנו מדברים על גביית אגרות השגחה מבעלי עסקים במגזר הלא יהודי, דבר שהוא לא מעוגן בחקיקה.

רוני רגב: אני לא ארחיב יותר.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אלעזר שטרן, הדיון הזה הוא ביוזמתך, בוא תציג לנו.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: צהריים טובים גברתי היושבת בראש, תודה גם על הדיון.

אלעזר שטרן: אני מה שנקרא בין גיוס לכשרות למעלה, אבל - - -

שלי יחימוביץ': יש חדש מוועדת הגיוס?

אלעזר שטרן: מה את חושבת?

שלי יחימוביץ': לא יודעת.

שלי יחימוביץ': תספר לנו.

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: לא יהיה.

אלעזר שטרן: לצערי גם לא יהיה כנראה, אבל זה ייקח לנו הרבה שעות לשבת שם.

אלעזר שטרן: תראו, אני מדבר פה כמי שהכשרות חשובה לו, כמי שיהדותה של מדינת ישראל חשובה לו ואני אומר את זה, או שאני אגיד את זה תיכף.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד עוד דבר.

אלעזר שטרן: הדיון הזה הוא לא על המשגיחים.

אלעזר שטרן: זאת אומרת נכון כפי שצוין פה, חלק גדול מהמשגיחים קשי יום, כל דבר ש - - -

שלי יחימוביץ': אלעזר, אתה לא משתתף כל כך בדיונים של ועדת הביקורת, אבל אני תמיד דואגת לעובדים.

אלעזר שטרן: אני יודע את זה.

שלי יחימוביץ': גם כשהנושא הוא אחר אני שואלת מה עם העובדים.

אלעזר שטרן: את יודעת מה היתרון שלך?

אלעזר שטרן: שגם בלי להשתתף בדיונים של ועדת ביקורת, אני יודע שאת תמיד דואגת לעובדים.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תמשיך.

שלי יחימוביץ': סליחה.

אלעזר שטרן: לא, זה בסדר גמור.

אלעזר שטרן: אני רוצה לחזק את זה.

אלעזר שטרן: אף פעם ומעולם, כל נותני שירותי הדת ובמיוחד המשגיחים, אני חושב שבכל דיון שהיינו בו הועלה המצב העגום של רובם ואנחנו היינו בעד להעלות את השכר שלהם.

אלעזר שטרן: אני חושב שהדיון כאן הוא לא רק על דו"ח מבקר המדינה, אלא גם האם אנחנו יכולים לסמוך על המערך הזה.

אלעזר שטרן: אנחנו שמקפידים על כשרות, האם אנחנו יכולים לסמוך ולדעתי לא.

אלעזר שטרן: אני חושב שלצערי הרב, איך אמרתם כאן, כמה אחוזים אמרת, שלי?

שלי יחימוביץ': 75% שומרי כשרות בישראל.

אלעזר שטרן: 75% שומרי כשרות.

אלעזר שטרן: אני רוצה לחשוב, או אני נאלץ לחשוב, שאם תשאלי אותם, את אותם 75% מה הם חושבים על מערך הכשרות, יהיו להם מילים יותר קשות משלי ל ומר על הכשרות ובדרך כלל לדעתי הצלחנו לאורך שנים ליצור פה משוואה בין כשרות שווה שחיתות.

מיכאל מלכיאלי: זה אתם ניסיתם לעשות.

מיכאל מלכיאלי: אתם עשיתם את זה כל הזמן.

אלעזר שטרן: אוקיי.

ינון אזולאי: גם על המשטרה יגידו לך, נו, אז מה?

ינון אזולאי: גם עליכם אומרים, על חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: רוב האנשים לא חושבים ככה.

מיכאל מלכיאלי: אתה וה - - - שלך חושבים ככה.

ינון אזולאי: אלעזר, חבל שאתה מכליל את כולם.

מיכאל מלכיאלי: לא, זה לא לעניין.

ינון אזולאי: באמת, זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: הכל שנאה.

מיכאל מלכיאלי: הכל שיח של-.

מיכאל מלכיאלי: בשביל מה?

ינון אזולאי: זה שאתה באמת רוצה לחיות במדינה יהודית ובאמת אכפת לך מהכשרות.

ינון אזולאי: עזוב, נו.

מיכאל מלכיאלי: אתמול היה י"ז בתמוז.

מיכאל מלכיאלי: זה מה שיש לך להגיד עכשיו?

אלעזר שטרן: אלף הוא לא היה אתמול.

אלעזר שטרן: אתה אפילו לא יודע מתי היה י"ז בתמוז.

אלעזר שטרן: כדאי שתלמד מתי היה י"ז בתמוז.

שלי יחימוביץ': חברים, אני קוראת אתכם לסדר.

שלי יחימוביץ': בואו - - -

אלעזר שטרן: אצלכם כל יום זה י"ז בתמוז, אבל בואו - - -

מיכאל מלכיאלי: הדיון - - -

שלי יחימוביץ': לא, חברים.

שלי יחימוביץ': נתתי לכם חצי דקה להוציא את הטענות.

שלי יחימוביץ': עכשיו בואו נחזור למסלול של דיון ענייני.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

אלעזר שטרן: אני עמדתי על דוכן הכנסת לפני שנתיים וחצי אני חושב.

אלעזר שטרן: שר הדתות אמר לי וחלק מהאנשים עוד לא היו פה, שני הנציגים של ש"ס, שהנה עכשיו יש מהפכה והחלטנו ויוסדו היחסים.

אלעזר שטרן: הייתה ועדה ברבנות, המנכ"ל יכול לאשר את זה כאן ואתה תראה - - -

ינון אזולאי: משרד האוצר פסל את זה.

ינון אזולאי: פסל - - -

מיכאל מלכיאלי: צריך להגיד את האמת - - -

שלי יחימוביץ': חברי הכנסת מלכיאלי ואזולאי, אתם תדברו בתורכם, זה יהיה בקרוב.

שלי יחימוביץ': בואו נשמור על איפוק.

אלעזר שטרן: משנת 2004 תמיד פוסלים את זה.

אלעזר שטרן: עוד אני לא רוצה להגיד לך איפה היית כשדו"ח מבקר המדינה - - -

שלי יחימוביץ': אלעזר, בבקשה, נו.

אלעזר שטרן: אוקיי.

אלעזר שטרן: הלאה, בבקשה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני חושב שהנושא של העלויות כאן הוא קריטי.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני חושב שכמות המשגיחים היא אינפלציונית.

אלעזר שטרן: זאת אומרת אני רוצה לגלות משהו לוועדה.

אלעזר שטרן: אם יש אוכל מזוהם, אנשים מתים.

אלעזר שטרן: מכשרות זה בעיה קשה אם אוכל לא כשר, אבל עכשיו תבדקו כמה אנשים מחזיק משרד הבריאות, כמה מפקחים הוא מחזיק - - -

שלי יחימוביץ': גם על זה אנחנו עושים כאן דיונים.

אלעזר שטרן: כמה מפקחים הוא מחזיק, תגיעי לכמה עשרות ולא לכמה אלפים ושם מתים אנשים.

אלעזר שטרן: וכאן נוצר איזה שהוא מערך, שבאמת לכי תסבירי עכשיו לאנשים למה הרבנות לא רוצה שאנשים שלה יוכשרו כמו שנקבע, כשהם צריכים להיות מוכשרים בהקשרים האלה.

אלעזר שטרן: אני חושב - - -

קריאה: לא מקבלים היום משגיח בלי תעודת הסכמה.

אלעזר שטרן: נכון, אוקיי.

שלי יחימוביץ': חברים, אני אומרת לכם, אם מישהו, לא משנה כמה אחד הדוברים ירגיז את רעהו, אני מבקשת לאפשר לסיים את הדברים בשקט, אחרת אני אצטרך להוציא מכאן אנשים.

שלי יחימוביץ': זה לא יוביל אותנו לשום מקום.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני חושב וכבר גם על זה הוער, שהעדר נשים, שאני חושב שבכל אחד מהבתים שיושבים פה גם נשים משגיחות על כשרות בבתים שלנו, זה לא יכול להיות שיש מערך שלם שרק הבניין הזה או מערכת המשפט צריכה להכריח אותם שנשים תוכלנה גם להשגיח על כשרות.

קריאה: - - - אליהן - - -

שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא להתפרץ.

אלעזר שטרן: אני בכלל לא מבין את האורחים האלה שמפריעים לנו.

קריאה: זה אנשים קשיי יום.

קריאה: זה אנשי מקצוע שבאים להגן על המקצוע שלהם.

שלי יחימוביץ': אני מזהירה אתכם: מי שיתפרץ עכשיו, אני קוראת לו לסדר ומוציאים.

שלי יחימוביץ': אם זה חבר כנסת אני אקרא לו שלוש פעמים, אם זה אורח מן השורה, אזרח שהוא לא חבר כנסת, אני אוציא אותו מיד.

שלי יחימוביץ': ואני מבקשת, חבל, כי פשוט לא יתאפשר לכם לדבר.

אלעזר שטרן: אני אצמצם את זה.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד משהו.

אלעזר שטרן: דיברו פה ואני אגיד לך גברתי היושבת בראש, מנהל מלון בירושלים, שיש לו כשרות מהדרין, נדרש בהרצלייה להקפדות לכשרות רבנות הרבה יותר חמורות.

אלעזר שטרן: הוא שואל את הרב שם למה, הוא אומר לו כי ככה אני החלטתי.

אלעזר שטרן: הסיפור הזה של המונופול בתוך עולם הכשרות, הוא חלק מאבי אבות אלה שיוצרים שחיתות.

אלעזר שטרן: הוא כמובן אחרי זה יכול לגרור - ואני אגיד לך גם את מי להעסיק.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד עכשיו יותר מזה.

שלי יחימוביץ': אפשר לתת כשרות, הרב של גבעתיים יכול לתת כשרות לגבעתיים.

שלי יחימוביץ': הרב של רמת גן יכול לתת כשרות לרמת גן.

שלי יחימוביץ': שניהם מוסמכים על ידי הרבנות.

שלי יחימוביץ': למה הרב של רמת גן לא יכול לתת כשרות?

שלי יחימוביץ': הרי הרבנות הסמיכה אותו.

שלי יחימוביץ': למה הוא לא יכול לתת כשרות ומגבעתיים ורמת גן, לפחות להקטין את המונופול.

שלי יחימוביץ': הרי מה עכשיו מגישים תביעות על קרטל?

שלי יחימוביץ': מה ההיפך מקרטל בהקשר הזה?

שלי יחימוביץ': זה המונופול הזה.

שלי יחימוביץ': זה מה שמעלה לא רק את העלויות בהקשרים האלה, זה גם דבר שמעלה את היכולת לסחוט, מכיוון ש-75% צורכים כשרות, אז כשאתה נותן עוצמה כזאת בידי איש אחד, בעיר אחת וזה מה שקורה.

שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להגיד לך שהרבנות לא יודעת.

שלי יחימוביץ': הרי יש מפעלי תעשייה שנותנים כשרות ממקום אחד על כל הארץ.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת הפטנט הזה, שמשגיח יכול לתת כשרות גם למה שנמצא ממנו - לא מדבר איתך 200 קילומטר – 20 קילומטר שיחלקו לאזורים.

שלי יחימוביץ': על זה אנחנו בכלל כאילו לא מדברים בדו"ח הזה.

שלי יחימוביץ': אני תיכף מסיים.

שלי יחימוביץ': אני דרך אגב חושב ואני רק צריך קצת ברשותך לפרש - - -

שלי יחימוביץ': אבל ממש בקצרה.

אלעזר שטרן: ברור.

אלעזר שטרן: למה לא מגיעים לבתי משפט?

אלעזר שטרן: אל תחשבי, כמו שאזרח מן השורה שייכנס רגע לחדר הזה יחשוב, שעבירות בכשרות זה שמוכרים שם חזיר.

אלעזר שטרן: יכול להיות שיש אחד-שניים כאלה, אני בטוח שאותם ייקחו לבית משפט.

אלעזר שטרן: איפה הבעיות של הכשרות?

אלעזר שטרן: שאנשים כן כשרים והרבנות רוצה דרישות שהם לא יכולים להוכיח אותן והן דרישות לא נכונות, למרות שהמקומות האלה כשרים.

אלעזר שטרן: ולכן הרבנות, למרות שבעל העסק אומר נראה אתכם תתבעו אותי, הם לא תובעים, בגלל שהם לא רוצים לפתוח את זה כדי שאנשים אחרים יבינו שיש מקומות כשרים בארץ בלי הרבנות.

אלעזר שטרן: בשורה התחתונה אני רוצה להגיד באמת משפט אחד.

אלעזר שטרן: תראו, אנחנו יושבים פה ונפגשים פה והתחושה שלי שהרבנות לא זורה לנו חול בעיניים, לא אכפת לה.

אלעזר שטרן: זה מונופול חזק, כוחני, של מיליונים, שזה על חשבון מדינת ישראל וצרכני הכשרות.

אלעזר שטרן: בסוף גם אזרחי מדינת ישראל משלמים על המזון שלהם.

אלעזר שטרן: על ההסעדה שלהם הרבה יותר ממה שצריכים לשלם וגם לא מקבלים כשרות.

אלעזר שטרן: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה חבר הכנסת אלעזר שטרן.

שלי יחימוביץ': אנחנו ניתן עכשיו רשות דיבור לסירוגין למוזמני הוועדה ולחברי הכנסת, כשחברי הכנסת הבאים שידברו אחרי הרב משה דגן – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, אחר כך אורח נוסף ואז חבר הכנסת ינון אזולאי.

שלי יחימוביץ': סליחה, לא ראיתי אותך, חבר הכנסת נגוסה.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': הרב משה דגן, מנכ"ל הרבנות הראשית, יו"ר משותף של צוות ההיגוי ליישום מסקנות הצוות לבחינת מערך הכשרות בישראל.

שלי יחימוביץ': היית גם מנכ"ל משרד הדתות?

משה דגן: לא, סמנכ"ל.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז אם אפשר לפני שאתה מפרט את התשובות לדו"ח המבקר, שתי סוגיות אקטואליות שלפתחנו, אחת זה פרשת יקבי ברקן, אם אתה יכול להתייחס לזה במילה.

שלי יחימוביץ': ברור שזה בד"ץ העדה החרדית, אנחנו יודעים, אבל בכל זאת התייחסות שלך לסיפור הזה.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, לפי פסיקת בג"ץ אנחנו רואים שכבר היינו אמורים להיות בעיצומו של הפיילוט לשינוי מערך הכשרות בישראל, אז אם אתה יכול לספר איפה הדבר הזה עומד.

שלי יחימוביץ': אנחנו אמורים להיות כבר כמה ימים אחרי.

אלעזר שטרן: ומילה טובה ממני לראשון לציון על התגובה המהירה בתחום הזה.

משה דגן: יישר כוח.

קריאה: כל הכבוד.

קריאה: הגיע הזמן.

אלעזר שטרן: מה שנכון נכון.

ינון אזולאי: מילה טובה לשטרן שאמר מילה טובה.

אברהם נגוסה: כן, כולנו מצטרפים.

משה דגן: טוב, שלום וברכה.

שלי יחימוביץ': מילה טובה לינון אזולאי, שאמר מילה טובה לאלעזר שטרן, שאמר מילה טובה על הראשון לציון.

ינון אזולאי: זה הימים של שלושת השבועות.

משה דגן: טוב, אז במשפט אחד לגבי יקבי ברקן.

משה דגן: כמובן שהרבנות מוחה על ההכללות שנעשו שם.

משה דגן: אנחנו חושבים שהאמירות שהם היו אמירות לא ראויות ולא צריך להוסיף.

אברהם נגוסה: השאלה מה עשיתם מבחינת סנקציה נגדם.

משה דגן: זו בדיוק הבעיה, שהרבנות היא לא רגולטור של הבד"צים הפרטיים.

משה דגן: הבד"צים הפרטיים הם עסקים פרטיים שאין לנו שום שייכות אליהם ושום רגולציה עליהם.

שלי יחימוביץ': והיית רוצה רגולציה עליהם בעולם תיאורטי?

משה דגן: אני אתייחס לזה בדברים, בסדר?

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': עכשיו לעניין הבג"ץ.

משה דגן: לעניין הבג"ץ, בג"ץ הגינות שלטונית זה בג"ץ שנדון בשנת 2004, נכון.

משה דגן: לטעמי הבג"ץ הזה התנהל בצורה לא נכונה, הוא עבר כמה וכמה ידיים.

משה דגן: נקראנו לישורת האחרונה, ששם בג"ץ למעשה בעקבות דו"ח ועדת ההיגוי של הרב מיכה הלוי, החליט שאנחנו אמורים ליישם את המתווה שהומלץ בוועדה עד יוני 2018.

משה דגן: הוועדה, ועדת הרב מיכה הלוי המליצה על צורת ההעסקה של המשגיחים באמצעות המועצות הדתיות, שלכאורה צורת ההעסקה הזאת הייתה - - -

שלי יחימוביץ': ישירה.

משה דגן: העסקה ישירה, כן.

משה דגן: צורת ההעסקה הזאת לטעמנו הייתה צורת העסקה פשוטה לכאורה, שלא הייתה אמורה לקחת הרבה זמן והיא הייתה יכולה לעמוד על מקומה, אלא מאחר שמדיניות הממשלה היא לא להרחיב את המגזר הציבורי, אז היינו, נדרשנו ונאלצנו במשך שנה שלמה לקיים דיונים מרתוניים מול משרד האוצר ומשרד - - -

שלי יחימוביץ': כלומר הממשלה לא רוצה שהם יועסקו ישירות, היא רוצה מן הסתם שהם יהיו עובדי קבלן, תן לי לנחש.

שלי יחימוביץ': כן?

משה דגן: אפשר להניח.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': לא ידעתי, שיערתי.

משה דגן: אני רוצה לומר שאחרי דיונים מאד ארוכים עם נציגי אגף תקציבים ובאמת בחנו הרבה מאד חלופות, כל החלופות שהיו אופציונאליות, הן מנויות בוועדה, אני לא רוצה להעלות את כולן באופציות, באמת כל אופציה נדונה בכובד ראש.

שלי יחימוביץ': ולאן התכנסתם?

משה דגן: ולבסוף הגענו להבנה שהדרך הנכונה היא להעסיק את המשגיחים באמצעות חברות לשירותי כוח אדם, אבל זה נשמע לכאורה לא טוב, שנייה, אני רק רוצה - - -

שלי יחימוביץ': פתרון גרוע ביותר, צריך לציין.

משה דגן: אז אני רק רוצה לומר כמה היבטים בצורת ההעסקה הזאת שהסכמנו עליה בסופו של דבר ולומר שלטעמנו, וזו גם החלטת מועצת הרבנות הראשית שהיא קיבלה את ההמלצה הזו, לטעמנו בנסיבות הקיימות זו צורת ההעסקה נכונה ואני אסביר.

משה דגן: מדובר פה בעצם במכרז ארצי.

שלי יחימוביץ': אתה אומר שהיא נכונה בלית ברירה.

שלי יחימוביץ': אתה היית רוצה שהם יועסקו ישירות במועצות הדתיות.

משה דגן: אז ברמה האישית וברמת הרבנות וזה בעצם - - -

שלי יחימוביץ': זה לא רק ברמה האישית, גם ברמה המערכתית.

שלי יחימוביץ': למה שיהיה קבלן שיגזור עליהם קופון?

משה דגן: אז אני בהחלט אומר שזו הייתה המלצת הוועדה וגם מועצת הרבנות הראשית כתבה בהחלטה שלה שהעדפה הראשונה היא העסקה ישירה באמצעות המועצות הדתיות.

משה דגן: זה נאמר ואני גם אומר את זה פה.

משה דגן: אבל נוכח מדיניות הממשלה ומשרד האוצר בעניין הזה, אנחנו היינו צריכים להגיע לאיזו שהיא הבנה על איזה שהוא מתווה שבאמת עושה שכל.

משה דגן: המתווה הזה שאני הולך להציג, יש בו הרבה מאד עקרונות שהם הולכים בעצם לפתור את הבעייתיות הזאת שקיימת היום בחברות כוח אדם או חברות קבלן או איך שהן מוגדרות.

משה דגן: מדובר פה בעצם באיזה שהוא מכרז - - -

שלי יחימוביץ': כן, זו רק דוגמא נוספת לאיך הממשלה במו ידיה מגדילה את מספר עובדי הקבלן במדינה.

שלי יחימוביץ': ממש דוגמא.

שלי יחימוביץ': עכשיו יתווספו עוד 3,000 עובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': 5,000.

משה דגן: הרבנות הראשית מצטרפת לדברים שאת אומרת, אבל עוד פעם, אנחנו חיים בתוך ממשלה ולרבנות הראשית אי אפשר לבוא כל היום בטענות אליה שהיא לא עושה או לא - - -

שלי יחימוביץ': למה, שמעת ממני טענות אליכם?

שלי יחימוביץ': במקרה הזה לא.

משה דגן: לא, לא, אני לא אומר את זה לך.

משה דגן: אני אומר מה שנשמע בחוץ זה שכביכול הרבנות לא מקדמת דברים.

משה דגן: צריך להבין, הרבנות אין לה שליטה מלאה על כל התחומים.

משה דגן: אנחנו חייבים לעבוד בממשק ובאינטגרציה עם יתר יחידות הממשלה כדי להגיע למתווה שהוא נכון.

משה דגן: משגיחי הכשרות במשך עשרות שנים עבדו בצורה פרוביזורית, בצורה שהיא בעצם מעוותת את צורת ההעסקה האמיתית שצריכה להיות.

משה דגן: היא גרדה לכך שהמשגיחים לא קיבלו שכר ראוי, היא גרמה לכך שלא היה מי שיפקח על המשגיחים כמו שצריך, שעוד מעט אני אדבר על זה.

משה דגן: אם היו נתונים בעצם להחלטות של בעל העסק – האם לשלם את המשכורת בצורה פורמאלית או לא פורמאלית, האם להפריש עבורם זכויות פנסיוניות או לא.

משה דגן: המשגיח היה בעצם במילים הכי פשוטות, במילים של העם – חשוף בצריח וזו האמת.

משה דגן: וכעת ההסדרה שאנחנו - - -

שלי יחימוביץ': כן, למרות שאתה בטח מודע לזה שזה דו כיווני.

שלי יחימוביץ': גם בעל העסק שתלוי מאד במשגיח, גם הוא מרגיש שהוא נתון למשהו מאד מאד שרירותי שיכול להיות גחמני כלפיו, להטיל עליו גזירות שהוא לא יכול לעמוד בהן, להיות תובעני מדי.

משה דגן: אז כמובן שצורת ההעסקה הזאת שלא הייתה תקינה, שכולם הסכימו שהיא לא הייתה תקינה, היא גרמה להרבה מאד עיוותים גם במערכת הכשרות, אין ספק.

משה דגן: ברגע שאנחנו נזהיר את צורת ההעסקה של המשגיחים, הרבה מאד מהליקויים שמנה פה נציג מבקר המדינה, כבר לא יהיו ואני אסביר.

משה דגן: אלף מדובר בחברה שתיבחר.

משה דגן: ארבע חברות אזוריות ייבחרו במסגרת מכרז ארצי שתפרסם הרבנות הראשית.

משה דגן: יהיו כמה עקרונות - - -

שלי יחימוביץ': מה שלא פותר שום בעיה.

משה דגן: שנייה.

שלי יחימוביץ': ברור שיהיה מכרז.

קריאה: אסור לך להעלות את זה על דל שפתיך, כוח אדם בכלל.

משה דגן: שנייה אחת, אני רוצה רגע לדבר על העקרונות.

שלי יחימוביץ': תיכף נשמע.

משה דגן: אנחנו מדברים על זה שהחברות הללו יהיו מחויבות לעמוד בכמה תנאי סף של יכולת כלכלית, של איתנות כלכלית, סליחה.

משה דגן: של ניסיון, של מחזור עסקי מסוים.

משה דגן: אנחנו מדברים על עקרונות ששכר המשגיחים לא יהיה נתון להחלטת אותה חברה, אלא יהיה שכר מינימאלי שייקבע על ידי - - -

שלי יחימוביץ': שייקבע בתנאי המכרז.

משה דגן: שייקבע בתנאי המכרז, בדיוק.

משה דגן: אנחנו מדברים על כך שהיום שכר המשגיחים או שכר העובדים במועצות הדתיות הוא נמוך מאד ואנחנו מתכוונים באמצעות החברות הללו לשפר את שכרן, כדי שיהיה - - -

שלי יחימוביץ': אוקיי - - - -

משה דגן: שנייה רגע, איזה שהוא פיצוי על הביטחון התעסוקתי לכאורה שקיים במועצות הדתיות.

משה דגן: אנחנו מדברים על כך שהחברות האלו יהיו נתונות לרגולציה מוקפדת גם של הרבנות הראשית וגם של מערך פיקוח מתוגבר שיהיה במועצות הדתיות.

משה דגן: היום על 15,000 עסקים במועצות הדתיות יש פחות מ-120 מפקחים וחלקם גם לא בתקן.

משה דגן: חלקם הם כאלה שעושים כמה תפקידים.

משה דגן: ההסכמות שלנו עם האוצר - שיתוגברו המפקחים לרמה של מפקח ל-40 עסקים, כך שבעצם יהיה פה איזה שהוא ממשק מול המשגיחים ומול המועצות הדתיות ומול החברה.

שלי יחימוביץ': מתי כל זה אמור לקרות?

שלי יחימוביץ': אתם כבר חורגים מהסד שהציב לכם בית המשפט.

משה דגן: אז זה בדיוק מה שהתחלתי לומר, שכדי לצאת למכרז שכזה דרושים הליכי חקיקה, יש פה גם כן היבטים נוספים שאנחנו צריכים להגיע אליהם מול החשב הכללי.

משה דגן: הפתרון הפשוט היה לכאורה יכול להתקיים, אבל מאחר שאנחנו הגענו בסוף התהליך הזה, אחרי דיונים מאד ארוכים שהיו מעורבים בהם בכירים מאד בממשלה, הגענו למתווה הזה, ביקשנו אורכה מבית המשפט כדי - - -

שלי יחימוביץ': מתי ביקשתם אורכה?

משה דגן: ב-28 ביוני ביקשנו אורכה מבית המשפט.

שלי יחימוביץ': קיבלתם?

משה דגן: עדיין אין תגובה מבית המשפט.

משה דגן: הארכה הזאת בעצם נדרשת כדי ליישם את המערך הזה בצורה נכונה.

שלי יחימוביץ': עד מתי ביקשתם אורכה?

משה דגן: כרגע בשלב הזה הארכה היא לחודש, כדי שאנחנו נוכל בחודש הזה לבוא עם תכנית עבודה מסודרת, כדי לבוא ולהראות איך באמת אנחנו מיישמים את ההחלטה הזאת לגבי ה - - -

משה דגן: ברשותך אני קוטעת אותך כאן.

משה דגן: אני מבקשת שתתייחס לדברים שנאמרו כאן על ידי מבקר המדינה.

משה דגן: סטנדרים שונים, תחושה של גחמנות.

משה דגן: כן, גם לסוגית יוקר המחייה.

משה דגן: אוקיי, אז לגבי המתווה הזה, הוא אושר כמו שאמרתי במועצת הרבנות הראשית, אחרי דיונים מאד ארוכים, 5 שעות של דיונים.

משה דגן: זה לא עבר בקלות.

משה דגן: כמובן שהרבנים חושבים שהדרך הנכונה להעסקה היא באמצעות מועצות דתיות, אבל אנחנו עובדים בממשלה ואנחנו חייבים להתקדם עם זה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, בוא נעבור נושא.

משה דגן: אני חייב לומר בסיפוק שוועדת ההיגוי שישבה במשך שנה שלמה וקיימה עשרות ישיבות, לרבות ישיבות עם ועדות משנה, הגיעה להמלצות שנותנות מענה מושלם על כל הליקויים שמנה פה מבקר המדינה, ואם את רוצה אני אמנה אותם אחד לאחד או שאני אדבר בנושאים.

שלי יחימוביץ': תתייחס לדברים המרכזיים.

משה דגן: אז דבר ראשון אנחנו מדברים על נהלים אחידים.

משה דגן: הנהלים האחידים בעצם יחייבו את כל הרבנויות המקומיות להתיישר על פיהם, כך שלא יהיה מצב ששני עסקים דומים במקומות שונים, תהיה להם שונות.

שלי יחימוביץ': ומי מוציא את הנהלים האלה?

משה דגן: הרבנות הראשית.

שלי יחימוביץ': ולמה זה לא קורה כבר?

שלי יחימוביץ': מה הבעיה?

משה דגן: אז אני אסביר.

משה דגן: מועצת הרבנות הראשית מסיימת את תפקידה-.

משה דגן: סליחה, נשיא המועצה מסיים את תפקידו בחודש הקרוב וגם המועצה מסיימת את תפקידה בחודשיים הקרובים.

שלי יחימוביץ': הרי לא השתנו נוהלי הכשרות בזמן הזה.

משה דגן: הכל בסדר.

משה דגן: נשיא המועצה חשב לנכון שזה לא יהיה ראוי שהוא יקבל פה החלטה לגבי דברים כל כך מהותיים בסיום הקדנציה שלו וזה עניין של סיום קדנציות.

משה דגן: בקדנציה הבאה, מיד כשימונה נשיא המועצה החדש, הרב הגאון הרב יצחק יוסף, הדו"ח הזה יוגש למועצה ויאושר בעזרת השם.

אלעזר שטרן: הוא לא עסק בזה חמש שנים?

משה דגן: שנייה אחת.

משה דגן: אני לא הפרעתי לך, אלעזר.

משה דגן: כרגע מה שקורה זה שהמועצה, בגלל הדחיפות של העניין מול בג"ץ הגינות שלטונית, המועצה אישרה רק את המתווה של העסקת משגיח מושגח.

משה דגן: העסקת המשגיחים שנמצאים בחברות ולגבי ה - - -

שלי יחימוביץ': אני חייבת להגיד לך שאני לא רואה בזה היגיון.

שלי יחימוביץ': הרי אתם אוצרים בידיכם, אתם אמורים לאצור בידיכם המון המון ידע שעובר מן הסתם מבעל תפקיד לבעל תפקיד.

שלי יחימוביץ': זה לא שמגלים עכשיו את אמריקה.

שלי יחימוביץ': לכן לגבש את הכללים הסטנדרטים, כללי כשרות לגבי כלל העסקים במדינת ישראל-.

שלי יחימוביץ': סליחה, אתה כל הזמן לוחש לו, תן לו.

שלי יחימוביץ': אני מניחה שהוא יודע לענות.

קריאה: אני יועץ.

שלי יחימוביץ': לא, התחושה הזאת שכאילו נפלה עליכם משמיים עכשיו גזרה חדשה, להמציא דיני כשרות אחידים לכל בעלי העסק.

משה דגן: לא, לא, ממש לא.

שלי יחימוביץ': וצריך לחכות לחדש שיגיע - - -

משה דגן: שלי, לא.

שלי יחימוביץ': זה אמור להיות בשלוף.

משה דגן: שלי, אז אולי כדאי שתשמעי על כל ההמלצות שהוועדה מדברת עליהן, כדי שתביני עד כמה שמדובר פה באירוע משמעותי וגדול.

משה דגן: עוד פעם, בואו נצא מנקודת הנחה שאנחנו מדברים פה על מערך השגחה שחולש על 15,000 עסקים במדינה, באמצעות 170 רבנויות מקומיות.

משה דגן: זה מערך, מגה מערך וזה לא איזה - - -קטנה - - -

שלי יחימוביץ': סליחה, אבל כאן מדובר ברמת חוזר מנכ"ל בעצם, אם אני מנסה להשוות את זה.

משה דגן: לא.

משה דגן: זה דורש חקיקה.

משה דגן: בהרבה מאד מההמלצות שלנו זה דורש חקיקה.

משה דגן: לצורך העניין הכפפת סמכות ה - - -

שלי יחימוביץ': מי עובד על החקיקה של זה?

משה דגן: היועץ המשפטי הראל, מול משרד המשפטים וזה חלק מתכנית העבודה שאנחנו אמורים להגיש לבג"ץ.

שלי יחימוביץ': ויש תזכיר חוק?

משה דגן: יש תזכיר חוק.

משה דגן: הדו"ח מעוכב גם על תזכירי החוק הרלבנטיים.

שלי יחימוביץ': תוכלו להעביר לנו את תזכיר החוק, שנצרף אותו למסמכים של הוועדה?

משה דגן: אנחנו נוכל להעביר לכם את הדו"ח יחד עם התזכיר-.

משה דגן: ופה הוא מוריד לי פה שאלה להנחתה.

משה דגן: צריך להבין כשאנחנו מדברים על תזכירי חוק, יש דברים שהרבנות רואה אותם לטובת מערך הכשרות, אבל יש את כל הגורמים האחרים שמנסים לחבל בעבודת הרבנות שם.

שלי יחימוביץ': מי זה הגורמים האחרים?

משה דגן: נניח שהתזכירים האלה לא יעברו בקלות.

שלי יחימוביץ': לא יעברו בכנסת, אתה מתכוון?

משה דגן: כן.

משה דגן: אני מניח שזה לא יעבור בקלות ועוד פעם, אני לא רוצה לפתוח על זה דיון, כיוון שבוא נאמר שזה הפידבק שאנחנו מקבלים.

משה דגן: אני מניח שזה לא יהיה פשוט להעביר אותם, אבל אין טעם להקדים את המאוחר.

משה דגן: ברגע שהתסקירים הללו יונחו על שולחן הכנסת, אז הדברים האלה יבואו ליידי ביטוי.

משה דגן: אז כשאנחנו מדברים על נהלים אחידים זה לא רק בנהלי הכשרות, מדובר גם כן על העניין הזה של כימות שעות, שכל עסק דומה במקומות שונים מקבל את אותן שעות השגחה שנקבעות לכל הארץ, שלא יהיה מצב שבמקום אחד זה נדרש כך ובמקום אחר אחרת.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים לסיים.

שלי יחימוביץ': שאלה נוספת.

משה דגן: אני רוצה לדבר על עוד כמה נקודות.

שלי יחימוביץ': תראה כמה דוברים יש.

משה דגן: אנחנו מדברים על אחידות בתשלום.

שלי יחימוביץ': ואני מניחה שעוד יהיו אליך שאלות גם בהמשך.

משה דגן: אוקיי, אני מניח.

שלי יחימוביץ': אז ממש בקצרה.

משה דגן: אנחנו מדברים על הסדרת תנאי המשגיחים, על אתיקה של המשגיחים, על בעיה של ניגוד עניינים.

משה דגן: על כל העניין הזה של משגיחים מוסמכים.

משה דגן: אגב, אני רוצה לציין פה שבארבע השנים האחרונות הרבנות הכשירה מעל 2,000 משגיחי כשרות.

משה דגן: לפי הבדיקות שעשינו מעל 80% ממשגיחי הכשרות בארץ היום הם מוסמכים, בשונה מהנתון של מבקר המדינה, כמו שאמרתי, מעל 2,000 שהוסמכו, לרבות משגיחות כשרות.

אלעזר שטרן: כמה?

אלעזר שטרן: תגיד את המספר.

משה דגן: הייתי צריך לחתום על תעודות מיוחדות למשגיחות כשרות.

אלעזר שטרן: כמה?

משה דגן: מי שניגש, ניגש.

משה דגן: מי שניגשה, סליחה, ניגשה.

אלעזר שטרן: 2,000 ניגשו.

משה דגן: אני חתמתי על 10 תעודות למשגיחות כשרות רק לאחרונה ועוד יש עוד הרבה יותר, ככה שגם באתר האינטרנט של הרבנות יש התייחסות גם למשגיחות כשרות.

משה דגן: אנחנו מעודדים את זה, מבחינתנו אין עם זה שום בעיה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז אני רוצה להבהיר את הנקודה הזאת.

שלי יחימוביץ': רגע חברים, מה זה הבלגן הזה?

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול לגבי הסוגיה הספציפית הזאת – אין מניעה שאישה תהיה משגיחת כשרות.

משה דגן: ממש לא.

שלי יחימוביץ': מי ששומעות אותנו עכשיו ורוצות להיות משגיחות כשרות, מה הן צריכות לעשות?

משה דגן: יש תנאים שהן צריכות לעמוד בהם ובחינה של הרבנות הראשית, זה הכל.

משה דגן: התנאים האלה, עובדה שהרבה נשים עומדות בהם והן ניגשות למבחנים ועוברות אותם בהצלחה.

שלי יחימוביץ': בעבר זה לא היה מן הסתם.

משה דגן: אני לא חושב שזה לא היה, אני חושב שלא ניתנה על זה הדעת.

משה דגן: כלומר אם מישהי הייתה מבקשת לגשת, לא נראה לי שהיו מסרבים לה, אבל לא הייתה על זה-.

משה דגן: עוד פעם, מה שחשוב לי לציין שהמלצות ועדת ההיגוי נתנו מענה לכל ויותר מהליקויים של מבקר המדינה.

משה דגן: עכשיו זה תהליך היישום.

משה דגן: בתהליך היישום אנחנו נציג לוח גנט מסודר שבא וקושר את כל ההליכים שאנחנו מתכוונים לעשות כדי ליישם את ההמלצות הללו בשטח.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': איזי, מה רצית להגיד?

איזי טנקמן: שני דברים.

שלי יחימוביץ': בקצרה.

איזי טנקמן: כן, ודאי בקצרה.

איזי טנקמן: דברים שפרסמנו לגבי שיעור ההסמכה של המשגיחים היו נכונים בעת הבדיקה, זה היה נכון לשנת 2016.

איזי טנקמן: אני שמח שבינתיים 50%, זה מה שאתה אומר?

משה דגן: 80%.

שלי יחימוביץ': נו, מיישמים את הדו"ח שלכם, מה אתה רוצה?

איזי טנקמן: כן, לכן אנחנו מאד שמחים.

איזי טנקמן: תוכל בבקשה לומר לי כמה משגיחות אכן מכהנות?

שלי יחימוביץ': הוא אמר, 10, לא?

משה דגן: לא, אני חתמתי לאחרונה על 10 תעודות.

משה דגן: אני לא יודע אם יש יותר.

משה דגן: לדעתי יש בין 20 ל-.

משה דגן: אני לא מיישם אותן.

משה דגן: אני מעביר אותן את ההסמכה.

משה דגן: הן ניגשות לרבנות.

משה דגן: אני לא דואג להן לעבודה, כמובן.

איזי טנקמן: אבל אנחנו גם המלצנו שתתנו רוח גבית לאפשרות הזאת.

משה דגן: אז במסגרת החברה שעליה עצם הוועדה המליצה, החברה יכולה להעסיק רק משגיחי כשרות מוסמכים ושם בהחלט, תנאי המכרז מציינים שהחברה יכולה בהחלט להעסיק גם משגיחות כשרות.

משה דגן: אין עם זה שום בעיה.

משה דגן: אנחנו לא אומרים דבר אחר ועושים אחרת.

שלי יחימוביץ': אוקיי, בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: גברתי יושבת הראש, אני קודם כל רוצה לומר תודה רבה על הדיון.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהדיון החשוב הזה כן צריך להיות בוועדה לביקורת המדינה ואני גם רוצה להסביר למה.

מיכאל מלכיאלי: צריך להגיד מילה טובה למנכל הרבנות משה דגן וליועץ המשפטי שלו הראל גולדברג, שאני הייתי ביחד איתם בהרבה ישיבות.

מיכאל מלכיאלי: הם עושים עבודה באמת טובה, קשה וקשה כי הם עצמם גם לא כל כך שלמים עם מה שהם עושים.

מיכאל מלכיאלי: הם היו רוצים לבוא עם תבנית אחרת לגמרי ולצערם הם לא משרד האוצר.

מיכאל מלכיאלי: הם סך הכל משרד שגם הוא יונק, כמו כל המשרדים, ממקום אחר גדול.

מיכאל מלכיאלי: אבל אחרי ההרצאה של אלעזר שטרן, אני כן רוצה לחדד משהו.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שכן צריך להשמיע את הקול שלך, גם כביקורת המדינה, אבל גם מעבר לזה.

מיכאל מלכיאלי: יושבים כאן נציגי המשגיחים - - -

שלי יחימוביץ': הם ידברו פה.

מיכאל מלכיאלי: כן.

מיכאל מלכיאלי: גם אני רוצה לומר להם משהו.

מיכאל מלכיאלי: בסוף בסוף מדובר בבני אדם.

מיכאל מלכיאלי: ביקורת המדינה יכולה לבוא, לכתוב ניירות ועוד ניירות וספרים והכל נכון.

מיכאל מלכיאלי: בסוף יש בני אדם שמפרנסים את הבית שלהם וזו צורת הפרנסה שהם מצאו לעצמם והם כרגע עומדים בפני שוקת שבורה שהם לא יודעים לאן הם הולכים.

מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת יש כאב גדול ותסכול בקרב המשגיחים והכאב הזה צריך להישמע כאן על השולחן ואני אומר את זה גם כנגד הרבנות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לצערנו לא מספיק מרימים קול נגד האם הנכון ואני חושב שבאמת הפושע האמיתי לאורך כל הדרך בסיפור הזה זה משרד האוצר, שפעם אחר פעם - - -

שלי יחימוביץ': אבל משרד האוצר גם מורכב מאנשים.

שלי יחימוביץ': מי הפושע שאתה מצביע עליו?

מיכאל מלכיאלי: מי שמשרד - - -

שלי יחימוביץ': כל עובדי משרד האוצר פושעים?

מיכאל מלכיאלי: לא, לא, אני מקווה שכולם יודעים למי אני מתכוון.

שלי יחימוביץ': לא, אז תגיד, כי אחרת, אם אתה לא אומר אז תטיל דופי בכל האחרים.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא.

מיכאל מלכיאלי: שנייה אני אגיד.

מיכאל מלכיאלי: כשפעם אחר פעם המנכ"ל ישב עם נציגי האוצר וגם אני ישבתי ועוד אנשים מש"ס ישבו ואנחנו דרשנו לדאוג לשכר שלהם ומתייחסים אליהם כמו עובדים דרג י"ג.

מיכאל מלכיאלי: ואיך אני יודע שזה כככה?

מיכאל מלכיאלי: לכו תראו את כל עובדי המועצות הדתיות איך הם נראים.

שלי יחימוביץ': אתה מתכוון לשר האוצר?

שלי יחימוביץ': לממונה על התקציבים?

שלי יחימוביץ': למי?

מיכאל מלכיאלי: שר האוצר לא עשה את מה שהוא צריך לעשות, כן.

מיכאל מלכיאלי: אם לשר האוצר היה יותר אכפת מהמשגיחים, הוא לא היה שולח אותם לאבדון מבחינה של פרנסה והם מתוך תמימותם מתגלגלים על הרבנות.

מיכאל מלכיאלי: מה אתם רוצים מהרבנות?

שלי יחימוביץ': אבל שר האוצר הוא חבר של יו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן והם - - - בהסתדרות, אז - - -

מיכאל מלכיאלי: יפה, יפה, ופה אני קורא להסתדרות, שיושבים כאן גם נציגים שלהם, שבמקום כל היום לחמם את כולם נגד הרבנות ונגד אנשים דתיים וחרדים משלנו ומהרבנות ולשלוח אוטובוסים ולעשות הפגנות, הגיע הזמן שההסתדרות תפרע את מה שהיא התחייבה בבחירות שלה.

מיכאל מלכיאלי: כן ניסנקורן והנציגים שלו, שאמרו שהם יהיו לצידם של המשגיחים.

מיכאל מלכיאלי: חוץ מלהוציא הודעות נגד הרבנות הראשית - - -

קריאה: חבר הכנסת מלכיאלי, סגן השר יצחק כהן הוא מש"ס.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא להפריע, סליחה.

מיכאל מלכיאלי: לא עושים כלום.

מיכאל מלכיאלי: לא הכריזו על סכסוך עבודה.

מיכאל מלכיאלי: לא עושים את ההפגנות שהם יודעים לעשות במקומות אחרים.

מיכאל מלכיאלי: חוץ מלהוציא מכתבים לרבנות הראשית, שאין להם היתרים ואין להם מידע לכלום - - -

שלי יחימוביץ': טוב, תן לאחרים לדבר.

קריאה: אבל יש לנו סגן שר במשרד האוצר, הוא יכל לדאוג לנו מבפנים.

מיכאל מלכיאלי: אני אענה לך גם על זה.

שלי יחימוביץ': רגע, רגע, מי מפריע פה?

מיכאל מלכיאלי: ואני רוצה להגיד לך, נכון - תפקידכם להגן פה על הרבנות ועל ההסתדרות, אין לי בעיה עם זה.

מיכאל מלכיאלי: אל תיגרר לשיח הזה.

מיכאל מלכיאלי: צריך להיות אמיתיים עם עצמנו.

מיכאל מלכיאלי: הרבנות היא כבולה.

מיכאל מלכיאלי: הרבנות רצתה הרבה יותר - - -

קריאה: נשתף כוחות כולנו ביחד.

שלי יחימוביץ': סליחה, חברים, אני מבקשת לא להתפרץ.

מיכאל מלכיאלי: אל תלך למקום שרוצים להעמיד אותנו אחד מול השני.

מיכאל מלכיאלי: אל תהיה שם.

מיכאל מלכיאלי: נכון שאתה מגיע מההסתדרות, אבל אל תהיה במקום הזה.

מיכאל מלכיאלי: כולנו באותה סירה ותאמין לי, היה יותר קל למשה דגן להגיד - - -

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת - - -

מיכאל מלכיאלי: לא רוצה להתעסק עם זה ואז בד"ץ היה מגיע, מה הוא היה מביא לך?

מיכאל מלכיאלי: מה הוא היה מביא לך?

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת מלכיאלי, תודה.

מיכאל מלכיאלי: לא, אני חייב לסיים, ברשותך.

שלי יחימוביץ': אז תסיים.

מיכאל מלכיאלי: לכן אני מבקש מכל מי שיושב כאן סביב השולחן, בעיקר מנציגי ההסתדרות, שהבטיחו לכם הבטחות ולא מקיימים את זה ואתם מתגלגלים עליהם סתם.

מיכאל מלכיאלי: זה חילול השם שאין כמותו, שאתם צריכים להתנגח אחד בשני.

מיכאל מלכיאלי: זה ביזיון ואסור לכם להיות במקום הזה.

מיכאל מלכיאלי: להתאחד ולאחד כוחות ואני בטוח שגם את תסייעי בדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: ללכת למשרד האוצר ולהגיד תפסיקו להתעמר במשגיחים האלה.

מיכאל מלכיאלי: התעמרתם בהם 70 שנה, אתם מתעמרים בקוורנים, בבלניות, בכל נושאי המשרות של הכשרות.

מיכאל מלכיאלי: די לשסע הזה בעם ודי לשסע הזה, לקחת את העובדים הכי מסכנים ולהפוך אותם להיות עוד יותר מסכנים.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': הדיון שלנו נע ככה בין הדברים שקרו כאן ועכשיו לבין מבקר המדינה, שהתפיסה שלו היא יותר רוחבית, אבל זה מטבע הדברים.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא יכולים להתעלם - - -.

שלי יחימוביץ': נמצא כאן העיתונאי אוריה אלקיים שחשף את הפרשה ביקבי ברקן.

שלי יחימוביץ': אוריה, בוא תן לנו תקציר של הסיפור וגם כיוון שאני מניחה שאחרי שחופשים סיפור כזה אז מגיעים עוד הרבה הרבה ריקושטים אחרים בהמשך לעיתונאי שחשף, אז תן לנו תמונת מצב מה אתה יודע על מה שקורה עכשיו.

אוריה אלקיים: טוב, קודם כל - - -

שלי יחימוביץ': קודם כל כל הכבוד על הסיפור.

אוריה אלקיים: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': סיפור עיתונאי, חשוב, שהאיר וחשף בעיה, יצר הד ציבורי.

שלי יחימוביץ': נקווה שגם יביא לשיפור המצב.

אוריה אלקיים: לשיפור המצב לא רק ביקבי ברקן, כי ממה שאנחנו מתבשרים המצב שם השתפר.

אוריה אלקיים: כמובן שזה דורש מעקב תמידי, לא רק בשנה הקרובה אלא מבחינתי אני אבדוק מה קורה ביקבי ברקן גם בעוד 10 שנים, כשיהיה "קל" לכאורה להתנכל או לבוא חשבון עם אותם עובדים שהעיזו לדבר.

אוריה אלקיים: אבל בגדול מה שאנחנו פרסמנו זה שבלחץ בד"ץ העדה החרדית החליט המנכ"ל של יקבי ברקן להעביר אותם מתפקידיהם במחלקות ייצור היין.

אוריה אלקיים: כלומר מבחינתו, בגלל שהם לא יהודים מספיק, בגלל הבד"ץ, בגלל שהם לא יהודים מספיק, הם צריכים היו ללכת לתפקידים אחרים.

אוריה אלקיים: נקרא לזה תפקידים עורפיים, שאין בהם שום מגע עם היין והמנכ"ל פשוט נעתר לכל הבקשות הללו של הבד"ץ והוא נימק את זה במילים ביזנס זה ביזנס, גם כשבכו לו העובדים והסבירו לו שהם מרגישים - - -

שלי יחימוביץ': אני רק מפסיקה אותך, ואז הוא נאלץ להבין שביזנס זה ביזנס ואם יש לחץ ציבורי כל כך חזק מכל קצווי הקשת הפוליטית שרואה בזה מעשה מגונה של גזענות קשה, אז יכול להיות שזה יעלה לו אפילו יותר ואז הם נסוגו מן הסתם.

אוריה אלקיים: כן, ולכן אני מסרב להתרגש מההתקפלות הזו של יקבי ברקן, כי להבנתי גם מהתגובות שהוציאה גם קבוצת טמפו באמצעות הדובר שלה, רני יהב וגם היקב, וגם משיחות שאני מקיים עם אנשים בחברה, זה בסך הכל רתיעה מההד הציבורי ומהסערה התקשורתית והציבורית.

שלי יחימוביץ': כן, אפילו אני קיבלתי ווטסאפ מרני רהב, אלוהים יודע למה.

שלי יחימוביץ': זה כנראה בגלל פוסט שהעליתי בפייסבוק, אבל אין ספק שהייתה שם פעילות יחסי ציבור מוגברת ביותר, נוכח הסיפור הזה.

אוריה אלקיים: כן.

אוריה אלקיים: ולכן צריך לומר שגם ארבע שעות לפני שבעצם קבוצת טמפו חזרה בה והחליטה להחזיר את העובדים לקווי ייצור מחלקות היין, במכתב שכתב המנכ"ל לעובדים, הוא בעצם קודם כל מכחיש את הסיפור וקרא לו – איך הוא אמר – שקרי וחסר אחיזה במציאות ולא משנות ההקלטות, ולא משנות הדמעות של אותם עובדים אומללים, שבסך הכל רצו להמשיך לעבוד בעבודה שהם הורגלו לה 11 שנים.

אוריה אלקיים: עכשיו שלי זה חשוב, המנכ"ל דגן, שבעצם הרבנות לא חשודה פה בשום מעורבות בסיפור הזה ספציפית, בשונה צריך לומר מסיפורים אחרים שפרסמנו, גם עם המוהלים וגם עם אפליית יהודי אתיופיה ברישום נישואים בפתח תקווה.

אוריה אלקיים: כלומר הרבנות הייתה מעורבת ומעורבת בהרבה ממה שסובלים - - -

שלי יחימוביץ': לא במקרה הזה.

אוריה אלקיים: כן, לא במקרה הזה, צריך לומר.

אוריה אלקיים: יהדות אתיופיה סובלת מהממסד הדתי - - -

קריאה: מבחינה - - - חשוב לומר.

אוריה אלקיים: כן.

אוריה אלקיים: יהדות אתיופיה סובלת מהממסד הדתי במדינת ישראל, אבל לא הפעם, כלומר בד"ץ.

אוריה אלקיים: ואת שאלת את מנכ"ל הרבנות מה היא עמדתו בנוגע לחקיקה כלפי בד"צים, והוא הבטיח להשיב על זה ואני כעיתונאי הייתי מאד שמח לשמוע מה היא תשובתו.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': יש לך מושג מה קורה שם עכשיו?

אוריה אלקיים: כן.

אוריה אלקיים: בני העדה האתיופית חזרו לתפקידיהם המקוריים ביקב, לאחר שיחה מתנצלת של אחד מהבכירים ביקב.

אוריה אלקיים: ממה שאני מבין ואני מבצע איתם שיחות על בסיס יומי ואפילו על בסיס שעתי לעתים, אני מבין שבינתיים הכל בסדר, הכל כשורה ונמשיך לעקוב, לראות שאכן כך.

שלי יחימוביץ': אנחנו רק נדגיש דבר שהוא ידוע פה לכל הנוכחים, שבלי הכשר של הרבנות, ממילא בד"ץ העדה החרדית לא נכנס.

שלי יחימוביץ': - - - נוספת.

אוריה אלקיים: כן, ההכשר של הרבנות הוא הקרקע.

אוריה אלקיים: צריך לומר שברקן נעזרים, כמובן יש להם גם את מותגי הכשרות חתם סופר, יש להם גם את בית יוסף, בד"ץ העדה החרדית.

אוריה אלקיים: הם עשו הכנה במשך כשנה וכחלק מההכנה הזו להכשיר את היקב, הם דרשו את הזזת העובדים.

אוריה אלקיים: צריך לומר שהעובדים נפגעו מעוד דבר.

אוריה אלקיים: הם אומרים שהם הרגישו, שהרי בד"ץ העדה החרדית כחלק מההוראות שלהם להכשיר את היקב, שפכו אלפי קו"ב של מים כדי לשטוף את כל המכולות ואת כל המקומות הללו שבני העדה האתיופית נגעו בהם וזו אולי ההשפלה הגדולה ביותר.

שלי יחימוביץ': פשוט שפכו יין.

אוריה אלקיים: כן.

אוריה אלקיים: גם שפכו יין – אחד מהעובדים מספר על 2,000 ליטרים יין שנזרקו כי הוא נגע באזור.

שלי יחימוביץ': כי הוא נגע בידיים הטמאות שלו.

אוריה אלקיים: שמענו את יושב ראש ועד העובדים - - -

קריאה: אבל - - - הראשון לציון בנושא.

שלי יחימוביץ': הזכרנו כבר.

אוריה אלקיים: בסדר, אנחנו הזכרנו אותו.

אוריה אלקיים: אין צורך שוב.

שלי יחימוביץ': מה כל פעם, כל חמש דקות נזכיר ונגיד ש - - -

קריאה: זו אמירה של הרב הראשי, שיצא חוצץ כנגד כל ה - - -

שלי יחימוביץ': אבל אני לא יודעת אם אתה מקשיב לדיון כאן, אבל - - -

אוריה אלקיים: קובי, אולי תלחש פחות למנכ"ל ואז גם תקשיב.

קריאה: בגלל ש- - - חוזר על עצמו פעמיים, אז זאת הסיבה שהזכירו עוד פעם.

אוריה אלקיים: צריך לומר שחלק מההשפלות ובאמת חשוב למנות אותן- האחת זה אותו ניפוץ בקבוק בפניו של עובד שהעיז לגעת בבקבוק יין.

אוריה אלקיים: השנייה היא כמו שהזכרתי בקצרה, שפיכת אלפי קו"ב של מים כדי לטהר את המכולות שבני העדה האתיופית העזו בכלל להתקרב אליהן ולגעת בהן לאורך השנים.

שלי יחימוביץ': זה נורא.

אוריה אלקיים: והדבר השלישי זה באמת הדלתות והשערים שהקימו ביקב.

אוריה אלקיים: ואיך אמר, הרבה חומרים נשארו על רצפת חדר העריכה מטבע הדברים.

שלי יחימוביץ': זה כל כך משפיל וזה כל כך אכזרי.

אוריה אלקיים: יש שם הצעה של המנכ"ל להקים מחלקה יבשה ומחלקה רטובה, או בשפה שלנו, מחלקה שבה בני העדה האתיופית יוכלו להתקרב אליה ומחלקה שבה הם לא יוכלו להתקרב אליה – המחלקה הרטובה – היא הייתה אמורה להיות אסורה, אבל אני מאד שמח וזו שמחה ענקית שבעקבות הסיפור הזה הם חזרו, ואני עדיין מסרב לקבל את ההתנצלות, כי אם הסיפור הזה לא היה מתפרסם אז הם היו ממשיכים והם לא היו מבינים שהם עשו טעות.

שלי יחימוביץ': לא רק זה, בהתחלה הוא גם הוכחש ואחר כך היה גמגום והסברים ורק כשהלחץ גבר מאד אז - - -

אוריה אלקיים: איומים בחרמות וכאן צריך לציין שגם האיום של שר הכלכלה למנוע מהם השתתפות בתערוכות יוקרתיות בחו"ל ודברים מעין אלה, זה בין הדברים שבאמת השפיעו על ההחלטה של יקבי ברקן.

שלי יחימוביץ': בהחלט.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אולי ניתן לעורך הדין.

שלי יחימוביץ': איך שאתה רוצה.

שלי יחימוביץ': תגיד לי כשתרצה לדבר.

ינון אזולאי: אין בעיה, בסדר.

שלי יחימוביץ': כן, בבקשה, תציג את עצמך.

אווקה קובי זנה: גברתי יושבת הראש, אני עורך הדין זנה ממשרד המשפטים, ראש היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות.

אווקה קובי זנה: כן, אחרי 70 שנה מדינת ישראל הבינה שהגזענות הממסדית מושרשת וקיימת.

אווקה קובי זנה: ברשותך גברתי אני רוצה קודם כל כמובן לברך את אוריה.

אווקה קובי זנה: בנוסף להצטרפות לדברים של הראשון לציון אני מסרב לקבל את גלגול האחריות או הימנעות מאחריות בטענה שאנחנו לא מפקחים ושאנחנו לא רגולטורים, ששמעתי מחברי ברבנות.

אווקה קובי זנה: לא יכול להיות מצב שגוף ממשלתי, הרבנות הראשית, שעד היום אני לא יודע מה בכוונתה לעשות נגד בד"ץ העדה החרדית.

אווקה קובי זנה: במקרה הזה, גברתי, נוצר מצב או קרקע פורייה, אולי נוח לנו לגלגל את האחריות על בד"ץ העדה החרדית.

שלי יחימוביץ': אז מי אחראי?

אווקה קובי זנה: האחריות קודם כל - - -

משה דגן: תמיד הרבנות, בכל דבר.

אווקה קובי זנה: אז אני אומר - - -

שלי יחימוביץ': תנו לו לדבר.

שלי יחימוביץ': מה אתם רוצים פה, שכולם יתחנפו וישבחו?

שלי יחימוביץ': זה דיון בוועדה.

שלי יחימוביץ': תנו לאנשים לדבר.

אווקה קובי זנה: אני אומר שאני הייתי הראשון בשידור לברך את האמירה והגינוי הערכי, אבל - - -

שלי יחימוביץ': מערכתית מה אפשר לעשות?

שלי יחימוביץ': מה עושים עם בד"ץ העדה החרדית, עם כל הכשרויות הפרטיות האלה.

אווקה קובי זנה: אז אני אומר, קודם כל גם בד"ץ העדה החרדית גברתי, אומרים בפירוש שהם פועלים על פי הנחיות הרבנות הראשית.

אווקה קובי זנה: עכשיו אני אומר גברתי, שנייה, רגע - - -

קריאה: הכי - - -

אווקה קובי זנה: הם אומרים את זה.

אווקה קובי זנה: הם אומרים את זה.

משה דגן: כי הם רואים שזו קרקע נוחה לחבוט בה.

אווקה קובי זנה: גם אני בקשר עם חברי ברבנות, מבקש לקבל את ההנחיה הקובעת והמחייבת של מועצת הרבנות ראשית בקשר לקביעת היהדות של יהודי אתיופיה.

אווקה קובי זנה: כרגע לא קיבלתי.

אווקה קובי זנה: קיבלתי מסמך משנת 1984 של מועצת הרבנות, שהיא מטילה ספק גורף ביהדות יהודי אתיופיה ואני לא יודע אם - - -

שלי יחימוביץ': מתי קיבלת אותו, עכשיו?

אווקה קובי זנה: אני קיבלתי מהאזרחי לקראת הדיון.

אווקה קובי זנה: אפשר להעביר אותו.

שלי יחימוביץ': תעביר לנו אותו.

אווקה קובי זנה: זה המסמך שמטיל ספק - - -

קריאה: זה מה שהרב עובדיה אמר?

אווקה קובי זנה: לא הרב עובדיה יוסף.

שלי יחימוביץ': ממתי המסמך?

אווקה קובי זנה: משנת 1984.

אווקה קובי זנה: גברתי, יש לי דברים להגיד ואני אשמח אם אני אוכל להגיד.

אווקה קובי זנה: בכל זאת, אני נציג רשמי של ממשלת ישראל בנושא מניעת גזענות ואני רוצה להגיד את זה.

אווקה קובי זנה: גברתי, המסמך הזה לא רק מפעיל את הבד"צים, ששם באמת זה שוק פרוע, אין פיקוח, כל אחד יכול להקים בד"ץ.

אווקה קובי זנה: שווי בעינייך, גברתי, שמשרד הבריאות לא יפקח על אף גורם מרפאתי, כי אין לו סמכויות.

אווקה קובי זנה: בנוסף לזה אנחנו גם נתקלנו ואנחנו נתקלים באפליה של משגיחי כשרות, באפליה של נותני שירות - - -

שלי יחימוביץ': של יוצאי אתיופיה.

אווקה קובי זנה: גם של יוצאי אתיופיה, אבל גם תחת פיקוח הרבנות.

אווקה קובי זנה: אני אומר ואני קיבלתי עשרות פניות בקשר למסמך הזה, גברתי.

אווקה קובי זנה: מי שהטיל ספק ביהודי אתיופיה הוא הגורם, וזה מועצת הרבנות הראשית, שיכולה למנוע את המשך ההתנהלות הזאת ואני קורא כאן לרבנות הראשית, למועצת הרבנות, בנוסף לאמירות הערכיות, לכנס בהקדם את המועצה ולבטל את אותו חטא קדמון שכרגע מטיל ספק בקהילה שלמה.

אווקה קובי זנה: עכשיו אני מצטרף כאן לברכה בקשר לשר הכלכלה ולמנכ"ל משרד הכלכלה, שבאמת האמירה שלהם ולא רק האמירה, גם צעדים שהם נקטו, הובילו לשינוי המצב.

אווקה קובי זנה: אנחנו אחרי הסערה הציבורית במשרד המשפטים בוחנים מערכתית איך בכל זאת להשריש נורמות וערכים בכל התעשייה ואנחנו נמצאים בעבודה בנושא הזה.

אווקה קובי זנה: גברתי, אני אומר בנושא הזה שהטלת הספק ביהדות יוצאי אתיופיה היא לא רק בדת.

אווקה קובי זנה: זה נמצא במניעת קבלה למערכת החינוך, בהעסקת מורים יוצאי אתיופיה, בעובדים שנפגעים ובכל תחומי החיים.

שלי יחימוביץ': הגזענות הזאת מתרחשת בכל תחומי החיים.

שלי יחימוביץ': אגב, גם בעולם החילוני.

אווקה קובי זנה: תפקידי גם לדבר על הגזענות הממסדית.

אווקה קובי זנה: אנחנו עוסקים – ופה חשוב לומר שוב, הלחץ הציבורי והמודעות הציבורית פה עשתה את שלה.

אווקה קובי זנה: הגזענות היא רבה, היא מורכבת, היא קשה, היא מושרשת, אבל צריך להגיד את הדברים.

אווקה קובי זנה: אני כעובד ציבור אומר אנחנו לא יכולים לגלגל אחריות, לא יכולים להתנער מאחריות ומועצת הרבנות יכולה להתכנס ולבטל את החרפה הזאת ממש בבוקר.

שלי יחימוביץ': אתה רוצה להשיב על זה, אבל בקצרה?

משה דגן: אלף לגבי הרגולציה על גופי הכשרות, לפי חוק איסור הונאה בכשרות, הרבנות היא הרגולטור על הרבנויות המקומיות, על הכשרות הממלכתית.

משה דגן: אין לנו שום סמכות חקיקתית להפעיל רגולציה על גופים פרטיים.

משה דגן: למעשה בעלי העסקים הם אלה שמחליטים לפי שיקולים עסקיים שלהם אם לקחת גוף כזה או אחר, כמו שלוקחים בד"ץ כזה או אחר ולנו אין שום יכולת לאכוף עליו את הנושא הזה.

משה דגן: לגבי הנושא של רבנות יהדות אתיופיה, אני רוצה לומר שבתפקיד הקודם שלי, בתקופה שכיהנתי כסמנכ"ל המשרד לשירותי דת, אנחנו הוצאנו נוהל מאד מאד סדור לגבי כל הנושא של בירור יהדות ליהודי אתיופיה.

משה דגן: זה נוהל שהוא רלבנטי רק ליהדות אתיופיה, ששם קבענו כללים מאד מאד רכים בגלל הנסיבות המיוחדות של היהדות הזו, שאין להם מסמכים שהם יכולים להציג בתהליך רישום הנישואין לגבי הוכחת יהדותם.

משה דגן: מעולם לא נאמרה שום אמירה גורפת ובפרקטיקה אנחנו יודעים שכל הרבנים הראשיים לדורותיהם באו ואמרו שכל האמירות הללו וההכללות הללו שמדברות על יהדות אתיופיה, הם אמירות לא ראויות ואנחנו פועלים מאד אינדיבידואלי.

משה דגן: כל מקרה לגופו.

אווקה קובי זנה: אדוני, יש מסמך, אם אתה אומר ש - - -

משה דגן: זה מאד ישן והוא לא רלבנטי.

משה דגן: הוא לא תקף.

אווקה קובי זנה: אם הוא לא תקף, צריכה להיות החלטה.

אווקה קובי זנה: אותה מועצה שאסרה או שהיטלה ספק, היא זו שצריכה להתכנס.

אווקה קובי זנה: לא רבנים, לא אמירות ולא דברים שאגב אנחנו יודעים שהמר"ן עובדיה יוסף זצ"ל אמר את הדברים בצורה ברורה וביטל את הדבר הזה, אבל הוא לא ביטל במסגרת מועצת הרבנות הראשית.

אווקה קובי זנה: זה ידוע.

אווקה קובי זנה: עכשיו אני אומר בקשר לפיקוח, הרי אתם נותנים אישור לבד"ץ העדה החרדית גם ש - - -

משה דגן: ממש לא.

אווקה קובי זנה: אתם מפקחים עליהם ואני אומר האם אין לכם אפשרות למשל, כשיש - - -

משה דגן: אתה מדבר על מוצרי ייבוא - - -

שלי יחימוביץ': חברים אני מבקשת להפסיק את הדו שיח הזה.

שלי יחימוביץ': אני אשאל אתכם יותר בפשטות.

שלי יחימוביץ': זה המסמך האחרון שיצא.

שלי יחימוביץ': נכון שהוא משנת 1984 ונכון שהמדיניות שלהם היא שונה והסברת הפנים שלכם היא אחרת, גם של הרבנים וגם של מועצת הרבנות, אבל כיוון שזה המסמך האחרון והרשמי שפורסם, הוא מתנוסס כמו דגל שחור מעל הכל.

שלי יחימוביץ': לכן אני שואלת אם אין אפשרות לתרגם את המדיניות המילולית והמעשית שלכם לכדי מסמך חדש, שיתקן את העוול שבמסמך הזה.

משה דגן: אלף אני חושב שברגע שמועצת הרבנות הראשית אימצה את תהליך בירור היהדות של יהדות אתיופיה, היא למעשה גם אמרה שם והתייחס להיבט הזה.

משה דגן: אני אבדוק את זה בפרוטוקולים וככל שיש צורך אנחנו נעביר את זה למועצה.

משה דגן: זה לא מתפקידי, אבל בהחלט אני אעשה את זה מול מזכיר המועצה ואנחנו נטפל בזה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': הדובר תני פרנק נמצא פה?

שלי יחימוביץ': תני פרנק, ראש תחום דת ומדינה בתנועת נאמני תורה ועבודה.

שלי יחימוביץ': אחר כך אני ארצה לשמוע את העובדים.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אזולאי, מתי שתרצה תגיד לי ואני אתן לך את רשות הדיבור.

שלי יחימוביץ': בבקשה, תני.

תני פרנק: טוב, תודה.

תני פרנק: קודם כל אנחנו מודים על הדיון, גם לחבר הכנסת שטרן וגם ליושבת ראש הוועדה.

תני פרנק: אנחנו ננסה להביא כאן קצת את הקול של צרכני הכשרות.

תני פרנק: פשוט לפעמים לא נמצא שם.

תני פרנק: אנחנו כמובן בעד שיפור התנאים של המשגיחים, כמה שאפשר.

תני פרנק: אנחנו בעד שיפור מערך הכשרות ואני אתייחס עוד מעט למתווה, אבל לפעמים שוכחים שיש צרכני כשרות שהם הנפגעים הראשונים, העיקריים לדעתי ממערך הכשרות הנוכחי.

תני פרנק: לא סתם הנתונים מגיעים למצב שבו אנשים מפקפקים בכלל האם הם יכולים לאכול כשר ברבנות ואני חושב שזה גם מה שהוביל בסוף למהלך של צוהר, שביקשנו להקים אלטרנטיבה כדי לייצר כשרות אמיתית.

תני פרנק: אני לא מייצג אותם, אין לי מניות בצוהר, אבל לתחושתי ומהשיחות שלי אם בעלי עסקים שמגדירים לפעמים את הכשרות כפרוטקשן לכל דבר, כשבאים ומשנים להם דרישות תוך כדי, ויש כאן עסקים שחלק מהמועצות הדתיות המיוצגות סביב השולחן נמצאים בתחומן, אני חושב שאין ספק שקודם כל זה טוב שהרבנות הלכה – אמנם בלחץ בג"ץ – אבל לכיוון של משתווה חדש שאמור לשפר את הכשלים.

תני פרנק: טוב שמבקר המדינה בנק וטוב שהכנסת עוסקת בזה.

תני פרנק: רק נתון אחד מאיזה שהוא סקר שנערך עבור מיזם יהדות לכולנו מדצמבר 2017.

תני פרנק: הייתה שם שאלה - שאלו את הציבור היהודי האם התנהלות הרבנות בנושא הכשרות גורמת לך להתקרב או להתרחק מהיהדות.

תני פרנק: אין לי שום השפעה על הנתונים של הסקר.

תני פרנק: עלה ש-54% חושבים שההתנהלות בנושא הכשרות מרחיקה או מרחיקה מאד אותם מהיהדות.

קריאה: זהו?

תני פרנק: רגע.

תני פרנק: 31% לא משפיעה בכלל, אז אני שמח שלפחות גם אין השפעה על חלק מהאנשים.

תני פרנק: ו-15% בלבד מרגישים שהרבנות מקרבת אותם.

תני פרנק: אני שמח שהתשובה היא – זהו, כנראה הציפיות שלנו נמוכות.

תני פרנק: הציפיות שלי שהתשובה תהיה שהרבנות, בטח בנושא הכשרות, מקרבת כמה שיותר אנשים ליהדות.

תני פרנק: אז קודם כל זו אינדיקציה שאני חושב שכדאי לקחת אותה בחשבון.

שלי יחימוביץ': תשמע, לא נעים לי להגיד לך, אבל אני חושבת שאם הייתה שאלה האם ההתנהגות של הפוליטיקאים מעודדת אותך לרצות להיות פוליטיקאי או מקרבת אותך לפוליטיקה, התשובה הייתה אפילו יותר גרועה.

תני פרנק: אני לא אחראי על ניסוח השאלות.

תני פרנק: זה הנתון שקיבלתי.

שלי יחימוביץ': כן, אבל ברור לך שזה - - -

תני פרנק: אין בעיה, יש עוד נתונים.

שלי יחימוביץ': האם עובדי חברת חשמל וכן הלאה וכן הלאה.

תני פרנק: אני אשמח שנשווה את זה למקומות אחרים, אבל לפחות הנתונים האלה כבר אומרים דרשני, לדעתי.

תני פרנק: לגבי המתווה של הרבנות, אנחנו יצאנו ואני עדיין חושב שהמתווה הנוכחי, לצערי לא אומץ במועצת הרבנות כלשונו וככתבו.

תני פרנק: אנחנו היינו שמחים מאד אם מועצת הרבנות הייתה מאשרת את כל המתווה.

תני פרנק: מה שאושר מהמתווה בסוף זה רק הנושא של העסקת המשגיחים, ושוב, לצערי אני חושב שזה רק בגלל שבג"ץ עמד כאן על הפרק ונתן צו מוחלט.

שלי יחימוביץ': לא, לא, הוא לא דיבר רק על זה.

שלי יחימוביץ': הוא דיבר על סטנדרט כולל - - -

תני פרנק: נכון, אבל זה לא מה שמועצת הרבנות אישרה.

תני פרנק: עד עכשיו מועצת הרבנות אישרה רק את נושא העסקת המשגיחים.

תני פרנק: זה הדבר היחיד שמועצת הרבנות אישרה באופן פורמאלי.

תני פרנק: אני מבין שיש נכונות ורצון לייצר כללים אחידים ואנחנו בעד לחלוטין, אבל לצערי - - -

שלי יחימוביץ': מה מבחינתך בעיית הליבה?

שלי יחימוביץ': גם בדו"ח המבקר סוגיית המשגיחים היא סוגיה דרמטית על כל ההשלכות שלה.

שלי יחימוביץ': הרי זה לא כל כך מפתיע שזה הדבר שהם הלכו אליו.

שלי יחימוביץ': זה לא מוזר.

תני פרנק: לא, אני חושב שסוגית המשגיחים היא דרמטית מאד ואני מסכים שזה טוב שאנחנו הולכים למודל של תאגידים.

תני פרנק: אני חושש שמודל של תאגידים בלי תחרות, בלי פיקוח, בלי רגולציה מסודרת, למשל אם היינו מכניסים את הבד"צים כתאגידים אז - - -

קריאה: כוח אדם - - -

תני פרנק: לא חייב להיות אגב כחברת כוח אדם, זה יכול להיות גם מלכ"ר.

תני פרנק: הוא יכול גם להיקבע בתנאי המכרז.

קריאה: יש התייחסות לרגולציה מסודרת.

שלי יחימוביץ': חברים, סליחה.

תני פרנק: אני לא אחראי למתווה, אבל אם ייקבעו לפחות תנאים שבהם גם הבד"צים יוכלו להיכנס תחת הרגולןציה של הרבנות, אני מאמין שזה גם יתרום מאד לפיקוח ולהימנעות של מקרים כאלה.

שלי יחימוביץ': ומה אם יגידו לא רוצים?

תני פרנק: אפשר לקבוע.

שלי יחימוביץ': זה באמת גופים פרטיים, הם עושים כעולה על רוחם והם לא סופרים את ה - - -

תני פרנק: הם עושים כעולה על רוחם כל עוד אנחנו מאפשרים להם לעשות את זה.

שלי יחימוביץ': כלומר אתה חושב שכל הבד"צים הפרטיים צריכים להיות כפופים לרגולטורים?

תני פרנק: אני חושב שאם הרבנות תלך למודל של תאגידים עם תחרות ביניהם, שלא רק יספקו את העסקת המשגיחים אלא יספקו גם את הכשרות בעצמם, אבל יפוקחו על ידי המועצות הדתיות או על ידי גוף פיקוח הכשרות של הרבנות הראשית, תהיה רגולציה אמיתית וגם צוהר יוכלו להיכנס לשם וגם הבד"צים, אז תהיה רגולציה אמיתית ואפשר יהיה למנוע דברים כאלה.

שלי יחימוביץ': אגב צוהר הוזמנו ולא רצו לבוא והוועדה לביקורת המדינה יכולה לחייב רק גופים פורמאליים השם מפוקחים על ידי המדינה להגיע לוועדה.

שלי יחימוביץ': עוד משהו, תני?

תני פרנק: לא, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': מי ידבר בשם העובדים?

קריאה: יושב ראש הוועד.

שלי יחימוביץ': בוא תציג את עצמך.

יניב שפירא: שמי יניב שפירא, יושב ראש ועד משגיחי הכשרות בהסתדרות.

שלי יחימוביץ': התאגדתם לא מזמן, נכון?

יניב שפירא: אנחנו במהלך 3.5 השנים האחרונות.

יניב שפירא: זה התחיל מפתח תקווה, כי בפתח תקווה יצאו למכרז פוגעני למשגיחי הכשרות, כשיש שם 150 משגיחים.

יניב שפירא: המשגיחים חווים על בשרם יום יום פגיעות בשכר, הם ניתקו, מנעו לפני חצי שנה מ-480 בתי עסק תעודות כשרות, כי ההתניה הייתה לתת תעודת כשרות רק אם ייכנסו לחברת כוח אדם ובתי עסק נפלו לתוך החברה הזאת בלית ברירה.

יניב שפירא: משלמים הרבה יותר יקר ממה ששילמו פעם ומשגיחי הכשרות נותקו מבעלי העסקים ללא פנסיות, ללא פיטורים, ללא שום זכויות.

יניב שפירא: מה גם שגם במציאות עכשיו של חברת כוח אדם, עדיין משגיחי כשרות לא מקבלים את שכרם המלא, בניגוד גמור למכרז.

יניב שפירא: הצגנו את הדברים האלה לבעלי החברה, למועצה הדתית, אין תשובות.

יניב שפירא: עד היום אין תשובות.

יניב שפירא: אפילו לעורך דין אשר אקסלרוד, הוצאתי מכתב בעניין, שיש בטוחה - - -

שלי יחימוביץ': יניב, אבל מעבר לאירוע המקומי שהוא הצית את האש, בוא תנסה להתייחס בצורה עורפית למה שמתרחש ברחבי הארץ.

שלי יחימוביץ': קודם כל אני לא בטוחה שהציבור אפילו יודע את זה.

שלי יחימוביץ': זה ממש אנומליה שאתם תלויים בבעלי העסקים שישלמו לכם את השכר ובעצם אין לכם מעסיק מובחן, יש לכם אלפי מעסיקים.

יניב שפירא: נכון.

יניב שפירא: הגדרת את זה מצוין בפתיחה של הדברים.

יניב שפירא: קודם כל אני מאד מודה שאנחנו מדברים אחרי שדיברנו על האפליה של האתיופים.

יניב שפירא: יש כבר מקצוע אחד שהחרדים יוצאים לעבוד.

יניב שפירא: גם אותם מפלים לרעה.

יניב שפירא: זה אומר שמשגיח כשרות צריך לעבוד ב-10, ב-15 בתי עסק ולקבל 700 ו-500 שקלים בחודש ולאסוף 10 תלושי שכר, שמי שיודע שברשויות מס הכנסה ברגע שיש לך מעל 5 עסקים אתה צריך לפתוח תיק, למרות שאתה מקבל תלושי שכר.

יניב שפירא: בית עסק לא יכול להפריש לך את התנאים שלך.

יניב שפירא: בעצם כל הפגיעה הזאת ברחבי הארץ, אנחנו כבר עובדים עליה למעלה מ-3.5 שנים.

יניב שפירא: אני רק רוצה לומר שהאפליה שמדובר - - -

שלי יחימוביץ': וזה לא מוסדר מול נציבות מס הכנסה?

יניב שפירא: זה לא מוסדר.

יניב שפירא: הנקודה הזאת לא.

שלי יחימוביץ': רשות המיסים?

שלי יחימוביץ': חבל, היינו מזמינים לכאן נציג של רשות המיסים.

יניב שפירא: אנחנו מקבלים מכתבים מרשויות המס.

יניב שפירא: משגיחי כשרות הם אנשים שממש לא מבינים איך מנהלים דברים כאלה ובעצם תביא לנו הצהרת הון, כאילו - - -

שלי יחימוביץ': מה השכר הממוצע של משגיח כשרות?

יניב שפירא: השכר הממוצע של משגיח שעובד 8 שעות, עומד בין 6,500 שקלים לבין 9,000 שקלים.

שלי יחימוביץ': אני חייבת להגיד לך ש"הפתרון" ששמענו כאן והוא שלא תועסקו על ידי העסק ישירות אלא על ידי קבלן כוח אדם, נשמע לי די מזעזע.

יניב שפירא: חמור לאין ערוך.

יניב שפירא: אני רק רוצה לומר בנושא הזה, אני קודם כל מודה לחבר הכנסת מלכיאלי שהביע את כאבם של משגיחי הכשרות, אבל נקודה נוספת.

יניב שפירא: לעולם עובד לא הולך להתאגד ולקבל גיבוי אם טוב לא בעבודה.

יניב שפירא: אנחנו הגענו למצב שלא טוב לנו.

יניב שפירא: הרגולטור שלנו, ישבנו איתו מספר פעמים - - -

שלי יחימוביץ': אגב מסקנה, תתאגדו כשטוב לכם בעבודה, כדי להתכונן ליום סגריר.

יניב שפירא: ליום רע.

קריאה: - - - יושבת ראש ההסתדרות.

יניב שפירא: אז לכן אני אומר שבאמת - - -

קריאה: אם הייתם מדברים איתה אז כך זה היה קורה.

קריאה: חבל.

יניב שפירא: לא, אנחנו התאגדנו לפני שגברתי התמודדה.

יניב שפירא: אנחנו 3.5 שנים לפני כן ויש לנו ערכים מוסריים ולא ניכנס לדיון פה.

שלי יחימוביץ': כן.

יניב שפירא: רבותי, אני אומר שלמעשה בג"ץ דן 14 שנה בניתוק זיקת משגיח מושגח.

יניב שפירא: אם ההחלטה של הרבנות הראשית לעשות כוח אדם, מדוע משכו את הדיונים 14 שנה?

יניב שפירא: היה הכי פשוט לומר לבג"ץ אנחנו מנתקים זיקת משגיח מושגח דרך כוח אדם.

יניב שפירא: שאלה נוספת ששאלתי: האוצר מתנגד להכניס אותנו.

יניב שפירא: יושבת ראש הוועדה הקודמת שהייתה פה, חברת הכנסת קארין אלהרר שאלה את נציגי הרבנות הראשית לישראל האם ישבתם עם האוצר.

יניב שפירא: נציגי האוצר משה בכר ויובל טרלר אמר שישבו איתם רק פעם אחת.

יניב שפירא: שואלת אותם יושבת הראש, רבותי איך אתם רוצים לנהל ולתת תשובה לבג"ץ כשאתם יושבים רק בישיבה אחת עם האוצר.

יניב שפירא: הרי הבסיס שלכם, הבייסיק שלכם זה האוצר ואם האוצר היום לא מתנגד להכניס אותנו בתאגידים ממשלתיים או לאיזו שהיא הסדרה, מועצה דתית, אז שני דברים.

יניב שפירא: אלף הכסף קיים.

יניב שפירא: בעלי העסקים היום משלמים שכר למשגיחי כשרות, אז הכסף קיים.

יניב שפירא: לאיפה האוצר יצטרך להוסיף?

יניב שפירא: ואם האוצר יצטרך להוסיף, איך חברת כוח אדם תממן את זה?

יניב שפירא: או שזה יבוא על חשבון הכשרות, או שיבוא על חשבון העובד, או שיבוא על חשבון יוקר המחייה.

יניב שפירא: אז האוצר צריך לתת על זה תשובות.

שלי יחימוביץ': כלומר הדלתא הזאת שהקבלן ייקח לעצמו, פשוט תייקר עוד יותר.

יניב שפירא: בדלתות האלה שקיימות בפתח תקווה, בהרצלייה, ברחובות, בקריית עקרון, בגבעת שמואל, הן קיימות ולרעת המשגיח.

מיכאל מלכיאלי: לצערי אין בעיה עם הכסף, יש לו בעיה להעסיק את המשגיחים.

שלי יחימוביץ': ברור, ברור.

שלי יחימוביץ': אין להם בעיה לתת כסף, יש להם בעיה אם לשלם לאנשים שרואים להם את הפנים ואת העיניים ולהכיר בהם כעובדים.

קריאה: זהו, הוא רוצה לתת מספרים, לא בני אדם.

שלי יחימוביץ': הם רוצים חבילות שירות, הם לא רוצים עובדים.

יניב שפירא: אבל יש במאפיינים שהרבנות הראשית לישראל הציגה לבג"ץ בדו"ח הקודם בשנת 2017.

יניב שפירא: הם הביאו שישה מאפיינים.

יניב שפירא: עובדי המועצות הדתיות, ה-OECD, יש לנו יתרות ואנחנו לא יכולים לעמוד בזה ולא יקלטו 3,000 עובדים.

יניב שפירא: יש לנו משק סגור במועצה הדתית שאינם נקראים בעצם משק סגור, אינם נקראים עובדי מדינה.

יניב שפירא: יש כבר הנהלת חשבונות בתוך המועצה הדתית.

יניב שפירא: היא יכולה לנהל אותם.

יניב שפירא: המשגיחים קיימים בתוך הערים.

יניב שפירא: לעשות הסדרה למשגיחי הכשרות זה פתרון שיכול להיות מיטבי, בלי שום קשר לאוצר.

יניב שפירא: רק פשוט לגבות את הכספים, גובים את אגרות הכשרות, תגבו את הכסף של המשגיח וישלמו לו בסוף חודש.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': רעיון מאד פשוט.

יניב שפירא: זה פתרון.

יניב שפירא: יש כל מיני פתרונות ישימים.

שלי יחימוביץ': ומה חושבים על הפתרון הזה?

שלי יחימוביץ': למי הצגתם את הפתרון הזה?

יניב שפירא: ישבנו במשרד לשירותי דת שתי ישיבות.

יניב שפירא: כמובן שיש אנשי מקצוע באגף הכלכלה, שהציג להם טבלה של כל פתרון, יתרון וחיסרון.

יניב שפירא: הוא אמר הדרך הממוצעת, נתנו להם שני פתרונות.

יניב שפירא: חלק מהפתרונות זה היה גם משק סגור.

יניב שפירא: אגב, זה גם קיים בעכו, קיים ברעננה למשל עובדי מועצות דתיות.

שלי יחימוביץ': כלומר יש כבר פיילוטים.

קריאה: בעכו הם מועסקים במועצה הדתית.

יניב שפירא: יש.

יניב שפירא: אני אסביר.

יניב שפירא: בתכנית העבודה יש אפשרויות לתגבר את העבודה של המשגיח, לתת לו את התנאים הסוציאליים.

יניב שפירא: גם בתכנית הזאת אפשר לעשות את זה.

שלי יחימוביץ': אבל למי הצגתם את התכנית הזאת?

שלי יחימוביץ': לאוצר?

יניב שפירא: לא.

יניב שפירא: למנכ"ל המשרד לשירותי דת ולמנכ"ל הרבנות הראשית לישראל.

שלי יחימוביץ': ואיזו תשובה קיבלתם?

יניב שפירא: אנחנו נעדכן אתכם.

יניב שפירא: ברגע שאנחנו נוציא את ההסדרה, אנחנו ניתן לכם תשובה.

שלי יחימוביץ': ברגע שהם יוציאו את ההסדרה זה כבר יהיה אחרי שיצאו מכרזים לקבלני כוח אדם.

יניב שפירא: זהו, אז קיבלנו את זה בהפתעה.

יניב שפירא: לצערנו הרגולטור שלנו, שאנחנו השלוחים שלהם ועושים את מלאכתם נאמנה מול השלוחים שלנו, אנחנו לא נגד הרבנות הראשית - - -

שלי יחימוביץ': יניב, שנייה.

שלי יחימוביץ': יש כאן נציג של ההסתדרות?

יניב שפירא: אני נציג של ההסתדרות.

שלי יחימוביץ': בסדר, אני מתכוונת לא ליושב ראש הוועד אלא למי שמעליך.

יניב שפירא: לא, לא הוזמן.

שלי יחימוביץ': בסדר.

יניב שפירא: אז אנחנו הצגנו את הדברים וביקשו לעשות אפילו איזה שהוא שילוב בין משרדי, בין המשרד לשירותי דת לבין ההסתדרות, שהם יבואו לאוצר ביחד וימצאו את הפתרונות.

יניב שפירא: נענינו בחוסר תשובה.

יניב שפירא: אז אני רק רוצה לתקן את - - -

שלי יחימוביץ': אבל זה נשמע כמו מאבק מקצועי רציני ביותר.

יניב שפירא: אמיתי.

שלי יחימוביץ': יש לכם רוח גבית מההסתדרות לדבר הזה?

יניב שפירא: אנחנו מקבלים את הרוח הגבית.

יניב שפירא: אנחנו נערכים לכל מיני צעדים ארגוניים.

שלי יחימוביץ': מי מלווה אתכם?

יניב שפירא: יש חטיבה דתית בהסתדרות, שהיא בעצם מטפלת בנו.

יניב שפירא: יש את הסגן של האיגוד המקצועי שהוא מלווה אותנו, יש את אגף הכלכלה שמלווים אותנו.

יניב שפירא: גם ברמה המקצועית, הכלכלית והארגונית אנחנו מלווים ובעזרת השם גם ברמה המשפטית, כי אני חושב - - -

שלי יחימוביץ': אבל כאן זו נקודת ציון נורא דרמטית בעתיד המקצועי שלכם.

יניב שפירא: לכן אני פונה בשולחן הזה.

יניב שפירא: שמתי לב שברוך השם אני קצת מיותר פה, כי כולם – גם תני פרנק – כולם אומרים שאנחנו המשגיחים, באמת צריך לדאוג לנו וצריך להסדיר אותנו.

יניב שפירא: אז אני כבר לא צריך להציג את הדברים.

יניב שפירא: הצגתם את זה טוב מאד.

יניב שפירא: גם את בפתח דברייך.

יניב שפירא: הנקודה היא שנקודת הרתיחה עכשיו, שבעצם הגישו לבג"ץ, גם על זה יש לנו איזו שהיא ביקורת.

יניב שפירא: מועצת הרבנות הראשית לישראל, לפני שהיא קיבלה את ההחלטה, הלכנו בית בית לרבני המועצת ודיברנו איתם והם אמרו שלא יתנו יד לכוח אדם.

יניב שפירא: שם היה לנו מאבק סוער, שהרבנות בסוף שרבטה את הלשון.

יניב שפירא: אמרו שמועצת הרבנות והרבנות הראשית לישראל והרבנים הראשיים ממליצים לעבור דרך המועצות הדתיות.

יניב שפירא: בהנחה שהאוצר לא יסכים, אז נפנה לכוח אדם.

יניב שפירא: בהגשה לבג"ץ בסוף שבוע שעבר הוגש אך ורק כוח אדם.

יניב שפירא: רבותי, זה נגד החלטה של הרגולטור, של המועצת, אז אם אין מועצת או שיש מוצעת, תחליטו.

הראל גולדברג: החלטת המועצה הוגשה לבג"ץ.

יניב שפירא: ידידי, תבדוק מה שהגשתם לבג"ץ.

יניב שפירא: בבג"ץ ביקשת רק כוח אדם.

הראל גולדברג: אני מסביר לך שהחלטת המועצה הומצאה לבג"ץ.

יניב שפירא: טופס ההחלטה, אבל במסקנות דבריך הגשת כוח אדם.

יניב שפירא: הראל גולדברג, אני רק רוצה לומר לך דבר אחד - - -

משה דגן: זה לא מנע מחברי המועצה ומהרבנות לפועל מהאוצר.

משה דגן: זה לא מונע מהם.

יניב שפירא: אנחנו אתכם ואתם צריכים לגבות אותנו.

יניב שפירא: כל משרד ממשלתי, משרד הבריאות, משרד החינוך מגבה את העובדים שלנו.

יניב שפירא: אז זה שאני כרגע לא עובד שלך זה לא אומר שאתה יכול לשוח אותי לפרילנסר או לעבוד כוח אדם.

יניב שפירא: זה תחתית המשק.

יניב שפירא: תסתכל שעובדי המועצות הדתיות לפי הלמ"ס נמצאים בתחתית השכר של המשק.

יניב שפירא: איפה היו 30 שנה?

יניב שפירא: למה אנשים כאלה, מנהלי מחלקות ברשויות מקומיות מקבלים 15,000 שקלים ומנהל מחלקה - - -

קריאה: אז צריך לצאת למאבק.

קריאה: בואו נצא למאבק.

יניב שפירא: בבקשה, בשביל זה אני חובר אתכם.

יניב שפירא: חבר הכנסת מלכאילי, אני ביקשתי לחבור עם ידידי משה דגן והראל גולדברג ואני מתכתב איתם.

יניב שפירא: מבקש ואין לנו שום יחס.

שלי יחימוביץ': יניב, יניב - - -

יניב שפירא: אנחנו בנים חורגים.

שלי יחימוביץ': אני מפסיקה אותך.

שלי יחימוביץ': התייחסות קצרה של הרב דגן ואחר כך חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

משה דגן: אני לא רוצה לדבר בשם האוצר, יש פה נציג.

שלי יחימוביץ': דבר פה בשם עצמך, זה מספיק.

משה דגן: יש פה נציג האוצר, אפשר להפנות אליו.

שלי יחימוביץ': נציג האוצר ידבר גם ידבר.

משה דגן: אז אני רק רוצה לומר שכל ההצעות, גם של יניב וגם של פרטוש נדונו בדיונים שקיימנו- - -

יניב שפירא: מי זה פרטוש?

יניב שפירא: בבקשה.

משה דגן: מול אגף תקציבים.

יניב שפירא: יש גוף שנקרא הסתדרות, כמו שאתה גוף של הרבנות.

יניב שפירא: בואו תדייקו.

משה דגן: שנייה רגע.

יניב שפירא: אל תשתמשו באנשי קש בשביל לרמוס אותנו.

יניב שפירא: אנחנו אמרנו, אנחנו נציגים שלכם, אל תשתמשו באנשי קש.

יניב שפירא: אנחנו נציגי ההסתדרות, מאוגדים 2,800 איש מתוך 4,000 וזה אנשים שלך.

ליאור בוכריס: מה אתה נותן להם אופציה של כוח אדם בכלל?

ליאור בוכריס: למה צריך אופציה?

ליאור בוכריס: אתה מציע להם כוח אדם.

יניב שפירא: גברתי יושבת הראש, הם מבלבלים את כל היוצרות.

ליאור בוכריס: אז תעצור את זה.

ליאור בוכריס: תעצור את זה.

ליאור בוכריס: - - -

יניב שפירא: הם מבלבלים את כל היוצרות.

יניב שפירא: משתמשים פעם אחת בפרטוש, פעם שנייה משתמשים בזה שאנחנו עשינו כל מיני פעולות כאלה ואחרות בהסתדרות.

יניב שפירא: רבותי, זה עובדים.

ליאור בוכריס: למה המבקרים האלה לא מכוח אדם?

יניב שפירא: למה לפגוע בעובדים?

ליאור בוכריס: הם מקבלים משכורות מהמדינה והם מבקרים על המדינה.

ליאור בוכריס: זה לא הזוי?

מיכאל מלכיאלי: אתה צודק.

מיכאל מלכיאלי: מבקר העירייה - - -

שלי יחימוביץ': מלכיאלי - - -

מיכאל מלכיאלי: ולהמשיך כמו שהיה עד היום.

שלי יחימוביץ': חברה תודה, שבו בשקט.

שלי יחימוביץ': השאלה שלהם היא נורא נורא הגיונית.

שלי יחימוביץ': הם אומרים מלכתחילה אתה מייצר נתיב שיש בו רק העסקה באמצעות חברות כוח אדם.

שלי יחימוביץ': זה המסקנה שלכם?

יניב שפירא: - - - לפני 14 שנה לבג"ץ.

שלי יחימוביץ': הוצע כאן מודל שהוא מאד מאד הגיוני.

שלי יחימוביץ': הוא לא - - - עלות נוספת.

משה דגן: אני הייתי לוקח בשתי ידיים כל הצעה שהם היו רוצים.

משה דגן: אם זה היה שליטה מוחלטת של הרבנות ברור לך שזה מה שהיינו רוצים וזה גם נאמר בהחלטת המועצה.

משה דגן: אני חושב שכל הכעס של המשגיחים פה - - -

ליאור בוכריס: אז למה אתה לא עושה את זה?

שלי יחימוביץ': חברה, חברה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך, אזהרה אחרונה.

שלי יחימוביץ': מי שפוצה עכשיו פה יוצא וזה לא איום סרק.

משה דגן: כל הכעס הזה של המשגיחים לדעתי הוא כעס לא נכון.

משה דגן: הוא לא מופנה למקום הנכון.

שלי יחימוביץ': מה זה לא נכון?

שלי יחימוביץ': הם כועסים.

משה דגן: לא.

משה דגן: הוא לא מופנה למקום הנכון.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

שלי יחימוביץ': הכתובת לא נכונה.

משה דגן: הכתובת היא לא נכונה.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: קודם כל יישר כוח בכלל על כל הנושא הזה שעולה – משגיח מושגח – זה באמת דבר שצריך לעשות לו תיקון, רק השאלה איך עושים את התיקון הזה.

ינון אזולאי: כולנו עם העובדים ועם המשגיחים.

ינון אזולאי: אנחנו מכירים אותם, אנחנו חיים אותם יום יום, אנחנו שכנים שלהם ויודעים שגם הם צריכים להביא את הפרנסה הביתה.

ינון אזולאי: רק לידיעה, בתחילת הדרך משרד האוצר כן הסכים לתאגידים ממשלתיים, עד כמה שידוע לי.

ינון אזולאי: פתאום באמצע הדרך הוא ברח איך שהוא ואז הרבנות נשארה עם מתווה הכי פשוט של כוח אדם.

ינון אזולאי: גם הרבנות עצמה מעוניינת שיהיה תאגיד ממשלתי.

ינון אזולאי: זה הדבר שכמו שאמרו למה אנחנו, פה הם נמצאים עובדי ציבור, עובדי ממשלה והם לא.

ינון אזולאי: הדבר הוא נכון וראוי שזה כך יהיה ולהקים את התאגידים האלה.

ינון אזולאי: אני רק שואל דבר אחד, אנחנו יודעים שהעובדים היום מאוגדים בהסתדרות.

ינון אזולאי: כמה פעמים ישבו ההסתדרות – אני מדבר על הקודקודים של ההסתדרות – ישבו עם משרד האוצר?

ינון אזולאי: למה אתם לא מקימים שם זעקה?

ינון אזולאי: אני איתך, אני אוהב אותך, אני מבין אותך גם, אבל חברה, תיקחו - - -

יניב שפירא: הרשות המבצעת זה המשרד לשירותי דת.

יניב שפירא: אפילו לא הרבנות.

שלי יחימוביץ': יניב, יניב.

ינון אזולאי: אתם נמצאים במקום שבאמת אתם משלמים עבור זה וזה חשוב מאד.

ינון אזולאי: ההסתדרות לא סתם קמה ולא סתם התאגדתם.

ינון אזולאי: אתם התאגדתם ממקום שכואב לכם והמקום הזה כואב גם לנו ואני אומר לכם, המקום הכי ראוי לכם להיות בתאגידים ממשלתיים, זה המקום.

ינון אזולאי: אבל אני אומר לך כשההסתדרות רוצה על איזה עובדים לבוא ולתת עליהם צעקה ולהביא להם את התנאים הכי טובים – היא עושה את זה.

ינון אזולאי: רק פה פשוט אצלכם הוא קורא לכם אולי טוב, משגיחים, איזה סרח עודף, לא נורא.

ינון אזולאי: העיקר לקחנו אותם, סליחה, השתמשנו בהם, אבל זהו, פה זה נגמר.

ינון אזולאי: כדאי שתגידו ליושב ראש ההסתדרות שירים את הדגל הזה ויבוא וייקח אותם ועדיין לא מאוחר.

ינון אזולאי: כדאי רגע אחד לפני.

ינון אזולאי: וגם הרבנות, אני אומר לכם שהם יירצו את זה והם ילכו על זה אם יהיו להם תאגידים ממשלתיים.

ינון אזולאי: אין להם שום בעיה עם זה.

ינון אזולאי: יש לכם בעיה עם משרד האוצר שמתנגד לזה ואני חושב שכדאי לקחת את הדגל הזה ולעשות את זה.

שלי יחימוביץ': לא, לא, אני לא רוצה - - -

ינון אזולאי: לגבי המחירים, גם בנושא המחירים של הכשרות, אולי רק לגעת ביוקר המחייה.

ינון אזולאי: אומרים 3 מיליארד.

ינון אזולאי: אני באמת לא יודע מי עשה את המחקר הזה.

ינון אזולאי: כדאי לבדוק את זה עוד פעם, אולי במחקר - - -

שלי יחימוביץ': תיכף נברר את הנתונים של האוצר.

שלי יחימוביץ': נדמה לי שהעלות העודפת, בגלל הליקויים, מסתכמת ב-600 מיליון.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת הסכום - - -

משה דגן: וגם זה לא נכון.

שלי יחימוביץ': לא משנה, אבל עדיין ברור שזה שירותים שיש להם עלות.

ינון אזולאי: את יודעת, אבל השאלה פה, כשאומרים שמשגיח מקבל 500 שקלים מבעל עסק, אז מאיפה מגיע הפער הענק הזה, הפער העצום הזה?

ינון אזולאי: יש פה איזה משהו.

אלעזר שטרן: אתה שואל באמת?

ינון אזולאי: אני באמת שואל, כן.

ינון אזולאי: אבל לא אותך, כי אתה לא עונה באמת.

אלעזר שטרן: אתה יודע שאני עונה באמת ואתה יודע שאני יודע את האמת.

ינון אזולאי: עזוב.

ינון אזולאי: אתה יודע שעכשיו אתה עושה פוליטיקה.

ינון אזולאי: עזוב.

ינון אזולאי: הגעת לגיוס למעלה?

אלעזר שטרן: בגלל שאתה פה.

אלעזר שטרן: בגלל שאתה פה לא הסתיים הגיוס.

ינון אזולאי: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': משרד המשפטים ומשרד האוצר.

שלי יחימוביץ': עורך דין איגי פז, מחלקת ייעוץ וחקיקה משרד המשפטים.

שלי יחימוביץ': תסביר לנו את המצב מול בג"ץ עכשיו.

איגי פז: אני אסביר.

איגי פז: כפי שנאמר, ניתן לפני שנה-שנה וחצי פסק דין שנתן בעצם צו מוחלט שמורה למשיבים, שזה בעצם המדינה, לסיים את המודל הקיים היום לפיו המשגיח מועסק על ידי בית העסק, על ידי המושגח.

איגי פז: מבחינת המועדים, עד סוף יוני המערך היה אמור להסתיים כדי שהוא יתחיל בפעילות מלאה בתחילת ספטמבר למעשה.

איגי פז: הרבנות הראשית פנתה אלינו ולמעשה פרטה בפנינו את מה שהמנכ"ל פה פרט בפני הוועדה, את כל הצעדים שהם עשו עד היום, את החסמים שהיו להם בדרך, את המתווה שהם הגיעו אליו, את הצעדים להמשך, כולל לוחות זמנים להמשך.

איגי פז: הגשת בקשה לדחיית מועד יישום פסק דין זו בקשה שהיא לא פשוטה מאד מבחינה משפטית, מטבע הדברים ולכן אנחנו כינסנו ישיבה אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

איגי פז: בישיבה גם נדונו בעל פה כל הסוגיות וסוכם שאם למעשה יבוצעו שני צעדים, אז אנחנו נוכל להגיש בקשה לבית משפט לדחיית מועד יישום פסק הדין.

איגי פז: דבר אחד שנעשה זה שמועצת הרבנות הראשית תתכנס ולמעשה תאמץ את המתווה המחודש, כיוון שהמתווה הקודם שאומץ על ידי המועצה היה שונה, היה בעצם העסקה ישירה על ידי המועצות הדתיות והיה צורך שהמועצה בעצם תעמוד מאחורי המתווה החדש הזה, שכרגע אנחנו הולכים להציג אותו בפני בית משפט; והדבר השני שהנושא הזה יובא בפני הממשלה ושמממשלה גם תיתן את דעתה ותאמץ את המתווה.

איגי פז: אכן הצעת מחליטים מתגבשת וצפויה לעלות בישיבת הממשלה הקרובה, אנחנו מקווים מאד.

איגי פז: ולכן בהינתן שני הדברים - - -

שלי יחימוביץ': הצעת מחליטים שהיא ברוח המתווה הזה?

איגי פז: ברוח המתווה העדכני.

שלי יחימוביץ': לרבות קבלני כוח האדם?

איגי פז: כן, זה המתווה שבעצם אומץ - העסקה באמצעות חברות.

איגי פז: זה המתווה כרגע.

קריאה: תפסיקו לדבר על זה.

קריאה: אין - - -

יניב שפירא: גברתי זה חורבן, פשוט חורבן.

איגי פז: זה המתווה שצפוי לעלות לממשלה ולכן בהינתן שני הדברים האלה - - -

שלי יחימוביץ': סליחה, מה שמך?

שלי יחימוביץ': תצא בבקשה מחדש הוועדה.

איגי פז: בהינתן שני הדברים האלה אז היועץ המשפטי לממשלה בעצם סמך ידו על זה שאנחנו נגיש בשם המשיבים, המשרד לשירותי דת והרבנות, בקשה לבית משפט לדחיית מועד יישום, לדחיית הביצוע.

איגי פז: כרגע ביקשנו חודש כדי לעדכן באמת בתוצאות של החלטת הממשלה.

איגי פז: אנחנו מקווים שבית המשפט ייעתר לבקשה.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': אוצר, שני מנדל-לאופר, רפרנטית שיכון ודתות באגף תקציבים, בבקשה.

שני מנדל-לאופר: העמדה שלנו הייתה לא כעמדת הרבנות הראשית.

שני מנדל-לאופר: אנחנו חשבנו שנכון לאור דו"ח המבקר להפריט את שירותי השגחת הכשרות ובגלל שאנחנו עובדים בשיתוף והעמדה הממשלתית - - -

שלי יחימוביץ': להפריט למה?

שני מנדל-לאופר: שזה לא יהיה בידי הרבנות הראשית ואנחנו עובדים יחד עם הרבנות הראשית ואנחנו לא עובדים בוואקום והעמדה הממשלתית היא להגיע לעמק השווה.

שלי יחימוביץ': אתם חשבתם להפריט את כל מערך הכשרות ולהפריט אותו באיזה אופן?

שלי יחימוביץ': הרי יש כל מיני סוגים של הפרטה.

שלי יחימוביץ': גם הוצאה למכרז זה הפרטה בעצם.

שני מנדל-לאופר: לא, זה לא הפרטה לגמרי, מכיוון שהפיקוח והסמכות היא עדיין בידי הרבנות הראשית.

שלי יחימוביץ': אז רציתם שלרבנות לא תהיה גם סמכות לקבוע שום כלל שהוא כלל תוכן לגבי הכשרות?

שני מנדל-לאופר: העמדה שחשבנו לאור דו"ח המבקר הייתה אולי שזה לא יהיה רק בידי הרבנות.

קריאה: משרד התחבורה?

קריאה: מי אחראי על זה?

קריאה: איך?

קריאה: איך?

קריאה: איזה משרד?

שלי יחימוביץ': רגע, תנו לה להסביר.

שלי יחימוביץ': שנייה.

שלי יחימוביץ': אבל אולי זה לא משרד בכלל.

שלי יחימוביץ': תנו לה להוציא מילה מהפה.

שני מנדל-לאופר: משם התחלנו, זה היה הרעיון ההתחלתי ולאחר דיונים רבים מאד יחד עם הרבנות הראשית והמשרד לשירותי דת, הגענו למסקנה שהעמדה הממשלתית צריכה להיות לא ללכת להפרטה מלאה אלא כן להשאיר את זה בידי הרבנות הראשית, אבל העסקה ישירה, צריך להבין שהמועצות הדתיות מעסיקות כיום 5,000 עובדים.

שני מנדל-לאופר: אז לקבל עוד 3,000 אנשים, זה יכול להקריס את המערכת.

שני מנדל-לאופר: זאת אומרת זה המון אנשים משגיחי כשרות ולקלוט אותם בהעסקה ישירה, כשהביקורת של מבקר המדינה הייתה גם על הפיקוח, אז גם לנהל את העובדים האלה, העמדה - - -

שלי יחימוביץ': ומה לגבי תאגידים?

שני מנדל-לאופר: אז אנחנו פותחים את השוק לחברות חיצוניות.

שלי יחימוביץ': בסדר, זה קבלני כוח אדם, זה לא תאגיד שהוא תאגיד עם מעמד משל עצמו והוא המעסיק נגיד, כמו שקורה בחלק מהרשויות המקומיות לגבי כוח אדם אחר.

אלעזר שטרן: למה לא יותר רחוק?

אלעזר שטרן: כמו קופת חולים.

יניב שפירא: חברה ממשלתית.

אלעזר שטרן: יש משרד בריאות ויש קופות חולים.

אלעזר שטרן: שיהיו כמה, שתהיה תחרות.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת למה בחרתם בקיצון, שזה קבלן כוח אדם?

יניב שפירא: גרוע ביותר.

שלי יחימוביץ': יש כל מיני דברים באמצע.

שני מנדל-לאופר: כי זה פחות קיצוני ממה שחשבנו בהתחלה.

שלי יחימוביץ': מה חשבתם?

קריאה: מה, חשבתם לזרוק אותם לים?

שני מנדל-לאופר: לא חשבנו לזרוק אותם לים, חלילה.

שלי יחימוביץ': אולי שיקבצו נדבות או משהו?

ינון אזולאי: אולי בהתנדבות.

יניב שפירא: בדיוק, מן הפח אל הפחת.

שני מנדל-לאופר: המצב שגם המשגיחים כאן תיארו הוא מצב שלא משלמים להם כמו שצריך, שמביאים להם לא שכר אלא נותנים להם אוכל או דברים אחרים שלא מוסדרים, נותנים להם מזומן או שיקים ואין להם דמי הבראה ואין להם פנסיה וכו'.

שני מנדל-לאופר: הפתרון שאנחנו נותנים כאן הוא לא כזה.

שני מנדל-לאופר: וכשמתרעמים על זה שהוא יותר יקר, זה כי משלמים להם מה שצריך לשלם להם.

שני מנדל-לאופר: זאת אומרת כי כשאתה משלם דמי הבראה וחופשה, אז זה עולה יותר.

יניב שפירא: הכסף קיים.

יניב שפירא: אף אחד לא ישלם יותר.

שלי יחימוביץ': חברים, אני מבקשת לאפשר לה לסיים לדבר ושאף אחד לא יפריע לה.

שלי יחימוביץ': רק לי מותר להפריע לה וקצת לחברי הכנסת האחרים.

שני מנדל-לאופר: בגלל הכשלים שהוצגו גם על ידי מבקר המדינה ועל זה שהמשגיחים לא מקבלים תשלום, הם מקבלים אפילו תשלום מאד מוזר, צריך להגיד, או מקבלים על יותר מדי שעות לא אפשרויות וגם לאור ה - - -

שלי יחימוביץ': זה לא חלילה שהם מקבלים המון כסף על המון השעות האלה.

שני מנדל-לאופר: לא, אבל המון שעות במובן שמשגיח עובד 27 שעות, זה באמת קצת מוזר.

מיכאל מלכיאלי: זה מינורי.

מיכאל מלכיאלי: זה לא תופעה.

שני מנדל-לאופר: אני לא אומרת, אני אומרת שזה מצביע על כשלים במערך.

מיכאל מלכיאלי: כולם מודים על זה.

שני מנדל-לאופר: נכון.

שני מנדל-לאופר: אז כאשר אתה מעסיק אותם על ידי חברה חיצונית, שכן היא זאת שתשלם עליהם ולא המסעדות ובתי העסק, שזה יצר איזו שהיא מערכת יחסים לעתים מעוותת, אנחנו כן פותרים את הבעיה של זיקת המשגיח והמושגח מצד אחד וכן מסדירים את השכר שלהם, שיכול להיות שהוא לא מושלם ולא כמו שכולם קיוו ורצו, אבל הוא הרבה יותר טוב מהמצב כיום.

יניב שפירא: לא, ממש לא.

יניב שפירא: ממש לא.

שני מנדל-לאופר: שהוא שמקבלים שכר - - -

יניב שפירא: תבואי תקבלי ממני נתונים.

קריאה: הופכים אותם לעניים.

קריאה: לעבדים.

שלי יחימוביץ': אתם רוצים שאני אוציא את כולכם?

שני מנדל-לאופר: והוא כן מסדיר את המעמד שלהם והרבנות עושה המון מאמצים להסדיר את ההכשרה שלהם, כמו שהרב משה דגן הזכיר ועוד המון מערכים אחרים, שכן נותנים להם את היכולת להשתכר בכבוד ול - - -

שלי יחימוביץ': שני, יש לי שאלה.

שלי יחימוביץ': הרי לא מדובר כאן על עלות, כיוון שהתשלום קיים מבעלי העסקים.

שלי יחימוביץ': למה אי אפשר להסדיר מנגנון תשלום מוסדר, כמו שמשלמים מיסי עירייה בגין כשרות ולייצר.

שלי יחימוביץ': שוב אני א ומרת, אין כאן מקור תקציבי, כי המקור התקציבי קיים כבר.

שלי יחימוביץ': לא צריך לייצר אותו מחדש ולייצר איזה שהוא מנגנון.

שלי יחימוביץ': למשל תאגידים עירוניים, כמו שאנחנו מכירים את זה מתצורות אחרות, שבהן הם יועסקו על בסיס קבוע ולא על ידי קבלני כוח אדם, שכל שנה או כל שלוש שנים יהיה מכרז לקבלן חדש ואז הוא יוכל גם להעיף את כולם בבת אחת, אם חס וחלילה הם - - - וטו, אנחנו מכירים את העולם הזה.

שלי יחימוביץ': אז למה ללכת לדבר הכי מנוול, סליחה על הביטוי, שהוא באמת הכי עושק והכי חמור, כשאפשר לייצר בלי מקור תקציבי חדש, אפשר לייצר צורת העסקה יותר הוגנת.

שלי יחימוביץ': כי משהו בעיני – אני מבינה מה את אומרת – אי אפשר עכשיו של-5,000 איש יתנו תקנים במועצות הדתיות, בסדר.

שלי יחימוביץ': אפשר להבין את זה, אבל עדיין הלכתם בצורה הכי הכי קיצונית.

שלי יחימוביץ': יש דברים שאפשר לייצר באמצע שהם יותר הוגנים ויותר הגונים.

שלי יחימוביץ': אם יהיה להם איזה שהוא אופק תעסוקתי בהם.

שני מנדל-לאופר: עמדתנו היא שגם הפיתרון הזה הוא פיתרון שכן יותר יכביד על העסקים והוא כן יעלה יותר לעסקים ובכלל למשק, כמו שהזכרתם את המספרים של ה-3 מיליארד לכשרות בכללותה ו-600 בגלל העלויות העודפות.

שני מנדל-לאופר: וגם תאגידים עירוניים כן ישיתו יותר עלויות על הסיפור הזה.

יניב שפירא: כן, אבל יש תאגידים קיימים.

יניב שפירא: אפשר בתוך התאגידים הקיימים.

יניב שפירא: לא צריך בשביל זה להקים חדשים.

שלי יחימוביץ': נכון.

יניב שפירא: רק בעצם את חוסכת הרבה עלויות.

יניב שפירא: אפילו יוצא לך יותר זול במידה מסוימת.

מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת משרד האוצר לא רואה בני אדם מולו.

מיכאל מלכיאלי: לא מולך.

שלי יחימוביץ': חברה, אני רוצה להזכיר לכם שאתם בממשלה, סליחה.

שלי יחימוביץ': לא, באמת.

ינון אזולאי: בסדר, מיד פעם אנחנו בודקים איך זה בחוץ.

מיכאל מלכיאלי: ואתמול הצבענו נגד הממשלה ואלעזר הצביע בעד הממשלה.

שלי יחימוביץ': בסדר, נו.

אלעזר שטרן: גם הממשלה הצביעה בעדי, בקיזוז.

שלי יחימוביץ': טוב, שני, את רוצה לומר עוד דבר מה בהקשר הזה?

שני מנדל-לאופר: לא, תודה רבה.

אלעזר שטרן: משפט אחד, אני רק רציתי לומר שאני מבין את המצוקה גם של העובדים, גם את המגבלות של האוצר, גם של מערכת הרבנות.

אלעזר שטרן: אני באמת חושב שצריך להפוך את הראש קצת.

אלעזר שטרן: הרבנות תישאר רגולטור, תקבע מה זה כשר ומה זה לא, כמו שאתם רוצים ותפתחו את השוק גם לתחרות.

אלעזר שטרן: שיהיו גופים שונים שנותנים כשרות.

אלעזר שטרן: אל תפחדו מזה.

אלעזר שטרן: שלא יהיה מונופול, שתהיה יותר כשרות, יעלה יותר זול לאנשים ובאמת בשורה התחתונה גם היהדות תרוויח, יהדותה שלמה בישראל תרוויח.

ינון אזולאי: ויהיה פחות כשר.

אלעזר שטרן: בינתיים ניסינו את הכל 70 שנה, זה מה שיצרנו, לא רוצים - - -

משה דגן: היהדות הרפורמית תרוויח מזה, אתה צודק.

שלי יחימוביץ': עמיחי פילבר, לשעבר מנהל תחום כשרות במשרד לשירותי דת, בבקשה.

עמיחי פילבר: טוב, קודם כל אני רוצה להגיד שאני הולך להגיד דברים בצער גדול על זה שאני צריך להגיד אותם, אבל אני רוצה - - -

שלי יחימוביץ': אם התחלת בצער גדול, אני מרגישה שאני צריכה להזהיר את חברי הוועדה להיות בשקט.

עמיחי פילבר: הסוגיות שאנחנו בעצם בדיון פה - --

קריאה: רגע, את מי אתה מייצג פה?

עמיחי פילבר: אני הייתי 3.5 שנים מנהל תחום כשרות והוזמנתי על ידי הוועדה - - -

שלי יחימוביץ': סליחה, רגע, רגע.

שלי יחימוביץ': אני מנהלת את הוועדה הזאת.

שלי יחימוביץ': מוזמנים אליה אורחים מעמותות, אזרחים פרטיים שמתעניינים בנושאים.

שלי יחימוביץ': הבית הזה פתוח בפני כולם.

קריאה: רק רציתי לדעת - - -

שלי יחימוביץ': לא, אני מבקשת, אל תענה.

עמיחי פילבר: אני הוזמנתי על ידי הוועדה, לא הזמנתי את עצמי.

שלי יחימוביץ': כן, הוא הוזמן על ידי הוועדה.

שלי יחימוביץ': הנה התשובה.

שלי יחימוביץ': כמו עוד הרבה מאד אנשים שיושבים כאן.

עמיחי פילבר: כמו שאמרתי אני ניהלתי את תחום הכשרות במשרד לשירותי דת 3.5 שנים.

עמיחי פילבר: אני ליוויתי את כל העבודה של החברים היקרים ממשרד מבקר המדינה ורציתי לתת איזו נקודת מבט שלא נתנו פה, שלדעתי שם נמצא כל הסיפור של כל מערכת הכשרות.

עמיחי פילבר: הדו"ח של מבקר המדינה מדבר על מערכת היחסים בין המשרד לשירותי דת והרבנות הראשית לישראל.

עמיחי פילבר: יש פה איזה בלבול בתפקידים.

עמיחי פילבר: הרבנות הראשית לישראל זה גוף מקצועי, הלכתי, שצריך להתעסק בנושאים הלכתיים של מערכת הכשרות.

עמיחי פילבר: המשרד לשירותי דת זה משרד שאחראי על 132 מועצות דתיות, שחלק מהעבודה שלהן זה גם מחלקת כשרות, אבל הוא אחראי על כל האופרציה הזאת של מועצה דתית.

עמיחי פילבר: כשבא מנכ"ל הרבנות הראשית לראש מועצה דתית, מבחינתנו זה כמו שבא מנכ"ל משרד החקלאות לראש מועצה דתית.

עמיחי פילבר: הניהול של המועצות הדתיות, הפיקוח על כל הכשלים הקשים האלה שאנחנו רואים בתוך הדו"ח, צריכים להיעשות מתוך המשרד לשירותי דת.

עמיחי פילבר: נעשה ניסיון לפני 3.5 שנים להקים אגף כשרות במשרד לשירותי דת.

עמיחי פילבר: הניסיון הזה לא צלח בגלל התנגדות של גורמים ברבנות הראשית, ואני אומר גורמים ברבנות הראשית כי אני אומר את זה בצורה מוחלטת פה, קבל עם ועולם.

עמיחי פילבר: גם השר לשירותי דת, שאנחנו שולחים לו מפה רפואה שלמה והבן שלו יושב פה, וגם הרב הראשי לישראל, חושבים שצריך להיות במשרד לשירותי דת גורם מקצועי, שמנהל את כל נושא הכשרות במועצות הדתיות.

עמיחי פילבר: מנכ"ל הרבנות הראשית, היועץ המשפטי של הרבנות הראשית חושבים שלא וזה מופיע בדו"ח מבקר המדינה.

עמיחי פילבר: יש התייחסות לדבר הזה.

עמיחי פילבר: אני נאלצתי אחרי 3.5 שנים פשוט לקום וללכת.

עמיחי פילבר: עוד פעם, לא כי הכריחו אותי, כי הבנתי שאני לא יכול לבצע את תפקידי.

שלי יחימוביץ': מה להערכתך מוקד הכשל?

שלי יחימוביץ': רק בקצרה, כי אין לנו עוד הרבה זמן.

עמיחי פילבר: עכשיו אני אומר.

עמיחי פילבר: לפני זה גם נושא שעלה בדו"ח מבקר המדינה.

עמיחי פילבר: בשנת 2014, כשאני נכנסתי למשרד, ישב צוות במשרד בראשות הרב אלי בן דהן, שהיו חברים בו גם מנכ"ל הרבנות הראשית כסמנכ"ל אצלנו, גם היועץ המשפטי של הרבנות, גם הרב רפי יוחאי מהרבנות הראשית, והחליט פה אחד שהפתרון להקים להעסקת משגיחי כשרות זה הקמה של חברה ממשלתית.

עמיחי פילבר: יש פרוטוקולים של הדיונים האלה.

עמיחי פילבר: מבקר המדינה אומר בדו"ח שלו – נעשתה עבודת מטה יסודית.

עמיחי פילבר: ככה הוא מגדיר את זה והוא גם מתייחס לזה.

עמיחי פילבר: ההמלצה הזאת באיזה שהוא שלב התאדתה.

עמיחי פילבר: היא לא מופיעה.

עמיחי פילבר: היא אמנם מופיעה בדו"ח של הרב מיכאל לוי עם קומפלימנטים מאד גדולים של מה יהיו התוצאות.

עמיחי פילבר: אני לא אקריא את זה עכשיו, אבל שווה להסתכל שם.

עמיחי פילבר: אבל בתוך הדיון המעשי על פתרון למשגיחי הכשרות בדיונים מול משרד האוצר הנושא הזה לא עלה.

עמיחי פילבר: הוא לא מופיע בדו"ח של צוות הכשרות ברבנות הראשית.

עמיחי פילבר: הוא מופיע בתשובה הראשונה לבג"ץ כאחת משש האופציות, אבל משם לא התקדמו איתו.

עמיחי פילבר: אומרים שבחנו את כל האפשרויות, את האפשרות הזאת לא בחנו.

עמיחי פילבר: ואני אומר גם לא בחנו, כי בסופו של דבר מי שמכיר את הפרטים של הפתרון הזה זה אני, ואיתי אף אחד לא דיבר.

עמיחי פילבר: זה מקובל גם על ההסתדרות, גם על משגיחי הכשרות ואני חושב ששם נמצא הפתרון.

עמיחי פילבר: עוד נקודה אחת לגבי הבד"צים.

עמיחי פילבר: בדו"ח של הרב מיכה הלוי כתוב שהרבנות הראשית לא מפקחת בשום דברך על בד"צים, היא לא יודעת מה הם עושים, אין לה שום פיקוח.

עמיחי פילבר: הדבר הזה לא מפריע לרבנות הראשית לתת ל-12 בד"צים סמכות להביא מוצרים לארץ.

עמיחי פילבר: לתת כשרות בחוץ לארץ ופשוט להביא את זה ולקבל חותמת באישור הרבנות הראשית לישראל.

עמיחי פילבר: בדיוק כמו שהדבר הזה פועל בחוץ לארץ.

עמיחי פילבר: קודם כל צריך להסדיר את עבודה של הבד"צים.

עמיחי פילבר: צריך איזה שהוא פיקוח, אבל בדיוק כמו שזה עובד בחוץ לארץ, זה יכול לעבוד גם בארץ.

עמיחי פילבר: לכן אני חושב שצריך להסדיר.

עמיחי פילבר: קודם כל העסקים הקטנים לא יילכו לחברות פרטיות ולא ילכו לגופים פרטיים, זה יעלה הרבה יותר כסף.

עמיחי פילבר: אבל המקומות הגדולים – מפעלים, בתי מלון – כן זה יכול לתת להם שירות.

עמיחי פילבר: הדרך היחידה להסדיר את המערכת היא להקים חברה ממשלתית שדרכה יועסקו משגיחי הכשרות.

עמיחי פילבר: הם לא יהיו עובדי החברה הממשלתית.

עמיחי פילבר: ובמקביל עוד שני דברים, אחד זה לתת לגופי כשרות פרטיים לפעול באופן ישיר בפיקוח של הרבנות הראשית לישראל; ולתת לתאגידים גדולים, שיש להם הרבה סניפים, להעסיק רב של התאגיד, כמו שיש בתנובה.

עמיחי פילבר: רב שיהיה אחראי על כל הכשרות בתאגיד ואז אם לרשת ארומה יש 120 סניפים ויהיה לה רב ארומה, אז היא לא תצטרך להתנהל מול 120 מועצות דתיות, אלא יהיה לה רב אחד שהוא בהסמכה של הרבנות הראשית ייתן את כל הפתרונות.

עמיחי פילבר: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': ישי ברנע נמצא כאן?

שלי יחימוביץ': ישי ברנע הוא יו"ר התאחדות המלונות בירושלים, בבקשה.

ישי ברנע: שלום וברכה.

ישי ברנע: תודה רבה על רשות הדיבור.

ישי ברנע: אני רוצה לומר שאני נמצא כבר בתהליך הזה של הקשר אל מול כל נושא הכשרות בישראל, אני חושב שכמה שנים טובות.

ישי ברנע: בנוסף לכך הייתי שותף וחבר במספר ועדות שקשורות גם לרבנות וגם כאן בוועדות ובמיוחד בוועדה לביקורת המדינה.

ישי ברנע: דבר אחד חשוב - - -

שלי יחימוביץ': כן, אני רק אציין שזה לא התפקיד של הוועדה לביקורת המדינה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מלווים דו"חות מבקר בכל התחומים, אבל הנושא הזה צריך להידון בוועדות הרלבנטיות שגם עוסקות בחקיקה.

שלי יחימוביץ': איזו ועדה עוסקת בחקיקה של הדבר הזה למשל?

קריאה: פנים.

שלי יחימוביץ': פנים.

שלי יחימוביץ': בוועדת הפנים, כן.

שלי יחימוביץ': לא שאני חלילה דוחה את הטיפול בזה על הסף.

שלי יחימוביץ': אנחנו עושים את עבודתנו.

ישי ברנע: היכן שמזמינים אותנו אנחנו מגיעים.

ישי ברנע: בעצם אני חושב שאני המייצג היחיד של המעסיקים כאן מסביב לשולחן ואני מדבר על קרוב ל-60 בתי מלון בירושלים.

ישי ברנע: אני גם חבר הנהלה בהתאחדות הארצית של בתי המלון בישראל ואנחנו דואגים ואנחנו מאד חוששים.

שלי יחימוביץ': אז תן לנו תמונת מצב מהזווית שלך.

ישי ברנע: אנחנו לא רואים שום שינוי בכל השנים, אפילו לא צעד אחד של איזה שהוא שינוי במהלכים, בתהליכים ובהתנהלות של הרבנות ושל המועצות הדתיות.

שלי יחימוביץ': אבל אתה צריך להזכיר לנו למה אתה רוצה שיהיה שינוי.

ישי ברנע: בוודאי.

שלי יחימוביץ': מה הסיטואציה שדורשת תיקון מבחינתך.

ישי ברנע: מכיוון שהגחמות הן אין סופיות, אם יכולתי עכשיו לפתוח ולספר, אז לא הייתי מסיים.

שלי יחימוביץ': תספר כאן, כדי לספר לי איך זה נראה בשטח.

שלי יחימוביץ': אנחנו בדיון תיאורטי.

ישי ברנע: בוודאי, בוודאי.

ישי ברנע: קודם כל הסבל הגדול ביותר אני חושב של בתי המלון בישראל בשנים האחרונות, ואני חושב שצריך לתת דווקא קרדיט לרבנות הראשית שמנסים לשנות את הנושא הזה, זה כל הכניסה לנושאי אווירה בבתי המלון.

ישי ברנע: כל הנושא של אווירה בבתי המלון הוא דבר מאד מאד אקוטי לבתי המלון, גם מבחינה כלכלית וגם מבחינת נראות כלפי תיירים מכל העולם.

ישי ברנע: הכוונה היא בעיקר כשבבתי המלון, בחדרים סגורים רוצים תיירים מכל סוג שהוא להשתמש במיקרופון בשבת או שרוצים להתנהל באיזו שהיא מוזיקה כזאת או אחרת, או אפילו יהודים שמעוניינים לעשות כך, הרבה מאד פעמים מגיע משגיח הכשרות ופשוט אומר רבותי או שאתם מכבים את המוסיקה, או שאני פשוט לוקח את תעודת הכשרות.

ישי ברנע: דבר שפוגע באופן ישיר - - -

שלי יחימוביץ': כשהמזון עצמו הוא כשר למהדרין.

ישי ברנע: בוודאי.

ישי ברנע: אין שום קשר לכל נושא המזון.

ישי ברנע: אני חושב שהרבנות ונמצא כאן גם היועץ המשפטי של הרבנות והוא יודע מצוין שמועצת הרבנות הראשית החליטה באופן חד משמעי שאין התערבות בנושא אווירה ועדיין - - -

שלי יחימוביץ': זאת אומרת מה שאתה אומר שההשגחה חורגת הרבה מעבר לכשרות המזון וגם קובעת את אופי הפעילות כולו של בית המלון.

ישי ברנע: בוודאי, בוודאי.

ישי ברנע: שוב, אני מדבר בשם בתי המלון, אני לא מדבר דווקא בשם עצמי, בלי שום נגיעה אישית, אבל יש בעיה לבתי מלון, למשל כשמגיעים תיירים מחו"ל ורוצים להעמיד עץ קריסמס בכניסה למלון, כמו שאנחנו היינו רוצים שיכבדו אותנו במקומות אחרים בעולם עם חנוכייה, לרבנות בהרבה מאד מקומות יש בעיה עם זה.

ישי ברנע: דרך אגב לא למועצת הרבנות הראשית אלא למועצות הדתיות ולרבנים במקומות השונים.

שלי יחימוביץ': יש כאן איזה שהוא ראש מועצה דתית שחושב שיש בעיה לכבד דתות אחרות בבתי מלון שומרי כשרות?

שלי יחימוביץ': יש כאן מישהו שחושב ככה?

קריאה: יושב פה ראש מועצה דתית.

שלי יחימוביץ': רגע, אז עוד שנייה.

שלי יחימוביץ': בוא תסיים את דבריך.

ישי ברנע: זה רק מספר נקודות, יש גם סיפורים לרוב.

ישי ברנע: אני רוצה לגעת בנושא של המשגיחים.

ישי ברנע: אני חושב שבסופו של יום אנחנו עסקנו כאן המון בעניין של המשגיחים והקשר שלהם למעסיקים.

ישי ברנע: אנחנו באופן עקרוני מתנגדים להקמת חברות כוח אדם למשגיחים.

ישי ברנע: אני חושב שזה מה שייקר לנו באופן מעשי את העלות של ההשגחה, שגם ככה היא יקרה מבחינתנו.

ישי ברנע: אנחנו חושבים שמגיע להם והם ראויים למשכורות טובות ומשכורות שהם יכולים להתפרנס מהם בכבוד ולהנות מהם.

ישי ברנע: דרך אגב, אנחנו מבינים ויודעים ומכירים בכך שהמשגיחים עושים את עבודתם, רובם ככולם עושים את עבודתם נאמנה ואנחנו סומכים את ידינו עליהם ואנחנו רוצים שיהיה להם טוב, כדי שגם לנו יהיה טוב, כי אנחנו רוצים את הכשרות.

שלי יחימוביץ': גם צריך להדגיש, תעודת הכשרות זה צורך שלכם.

ישי ברנע: זה צורך שלנו, ודאי.

שלי יחימוביץ': זה לא שמישהו כופה עליכם.

ישי ברנע: לא, לא, אף אחד לא כופה עלינו.

ישי ברנע: כמובן שאין לנו בחירה אחרת, אבל אם זו הבחירה - - -

שלי יחימוביץ': למה, אתם יכולים לא לשמור כשרות.

ישי ברנע: לא, אנחנו לא יכולים.

ישי ברנע: זאת אומרת ודאי, מי שרוצה שהעסק שלו יתקיים במדינת ישראל – אמרת 75% - אבל אין שום אפשרות לבחירה אחרת מבחינת תעודת הכשרות.

ישי ברנע: ישנה תעודה אחת.

ישי ברנע: נגעתם פה בנושא של משגיחים מוסמכים.

ישי ברנע: אני שמעתי שכבר הגענו ל-80% של הסמכה בקרב המשגיחים.

ישי ברנע: אני רק רוצה לשאול את השאלה האם מדובר גם על משגיחים שעובדים מעל 10 שנים והרבנים אישרו להם באופן גורף הסמכה, למרות שלא עברו מבחנים.

ישי ברנע: זאת שאלה רטורית, מכיוון שאת התשובה אני יודע.

מיכאל מלכיאלי: אם הם אנשי מקצוע, המתמחים בתחום - - -

ישי ברנע: לא, לא, לא מעל גיל 50.

ישי ברנע: ולכן הם הגיעו ל-80%.

ישי ברנע: כך אני רואה את הדברים.

ישי ברנע: אם נשמע תשובה אחרת, אז בסדר.

קריאה: בהחלטה - - -

שלי יחימוביץ': סליחה, אני מבקשת תאפשרו לאנשים לדבר, באמת.

שלי יחימוביץ': יש כאן מגוון של דעות, כל הדעות כאן מקובלות ומכובדות, כל עוד כמובן לא נאמרים דברי גזענות והסתה הכל בסדר.

ישי ברנע: בוודאי.

ישי ברנע: אני רק רוצה לגעת בנושא האחרון וזה הנושא של המשגיחות.

ישי ברנע: נאמר כאן שיש בסביבות 20 משגיחות כשרות בישראל.

ישי ברנע: אנחנו בבתי המלון לא מכירים משגיחות, לא יודעים שיש משגיחות, לא ראינו מעולם משגיחה.

ישי ברנע: היינו רוצים שיהיו לנו משגיחות ואני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת.

ישי ברנע: יושב כאן ידידי היקר, יושב ראש מועצת הרבנות בירושלים, שאנחנו בעצם עובדים בשיתוף פעולה ואנחנו משתדלים להיות ידידים עד כמה שניתן.

ישי ברנע: אני רוצה לשאול, אני רוצה להיות המלון הראשון בישראל, שמעסיק משגיחה.

ישי ברנע: אז אני רוצה לשמוע מכבודו האם הוא מוכן שאני אעסיק משגיחה למחר.

קריאה: ותפטר את המשגיח?

ישי ברנע: לא, אני לא אפטר.

קריאה: אז מה תעשה?

ישי ברנע: מכיוון שהיושב ראש מעוניין להכניס משגיח אחד - - -

שלי יחימוביץ': לא, רגע, יש לי שאלה.

שלי יחימוביץ': הוא שאל אותך שאלה עקרונית.

שלי יחימוביץ': מה תשובתך?

יהושע ישי: כשהוא יסיים אני אענה על הכל ביחד.

שלי יחימוביץ': לא, הוא סיים.

יהושע ישי: אני מקבל את רשות הדיבור?

שלי יחימוביץ': כן, אתה מקבל בזאת זכות דיבור.

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

יהושע ישי: יהושע ישי מהמועצה הדתית בירושלים.

יהושע ישי: ישי וישי, אני לא יודע אם יש משהו משותף.

שלי יחימוביץ': יש אישה שמועסקת אצלכם כמשגיחת כשרות?

יהושע ישי: אין אישה שמועסקת כמשגיחה.

שלי יחימוביץ': כל ירושלים אין אישה אחת?

יהושע ישי: בכל ירושלים וכל 400 משגיחי הכשרות שהמועצה הדתית מפעילה במערך הכשרות בירושלים, אין אפילו אישה אחת.

שלי יחימוביץ': ויש לכם משהו נגד העסקת נשים כמשגיחות כשרות?

יהושע ישי: האם זה נובע כתוצאה ממניעה שלנו או שאין ביקוש כזה?

יהושע ישי: אני לא יודע.

יהושע ישי: אלי לא הגיעה אף משגיחה.

ישי ברנע: יש, יש משגיחה בירושלים.

ישי ברנע: יש אחת שנרשמה לפני כשבועיים בערך.

ישי ברנע: אני הייתי מציע שאולי אני אעסיק אותה.

ישי ברנע: אני רוצה להעסיק משגיחה במלון שלי.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז אני רק רוצה להבין כי זה חשוב.

שלי יחימוביץ': אתה אומר מתוך 400 משגיחים אין אפילו משגיחה אחת ואתה מניח שזה בגלל שנשים לא רוצות להיות משגיחות.

יהושע ישי: אני לא נתקלתי בזה.

שלי יחימוביץ': אז בוא נניח אפילו שזה ככה, כרגע יש לך מקרה מבחן אישה אחת שרוצה להיות משגיחה.

שלי יחימוביץ': מבחינתך אין מניעה שהיא תעבוד כמשגיחה?

יהושע ישי: מערכת הכשרות לא בנויה עלי כיושב ראש המועצה הדתית, יש גם שני רבנים ראשיים שהם למעשה חותמים על תעודות הכשרות והכשרות היא על בסיס החתימה שלהם.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז לרבנים הראשיים יש מניעה, יש הסתייגות מכך שנשים יהיו משגיחות?

יהושע ישי: אני הייתי אומר שיש הסתייגות בכלל ברבנות או בכלל רבי הערים - - -

שלי יחימוביץ': שנייה, אני מפסיקה אותך.

שלי יחימוביץ': הרב משה דגן, יש הסתייגות של הרבנים הראשיים להעסקת נשים כמשגיחות?

משה דגן: ממש לא.

משה דגן: על פי החלטת מועצה נשים יכולות לשמש כמשגיחות כשרות.

שלי יחימוביץ': בבקשה, הכל בסדר.

שלי יחימוביץ': אתה אומר שאתה לא מקבל את ההחלטה העקרונית הזאת?

יהושע ישי: גברתי צריכה להבין שפה את שואלת ברמה המערכתית.

יהושע ישי: אני לא דיברתי איתך על הרמה המערכתית, אני דיברתי איתך על הרמה הספציפית של רב עיר בעיר מסוימת שנותן את התעודה, האם הוא מוכן שהתעודה הזאת תסתמך על בסיס - - -

שלי יחימוביץ': כן, ורב העיר ירושלים לא מוכן שנשים יועסקו כמשגיחות?

יהושע ישי: השאלה לא עלתה על שולחנו משום שלא הייתה פניה של מישהי.

שלי יחימוביץ': אז הנה בבקשה, יש לכם הזדמנות.

ישי ברנע: אני שאלתי את השאלה, גברתי יושבת הראש.

ישי ברנע: שאלתי את הרבנות.

שלי יחימוביץ': יש אישה ספציפית שרוצה להיות משגיחה.

שלי יחימוביץ': אתם מעבירים לו את תעודת ההסמכה שלה - - -

יהושע ישי: אלף אני לא מכיר אותה וב' - - -

שלי יחימוביץ': אני רוצה לעקוב אחרי המקרה הזה באופן אישי.

קריאה: אפשר להתייחס לנושא ספציפי זה?

שלי יחימוביץ': לא, אי אפשר.

שלי יחימוביץ': אני לא יכולה שכולם ידברו עכשיו.

קריאה: ראש מועצה דתית בחיפה.

יהושע ישי: שוב, צריך להבין דבר אחד, השאלה לא עלתה ואני לא יודע - - -

שלי יחימוביץ': יש לי הרגשה שאתה ממש מתחמק ממני ושאתה לא רוצה להעסיק נשים כמשגיחות.

שלי יחימוביץ': נכון, או שאני טועה?

יהושע ישי: את טועה.

שלי יחימוביץ': כן?

יהושע ישי: כן.

שלי יחימוביץ': אוקיי, מצוין.

יהושע ישי: יכול להיות שיש לי דעה בנושא הזה, אבל לא הייתי אומר שאני זה שמתנגד, כיוון שאני סך הכל בנושא של הכשרות מנהל מערכי מנהלי.

שלי יחימוביץ': מי מתנגד?

שלי יחימוביץ': מי מונע העסקת נשים כמשגיחות?

יהושע ישי: לו היה מקרה שהייתה משגיחה שהייתה מגיעה אלי - - -

שלי יחימוביץ': אבל הנה, יש לך.

יהושע ישי: איפה היא?

קריאה: היא לא הגיעה על השולחן, בצורה מסודרת.

קריאה: היא קיימת.

קריאה: אבל מקודם אמרת בכלל שאין, פתאום קיימת?

קריאה: אמרת שאתה לא מכיר דבר כזה.

קריאה: לא, סתם, השאלה איך פתאום זה צנח לך?

קריאה: לא אמרתי שאין, אמרתי שלפני שבועיים היא נכנסה למערכת.

קריאה: לא צנח לי.

שלי יחימוביץ': זה לא נכון, הוא לא סותר את עצמו.

שלי יחימוביץ': הוא אומר שמעולם לא הייתה אישה משגיחה, אבל הוא יודע היום על אישה שמעוניינת להיות משגיחה ופנתה גם - - -

ישי ברנע: היא גם נרשמה ברבנות בירושלים.

קריאה: אתה יודע כמה גברים נרשמו ואין להם עבודה?

שלי יחימוביץ': יו"ר המועצה הדתית חיפה, כן.

דוד מצגר: אני רוצה לציין - - -

יהושע ישי: ברשותך, אני באמצע ההסבר.

שלי יחימוביץ': אתה סיימת את רשות הדיבור.

שלי יחימוביץ': אתה רק הגבת לדובר הקודם.

דוד מצגר: אצלנו קיימת משגיחת כשרות, אמנם אחת, שנים רבות שאותה אישר מי שהיה לשעבר רבה הראשי של חיפה ואחר כך נעשה הרב הראשי לישראל, הרב בקשי דורון, שנשלח לו מפה רפואה שלמה.

דוד מצגר: היא עובדת אצלנו עשרות שנים.

דוד מצגר: במקביל אנחנו פרסמנו מכרז למשגיחי ומשגיחות כשרות.

שלי יחימוביץ': כתוב משגיחי/משגיחות?

דוד מצגר: ואף אחת לא ניגשה.

דוד מצגר: יכול להיות שבגלל תנאי עבודה, יכול להיות בגלל השכר, יכול להיות שבגלל היחס, נשים מעדיפות עבודה אחרת, אבל בעיקרון אנחנו פתוחים לקבל.

שלי יחימוביץ': אולי אתם צריכים לנקוט במדיניות שהיא יותר מעודדת נשים לבוא להיות משגיחות?

שלי יחימוביץ': הרי נשים, לצערי הרב נשים עדיין מחזיקות את כל משק הבית על גבן - - - בכלל, ב-85% ממשקי הבית בישראל על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

דוד מצגר: אכן, אבל - - -

שלי יחימוביץ': אז אישה במטבח שלה יכולה להיות משגיחת כשרות, אבל במטבח - - -

דוד מצגר: אמת, אבל כשהיא נמצאת ליד פועלים שחלקם ערבים - - -

שלי יחימוביץ': מה הקשר?

שלי יחימוביץ': מה הבעיה?

דוד מצגר: היחס, ההתנהגות, את לא ראית.

שלי יחימוביץ': לא, לא, סליחה.

דוד מצגר: לא, לא, סליחה.

דוד מצגר: גברתי לא ראתה.

שלי יחימוביץ': מה, כאילו הערבים מתנהגים רע לעומת יהודים שמתנהגים טוב?

שלי יחימוביץ': זו האמירה שלך?

דוד מצגר: לא, לא.

דוד מצגר: צורת הדיבור.

שלי יחימוביץ': יש לאישה שהוא אדם יהודי בעיה ליד ערבי?

דוד מצגר: תתני לי לגמור את המשפט.

שלי יחימוביץ': מכל - - -

דוד מצגר: כבוד יושבת הראש לא ראתה התנהגות של בעל מסעדה ערבי - - -

שלי יחימוביץ': זאת אומרת הערבים מתנהגים רע והיהודים מתנהגים - - -

דוד מצגר: לא אמרתי.

דוד מצגר: לא כל היהודים מתנהגים, גם היהודים - - -

שלי יחימוביץ': תשמעו, לא, לא, סליחה, אמרתי, כל אמירה לגיטימית למעט אמירות גזעניות.

דוד מצגר: אני לא מדבר על גזעני.

דוד מצגר: גם יהודי - - -

שלי יחימוביץ': לא, לא מדבר על גזעני, זה ממש יצא במקרה.

דוד מצגר: כבוד יושבת הראש לא ראתה התנהלות של בעל מסעדה - - -

שלי יחימוביץ': אתה מוכן לחזור בך מהדבר הזה?

דוד מצגר: ודאי, ודאי.

שלי יחימוביץ': אז בוא תחזור בך.

דוד מצגר: אוקיי, חזרתי, בסדר.

שלי יחימוביץ': חזרת ממה?

דוד מצגר: מאשר נאמר לגבי אפליה - - -

שלי יחימוביץ': שנשים שחלילה חשופות להתנהגות רעה מצד הערבים, כי כל היהודים הם קדושים, זכים וצחים ומתנהגים - - -

דוד מצגר: אז אני רק מסביר לך לגבי יהודים, כי כבוד יושבת הראש לא ראתה התנהלות של בעל מסעדה, שמתעצבן על משגיח וזורק עליו צלחות ו - - -

שלי יחימוביץ': אתה רק רוצה לגונן על הנשים.

דוד מצגר: ושולף סכינים והדברים האלה נעשו בשטח.

קריאה: את זה המשגיחים עוברים.

דוד מצגר: נשים לא מעוניינות.

דוד מצגר: זה לא שאנחנו לא רוצים לקבל אותן.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חנה, מה אמרת על המשגיחה בכנסת?

חנה פריידין: לאחרונה היה מכרז למשגיח של רב הכנסת ופתחו את זה גם לנשים.

חנה פריידין: בהתחלה יצא מכרז רק לגברים, פתחו את זה לנשים ועד כמה שאני יודעת לא ניגשה שום אישה.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

חנה פריידין: לא דיברו על מבחנים ולא - - -

שלי יחימוביץ': טוב.

שלי יחימוביץ': אני רק אומר בהערה כללית שיש המון מקצועות שהם רק לגברים ונשים חודרות אליהם לאט לאט, אבל צריך שמישהו יסביר להן פנים ויקבל אותן וגם אני מצפה ממערכת שהיא מערכת מדינתית, לעודד שוויון בתעסוקה.

שלי יחימוביץ': שוויון לכולם, כלומר לכל מיעוט שהוא, לערבים, לחרדים, לנשים וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': חברה, אנחנו מתכנסים לסיום.

שלי יחימוביץ': יושב ראש המועצה הדתית תל אביב, אלדד מזרחי נמצא פה?

אלדד מזרחי: רק הערה.

שלי יחימוביץ': לא רק הערה.

שלי יחימוביץ': מי זה אלדד מזרחי?

אלדד מזרחי: זה אני.

שלי יחימוביץ': אה, סליחה.

אלדד מזרחי: רציתי לעזור לך.

שלי יחימוביץ': אלדד, אני רק רוצה להגיד שאתה צוינת לשבח בדו"ח המבקר.

שלי יחימוביץ': יצאת הכי בזול מכולם.

אלדד מזרחי: אני אגיד איך - - - בחלק מהדו"ח.

אלדד מזרחי: קודם כל אני רוצה ל ומר - - -

שלי יחימוביץ': חברים, אני מבקשת שקט, אנחנו לקראת סיום.

שלי יחימוביץ': מי שנמאס לו יכול לצאת.

שלי יחימוביץ': אין שום בעיה, לא מקבלים נקודות שליליות על יציאה.

אלדד מזרחי: קודם כל בהקשר של הנושא האחרון של נשים, אלף יש החלטה ברורה, כמו שאמרו, של מועצת הרבנות וזה על דעת הרבנים הראשיים, שאישה יכולה לשמש כמשגיחה.

אלדד מזרחי: העניין הוא שהפוטנציאל הוא מאד מצומצם, כי מעט נשים עד היום הוסמכו לשמש כמשגיחות ורובן גם לא באזור המרכז.

אלדד מזרחי: אני עצמי מוכן גם לומר שאני מזמין את המשגיחה הזאת לבוא לעבוד אצלנו בתל אביב.

קריאה: הוא כבר רוצה אותה אצלו, את תתלהב.

ישי ברנע: אנחנו רוצים אותה בירושלים.

אלדד מזרחי: אנחנו נקבל אותה בשמחה.

אלדד מזרחי: אני רוצה לומר עוד דבר, ממש נקודה קטנה, כי אין טעם לחזור על מה שנאמר.

אלדד מזרחי: לגבי הנושא של הכשרות.

אלדד מזרחי: הכשרות היו בה כשלים, אין ספק.

אלדד מזרחי: צריך להודות.

אלדד מזרחי: מי שלא מודה שהיו כשלים, פשוט חוטא לאמת וזה באמת כולנו.

אלדד מזרחי: הנושא של הכשרות חייב להישאר ממלכתי.

אלדד מזרחי: כל הנושא של ההפרטה של מערכת הכשרות ומי שחושב שזה צריך להיות כמו במודלים אחרים שקרו בשנים האחרונות בארץ, שהפריטו כל מיני שירותים, הדבר הזה יביא לכאוס ויביא למערכת של מאכרעיות.

אלדד מזרחי: זאת אומרת אם אנחנו רואים בד"ץ שלא מקבל כללים, אפילו כללים בעייתיים, מוסרים, מה שדיברו פה, זה יהיה לנו.

אלדד מזרחי: הכשרות חייבת להישאר ממלכתית כמו דברים אחרים בארץ.

שלי יחימוביץ': אבל מה עם הבד"צים הפרטיים?

שלי יחימוביץ': מה צריך לקרות?

אלדד מזרחי: צריך רגולציה על הבד"צים הפרטיים, אבל מי שצריך להפעיל את מערך הכשרות במדינה זו המדינה ואם צריך אז להכניס יד לכיס.

אלדד מזרחי: ומה הבעיה, שאלת שאלה נכונה.

אלדד מזרחי: הכסף קיים, לא צריך מקורות, אז מה הבעיה?

אלדד מזרחי: הבעיה היא בעיה קטנה שיש מה שנקרא עלויות, את קראת לזה עודפות, זה לא בדיוק עודפות.

אלדד מזרחי: כדי להקים תאגיד או חברה, יש מנגנונים.

אלדד מזרחי: זאת אומרת צריך כסף כדי להקים את המנגנון, במיוחד בתחילת הדרך.

אלדד מזרחי: יכול להיות שאחרי זה זה יישא את עצמו.

אלדד מזרחי: האוצר באמת, כמו שאמר חבר הכנסת אזולאי, האוצר הלך כברת דרך אזולאי, עם הרבנות, עם הוועדה ולא אמרתם את זה וצריך להדגיש את זה עכשיו.

אלדד מזרחי: ובאמת הגיעו להבנות שילכו על תאגידים.

אלדד מזרחי: באמצע הדרך, אולי לקראת הסוף, האוצר חזר בו באופן חד צדדי, השאיר את הרבנות פעורת פה, השאיר את הרבנות אובדת עצות.

אלדד מזרחי: חרב הבג"ץ מונחת, צריך להגיש מתווה.

אלדד מזרחי: ותדעו לכם, למשגיחים אני אומר את זה, זה שהוגש מתווה והיה לרבנות, למועצת הרבנות, לוועדה - אומץ להגיש את המתווה, יכול להיות שזה הציל את מערך הכשרות הממלכתי במדינה מחרב הבג"ץ שאולי היה רואה בזה חוסר מעש מהרבנות, שאין לה שום פתרון.

אלדד מזרחי: היה חותך ועושה רגולציה, הפרטה כללית ואז המשגיחים היו מחפשים עבודה בעולם התעסוקה הפרטי, שגם את לא מעוניינת בזה.

שלי יחימוביץ': נכון.

אלדד מזרחי: זאת אומרת צריך להסדיר את מערך ההשגחה בארץ, אפשר לעשות אותו וזה גם הפיך.

אלדד מזרחי: אם הרבנות עכשיו הגישה לבג"ץ את הבקשה לאורכה, אף אחד לא אומר שזה לא הפיך ללכת ממתווה של חברות כוח אדם, שירותי כשרות בחברות כוח אדם – מה שאת לא אוהבת והרבה לא אוהבים פה – ללכת לתאגידים עירוניים קיימים.

שלי יחימוביץ': מה היית עושה בתל אביב למשל?

יניב שפירא: באופן פרקטי מה אתה מציע להם לעשות?

אלדד מזרחי: הייתי מעסיק אותם.

אלדד מזרחי: לו היה אפשרי – הייתי הולך לתאגיד, אחד התאגידים העירוניים שמתאימים לזה והייתי הולך לבקש שיעסיקו, כמו שמעסיקים בתאגידים עירוניים עובדי חינוך, עובדים - - -

קריאה: כל הכבוד.

קריאה: כל הכבוד.

קריאה: מה הם יעשו?

קריאה: פרקטית?

יניב שפירא: זה עדיין לא פותר אתכם, שההסתדרות - - -

שלי יחימוביץ': יניב, אני אתן לך לדבר בסוף.

אלדד מזרחי: אני רוצה לומר שזה לא פותר את המשגיחים שההסתדרות תציע מתווה.

אלדד מזרחי: עד היום ההסתדרות – חוץ מלהגיד לא לחברות כוח אדם, לא שמעתי שהיא באה - - -

יניב שפירא: אבל היא לא רשות מבצעת.

שלי יחימוביץ': יניב, אני אתן לך.

אלדד מזרחי: אני אומר, אתם יכולים לקחת את הכפיים חזרה, אין בעיה, אבל אני אומר עד היום לא שמעתי, חוץ מלא על חברות שירותי כוח אדם – ואני חושב שכולם יסכימו על זה – איזו הצעה, מתווה של נציגי ההסתדרות מול משרד האוצר.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

שלי יחימוביץ': טוב.

שלי יחימוביץ': חברים, אנחנו לקראת סיום.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שני דוברים אחרונים, שאני אגיד את שמותיהם ויניב, לך אני אתן להגיד את המילה האחרונה, אז תתאפק עד אז.

שלי יחימוביץ': עורך דין ישראל אנדן נמצא פה?

שלי יחימוביץ': בבקשה, ראש האגף המשפטי בארגון נועם, שירותי יהדות ללא דרישת תשלום.

שלי יחימוביץ': תציג לנו ברשותך בקצרה מה אתם עושים, אבל ממש בקצרה, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אחריו עורכת הדין רעות קלינברגר, יועצת משפטית בעמותת עתים, סיוע והכוונה לנתקלים בקשיים במפגש עם שירותי הדת בישראל.

שלי יחימוביץ': שניכם כל אחד בקצרה, בבקשה.

ישראל ענדען: ארגון בנועם מחזיק מאות עובדים מתנדבים, כולם ללא שכר, שנותנים שירותי דת במדינה בכל מה שקשור לשירותי דת: כשרות, חופות, קידושין, גירושין וכו'.

ישראל ענדען: אני ראש האגף המשפטי של ארגון בנועם, שעיקר ההתעסקות שלי זה בעזרה לגירושין וקידושין.

שלי יחימוביץ': אז בהקשר של הכשרות בבקשה, כי זה מה שרלבנטי כאן.

ישראל ענדען: אני כבר אתייחס לכשרות.

ישראל ענדען: אם אפשר, אני לא מגיע פה הרבה לוועדות הכנסת, ואם אפשר להעיר ב-10 שניות.

ישראל ענדען: מקודם העירו את העניין של שוויון ואני גם מדי פעם מאזין לכבוד יושבת הראש ברדיו, בקול חי, ברדיו החרדי, ואני באמת רואה שדגל השוויון הוא מאד באמת בעניינה.

ישראל ענדען: רציתי להעיר אם אפשר שתי שניות, שהרי יושבת הראש אמרה שמי שיתפרץ בדיון ייצא החוצה.

ישראל ענדען: אין לי שום קשר למי שמוצא החוצה, אבל היו עשרות אנשים שהתפרצו ומשום מה רק אחד הוצאת החוצה.

ישראל ענדען: אז כמי שמאד דוגל ברעיון של שוויון, הייתי קצת מצפה לשוויון גם בעניין הזה.

ישראל ענדען: קודם היה פה חבר הכנסת - - -

קריאה: היא נתנה לי להירגע בחוץ, זה בסדר.

ישראל ענדען: אין לי שום היכרות קודמת בעניין.

שלי יחימוביץ': לא, חברים, בואו נדלג על סדרי הוועדה.

שלי יחימוביץ': פשוט אין לנו זמן.

שלי יחימוביץ': אני אשמח לקבל הטפות מוסר, אבל אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

ישראל ענדען: מאד נהניתי מחברינו, חבר הכנסת יאיר שטרן, שלצערי הרב נעדר עכשיו מהמקום.

שלי יחימוביץ': אלעזר.

ישראל ענדען: אלעזר שטרן, סליחה.

ישראל ענדען: כאדם דתי אני מניח שהוא מאד מבין את החשיבות של הכשרות ומאד סומך על הראשון לציון, את הרב יוסף, בקשר של הכשרות ואני יכול להעיד מקרוב שהעם בישראל מאד רוצה כשרות.

ישראל ענדען: רואים את זה שהצריכה של הכשרות בשנים האחרונות מאד עלתה.

ישראל ענדען: זה חשוב לאנשים שתהיה כשרות וגם העניין של ההכשרות למשגיחי הכשרות, שבאמת נהיו יותר מקצועיים ויותר ענייניים ומקפידים על הדברים החשובים ורואים באמת שהצרכנים במדינת ישראל, פשוט זה עניין של צרכנות, רואים שיש יותר דרישה לעניין הזה של הכשרות.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': עורך הדין רעות קלינברגר, בבקשה.

שלי יחימוביץ': תציגי את עצמך, את הארגון שאת מייצגת.

רעות קלינברגר: האמת היא שאני מייצגת את עמותת עתים, אנחנו מעניקים סיוע בשירותי הדת במגוון תחומים.

רעות קלינברגר: אני באתי לדבר יותר על הנושא הזה של האפליה - - -

שלי יחימוביץ': דברתי על הנושא שלך.

רעות קלינברגר: שאנחנו חווים כיום בעיקר מול קהילת יוצאי אתיופיה ואני כן חושבת שצריכה להיות כאן התערבות הרבה יותר משמעותית של הרבנות הראשית.

רעות קלינברגר: סופו של דבר הרבנות היא כן נותנת את הבסיס הכשרותי לכל אותם גופים שהם גופי בד"ץ פרטי ואני חושבת שמתוקף זה זה נותן להם את האחריות.

רעות קלינברגר: יש כאן איזו שהיא התנערות מכך שהם לא הרגולטור, אבל למעשה הם נותנים להם בכלל את האפשרות לפעול במרחב הזה ולהגדיר את עצמם כגוף שהוא כשר.

קריאה: במסגרת הכניסה לבית החרושת?

קריאה: מה את רוצה שהוא יעשה?

רעות קלינברגר: לא, שוב, אבל בסופו של דבר זה כן יוצר איזה שהוא קשר של הרבנות למול אותם גופים?

מיכאל מלכיאלי: מה הוא קשור - - - ?

שלי יחימוביץ': יש לי רעיון בשבילך.

שלי יחימוביץ': אם הרבנות תהיה עדה לעוול כל כך נורא כפי שנעשה - - - כאן, היא תגיד ליקב שהיא תשלול ממנו את הכשרות שלה וכך - - -

קריאה: היא לא יכולה - - -

שלי יחימוביץ': אם נלך לחומרה של בד"ץ העדה החרדית, למשל.

הראל גולדברג: גברתי יושבת הראש, זה לא בסמכותה.

הראל גולדברג: משפטית לא עובר דבר כזה.

קריאה: בג"ץ יעזור לכם.

הראל גולדברג: הרבנות מוסמכת לשקול שיקולים של הכשר.

קריאה: הראל, אל תדאג, בג"ץ יעזור לכם.

שלי יחימוביץ': חברה, תנו לה לסיים בבקשה.

קריאה: אני רוצה משפט הבהרה - - -

רעות קלינברגר: לא, לא, ממש לא.

רעות קלינברגר: עזבו - - -

שלי יחימוביץ': מה אתה רוצה ממנה.

שלי יחימוביץ': היא באה, מייצגת עמדה שלא נשמעה כאן כמעט בחדר, תן לה לומר.

רעות קלינברגר: אני חושבת שהעמדה שהובאה כאן גם על ידי נציגי משרד המשפטים, אני חושבת שהיא עמדה חשובה שבעצם הרבנות הראשית צריכה אולי לא רק באגפי הכשרות, אלא לתת אמירה יותר ברורה ובהירה לגבי יוצאי אתיופיה, כדי למנוע הישנות של מקרים כאלה.

רעות קלינברגר: לדוגמא עכשיו זה לא מקרה ראשון של יקבי ברקן, ששם אין באמת בן אדם שבא והתלונן.

רעות קלינברגר: אנחנו ראינו שגם בחודשים האחרונים היה לנו נער אתיופי בין 16, סולומון אינשנו, שאנחנו בעצם מייצגים אותו היום, שגם סבל באפליה באולם אירועים.

רעות קלינברגר: אנחנו רואים את זה בהרבה מאד מקומות ואני חושבת שצריכה להיות באמת התייחסות לזה, לנושא הזה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מסיימים את הדיון.

שלי יחימוביץ': יניב, בבקשה, מילה אחרונה שלך.

יניב שפירא: גברתי יושבת הראש, חברי הכנסת שנמצאים פה וכל הנוכחים.

יניב שפירא: הסולידריות שאתם מביעים פה למשגיחי הכשרות היא סולידריות מאד מחממת את הלב.

יניב שפירא: רגע לפני שאנחנו סוגרים את הישיבה, אני רק רוצה להתייחס לכמה דברים.

יניב שפירא: להציל את המונופול של הרבנות הראשית לישראל אנחנו בעד.

יניב שפירא: אנחנו שלוחים של הרבנות הראשית לישראל ומשתדלים ומבקשים מכל משגיחי הכשרות ברחבי הארץ לעשות את מלאכתם נאמנה.

יניב שפירא: יש לי רק שאלה אחת:

יניב שפירא: 18 ישיבות אחרי שבג"ץ פסק לדון בניתוק זיקת משגיח מושגח, ליישם אותו בשטח.

יניב שפירא: היו מתוך ה-18 ישיבות 16 ישיבות שדנו רק על ההסדרה של הנהלים של הרבנות הראשית לישראל, כשבאתר של הרבנות הראשית לישראל קיימים נוהלי הרבנות הראשית לישראל בכל ענייני הכשרות.

יניב שפירא: מתוכן 2 ישיבות, בחצאי הישיבות דיברו על הנושא של ניתוק זיקת משגיח-מושגח.

יניב שפירא: זה אומר שלא דיברנו עלינו.

יניב שפירא: שלחו אותם למטרה אחת ועשו מטרה שנייה.

יניב שפירא: אם היו יושבים במשך השנה וחצי האחרונות רק לדון עם אקטוארים, עם רואי חשבון איך לפתור את הבעיה הזאת בשיתוף פעולה, אז היינו מגיעים למצב שהדיון הזה היה מיותר.

יניב שפירא: למה?

יניב שפירא: אני טוען שאם אנחנו נלך לכוח אדם, אלף אנחנו לא מנתקים זיקת משגיח-מושגח, כי גם התלות של הרבנות בחברות כוח אדם, הם כבר הביעו את זה בתוך הוועדה ב-2017.

יניב שפירא: הם כתבו שלה

יניב שפירא: כניס צלע שלישית לתוך מערכת הכשרות זה יביא-.

יניב שפירא: מספיק שמבקר המדינה מדווח שיש מחלוקות בין הרבנות למועצות הדתיות להכניס עוד צלע נוספת, שיהיו עוד מחלוקות וכשחברת כוח האדם תרצה להסיר כשרות, אבל יש לה את התלות של הכסף.

יניב שפירא: הרב ירצה להוציא והחברה לא תרצה וכך מגיעים עוד פעם לאי ניתוק זיקת משגיח מושגח.

יניב שפירא: זאת אומרת החברה עצמה לא תרצה להגיע להישגים.

יניב שפירא: אז הגענו לאותה בעיה שאנחנו - - - שהמשגיח מקבל מבית העסק.

יניב שפירא: אז לא פתרנו שום בעיה.

יניב שפירא: לכן אם היו מנצלים בשנה וחצי האחרונות את הקרדיט שבג"ץ נתן לכם לבוא ולהסדיר בשיתוף פעולה אמיתי עם נציגי העובדים, עם נציגי המשגיחים, לא נציגים כאלה שהם קיקיוניים, שלא מייצגים אף אחד וגם גוף גדול.

יניב שפירא: הגוף הזה הוא לא רגולטור, הגוף הזה לא יכול להביא הסדרה.

יניב שפירא: הוא יכול להגיד מה לא, הוא לא יכול להציע מה כן.

יניב שפירא: זה לא התפקיד שלו.

יניב שפירא: הוא יכול להביא ביקורת, להבטיח את חוסנם וכלכלתם של משגיחי הכשרות.

שלי יחימוביץ': תודה יניב.

יניב שפירא: אני רק רוצה להודות ליושבת הראש ולחברי הכנסת שנמצאים פה, שומעים את כאבם של משגיח הכשרות.

יניב שפירא: חברי הכנסת, אני מקווה שכל הכנסת והבית הזה יביאו להסדרה של 3,900 בעלי משפחות.

שלי יחימוביץ': בבקשה, התייחסות אחרונה שלך.

משה דגן: אני רוצה לומר שליבי עם המשגיחים.

משה דגן: שלא יחשבו שהרבנות הפקירה אותם.

שלי יחימוביץ': חברה, אני לא יודעת איך להגיד לכם את זה, אבל אסור למחוא כפיים בוועדות הכנסת.

שלי יחימוביץ': כלומר אני לא רוצה לאכזב אתכם.

משה דגן: האמירות של יניב לגבי היקף הישיבות שישבנו מול אגף תקציבים ומשרד המשפטים וכל הגורמים הרלבנטיים, לרבות כל חברי הכנסת הדתיים והחרדים כדי להגיע למקום הכי טוב מבחינת מתווה העסקה, הן ישיבות רבות מאד ובוודאי לא שתי ישיבות.

משה דגן: עשרות שקיימנו יחד עם כלכלנים, יחד עם אנשי מקצוע בתחום.

משה דגן: ישבנו גם כן עם אנשי ההסתדרות ואני רוצה לומר שגם האופציה שהעלה פה עמיחי לגבי חברה ממשלתית, האופציה הזו עלתה.

משה דגן: הנחתי בפנייך מכתב ממנהל רשות החברות, שהוא סרב להצעה הזאת וגם אגף תקציבים סירב להצעה הזו.

משה דגן: צריך להבין שאנחנו כממשלה חייבים לעבוד בממשק אל מול כל גורמי הממשלה ואנחנו לא עובדים כיחידה בפני עצמה.

שלי יחימוביץ': ברור.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חברים, אני מסיימת את הדיון.

שלי יחימוביץ': כאמור זה היה דיון מהיר שאושר בנשיאות כנסת, לבקשתו של חבר הכנסת אלעזר שטרן.

שלי יחימוביץ': אני לא מתיימרת אפילו לרגע לפתור את כל הבעיה האדירה הזאת ואת כל הפלונטר ואת כל הכשל המבני שקיים ואף אחד לא מתכחש לו, שקוראים לו יחסי משגיח-מושגח, שהוא לכשעצמו מספיק מעמיק אבל הוא גם מתפרש על פני הארגון כולו.

שלי יחימוביץ': אני אבקש מכל מי שהעביר לי כאן מסמכים לשלוח לנו אותם גם במייל כדי שנוכל להעלות אותם בצמוד לדיון הזה באתר הוועדה, שהם יהיו חשופים לכולם, לרבות תזכירי החוק, לרבות המסמך הזה משנת 1984 ואני חוזרת כאן בסיכום על הבקשה שעלתה כאן, שכיוון שזה המסמך האחרון בסופו של דבר שהוצא לגבי יהודים עולי אתיופיה בישראל, שכן יהיה ניסיון להוציא מסמך חדש שמבטא לא שום דבר אחר אלא את הרוח הנהוגה היום.

שלי יחימוביץ': אני לא מבקשת לשנות את המדיניות שלכם, שהיא בוודאי מכילה הרבה יותר ומוסרית הרבה יותר מזו שאנו עדים לה מטעם בד"ץ העדה החרדית.

שלי יחימוביץ': אבל כן שהמדיניות הזאת תבוא לידי ביטוי באיזה שהוא מסמך כתוב.

שלי יחימוביץ': זה מאד מאד משמעותי, במיוחד על רקע החשיפה האחרונה של אוריה אל קיים וכל הדברים האלה שעלו, שהיו מתחת לפני השטח ופרצו וגם קיבלנו בהם הוכחה עד כמה הציבור בישראל כולו, ללא הבדלי שיוך מפלגתי או/ו חילונים ודתיים, מסתייגים מההתנהלות הזאת.

שלי יחימוביץ': לכן הבקשה שלי אליכם זה להוציא נייר כתוב, שיהיה כנגד הנייר הזה, שרובץ כסוג של כתם משנת 1984.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, אני מבינה שאנחנו ממש במקרה הגענו בעיצומה של פרשת דרכים, שהיא נובעת גם מפסיקת בג"ץ וגם מהעובדה שהוועדה סיימה את עבודתה ומתגבש כבר שינוי שהוא משמעותי מאד והוא מנסה להסדר את ההתנהלות של הרבנות.

שלי יחימוביץ': אבל אני פונה אליכם מכאן ואני מבקשת גם מהאוצר, גם ממשרד המשפטים, גם מהרבנות וגם מחברי הכנסת פה, שיש להם השפעה בקואליציה יותר משלי יש, לבחון מחדש את "הפתרון" של כדי להסדיר את יחסי המשגיח והמושגח, להעביר את המשגיחים לחברות קבלן.

מיכאל מלכיאלי: מנכ"ל משרד האוצר, הוא הכתובת הכי נכונה.

ינון אזולאי: וגם להסתדרות.

ינון אזולאי: אולי את לא יכולה, אנחנו נבקש.

ינון אזולאי: את יכולה?

שלי יחימוביץ': לא, אני יכולה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת מההסתדרות לנהל איתם קרב על גורלם של העובדים, כי זה צומת שהוא צומת מכריע וכן לבחון אפשרויות ששוב אני אומרת, שהן לא משיתות עלות נוספת על המדינה, אבל הן כן מאפשרות למדינה לא להיות המעוולת לעוול שכבר קיים והוא העסקה כל כך מקיפה של עובדי קבלן שהם נטולי זכויות, הם באוויר, אין להם אופק תעסוקתי, הם נתונים גם עם התלושים שלהם, אם חלילה אם יועסקו על ידי קבלני שירותים, גם אם התלוש ספציפי ייראה כמו שצריך על פי דיני העבודה – אם כי גם זה מאד נדיר – גם אז הם יהיו נתונים לגחמות של מכרזים שיוצאים אחת לפרק זמן מסוים ובתוך שנייה אחת הם עלולים למצוא את עצמם מפוטרים ובחוץ ויוחלפו באנשים אחרים.

שלי יחימוביץ': זה קיום תעסוקתי שהוא קיום מזעזע, במיוחד לאנשים שהם עובדים מוחלשים והעובדים האלה הם עובדים מוחלשים, אז הבקשה שלי היא לשקול מחדש שיטת העסקה אחרת, שהיא מצד אחד לא הפיכה של 5,000 איש לעובדי המועצות הדתיות, אבל מצד שני כן מאפשרת להם ביטחון תעסוקתי ושמירה על הזכויות שלהם, כי אין ביטחון תעסוקתי ואין שמירה על זכויות כשאתה מועסק באמצעות מכרז.

שלי יחימוביץ': והם עובדי מדינה, הם משרתים את המדינה והם משרתים צרכים כבר אמרנו, של 75% מהציבור בישראל, לרבות חילונים שהם שומרי כשרות, לא רק את הציבור הדתי.

שלי יחימוביץ': אז זאת הבקשה שלי ואני אעקוב אחרי הדברים האלה.

שלי יחימוביץ': אני לא יכולה עכשיו להגיד שאנחנו נקיים דיון נוסף, כי המושב הזה מסתיים, אבל אני כן מבקשת לעדכן אותי, להעביר לי ניירות, לספר לי מה המצב ולהשאיר אותי בתמונה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה גם לעקוב אחרי האישה שרוצה להיות משגיחת כשרות בירושלים ולראות מה עלה בגורלה.

שלי יחימוביץ': אז תודה רבה לכולם.