ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1096, 2018-07-09 10:26

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד להמשיך את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון - זכאות ליתום שהתייתם משני הוריו לאחר גיל 37), התשע"ח-2018.

משה גפני: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק פרטית שלי.

משה גפני: היא נולדה עקב העובדה שבעבר, בזמן הצעת התקציב, אנחנו עשינו חוק על נפגעים שנפגעו כתוצאה מפעולת איבה בה נהרגו שני הוריהם.

משה גפני: אנחנו העברנו חוק שמסייע לאותם יתומים כאשר שני ההורים שלהם לא קיימים ונפגעו בפעולת איבה.

משה גפני: אז עשינו את זה אם הם עד גיל 37.

משה גפני: התברר שיש כמה יתומים שהם מעל גיל 37 גם על פי אותם קריטריונים ששני הוריהם נהרגו והם התייתמו.

משה גפני: היה סיכום עם משרד האוצר שניתן לעניין הזה 5 מיליון שקלים.

משה גפני: נדמה לי שמיליון שקלים ילכו כמענק שהם יוכלו לקבל.

משה גפני: על כל פנים, זה לא רטרואקטיבי אלא זה רק מכאן ואילך.

משה גפני: השאר ילך לקצבה עד סוף חייהם.

משה גפני: זה הסכום עליו אנחנו מדברים וזה החוק אותו אנחנו מבקשים להעביר.

משה גפני: הוא קיבל תמיכה בממשלה, בוועדת שרים לחקיקה, עבר במליאת הכנסת ועכשיו הוא כאן בהצעת החוק לקריאה ראשונה.

משה גפני: זאת הצעת החוק.

משה גפני: יש מישהו שמבקש להתייחס?

שי סומך: משרד המשפטים.

שי סומך: ועד השרים קבעה שהנוסח צריך להיות מתואם גם עם משרד המשפטים.

שי סומך: ההערה שלנו בעניין הזה, שאני מבין שהיא גם מקובלת על שאר המשרדים, היא שהקצבה צריכה להינתן מכאן ולהבא.

שי סומך: זאת אומרת, אם הכנסת חושבת שהחוק הוא נכון, הוא צריך לחול גם אחורה כפי שהצעת וגם קדימה כמו שהצעת החוק המקורית שלך קובעת.

משה גפני: אנחנו לא מדברים על אחורה.

שי סומך: גם על יתומים קיימים וגם על יתומים חדשים.

שי סומך: זאת הכוונה שלי.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מה זאת אומרת?

משה גפני: אנחנו מקווים שלא יהיו יתומים חדשים אבל כן, לא מי שנפגע בעבר.

משה גפני: לא הסיפור של מעלה עקרבים יחול עליהם.

איתן ברושי: הוא מציע שכן.

שי סומך: לא.

שי סומך: לפי הנוסח המקורי שלך החוק היה אמור לחול גם על יתומים קיימים, מי שהתייתמו עד תחילת החוק, וגם על יתומים שחס וחלילה יהיו בעתיד.

שי סומך: בסיכום שמונח לפנינו החוק חל רק על יתומים שהתייתמו בעבר ולא על יתומים שיתייתמו בעתיד.

שי סומך: ההערה שלנו היא שצריך לחזור להצעת החוק המקורית שלך ולהחיל את החוק על כל היתומים, גם על יתומים שהתייתמו בעבר וגם על יתומים שיתייתמו בעתיד כי אחרת זה יהיה חוק פרסונלי שיחול על קבוצה מסוימת של יתומים ואין בזה הגיון.

איתן ברושי: כמה כאלה יש?

אסנת כהן: מנהלת אגף נפגעי פעולות איבה בביטוח הלאומי.

אסנת כהן: יש לנו בסביבות 113 יתומים משני הורים שזכאים לתגמולים היום כאשר תיקון החקיקה היה באוגוסט 2011 ומאז אנחנו עשינו פרסומים וחיפושים ומצאנו בערך עוד כשמונה יתומים ששילמנו להם תגמולים.

אייל לב ארי: כמה חדשים שהתייתמו מגיל 37 ומעלה?

אסנת כהן: לפי מה שידוע לי היום, זה או חמישה או שישה.

מיקי רוזנטל: לפי השינוי הזה.

אסנת כהן: כן.

אסנת כהן: אבל אני לא בטוחה שאם נחפש, לא נמצא עוד.

אסנת כהן: כמו שמצאנו יתומים עם תיקון החקיקה באוגוסט 2011, יכול להיות שנמצא עוד.

מיקי רוזנטל: איך מוצאים?

מיקי רוזנטל: סליחה על השאלה.

אסנת כהן: אני אומר לך איך מוצאים.

אסנת כהן: עת תיקון החקיקה פורסם באוגוסט 2011, אנחנו פרסמנו את זה בכל מקום אפשרי – עיתונות, רדיו וכולי.

אסנת כהן: מי שידע, פנה.

איתן ברושי: אחד מוסר לשני.

אסנת כהן: אין לנו רישומים, לפחות מי שהגיעו אלינו היו יתומים משנת 1948.

מיקי רוזנטל: לא עושים עוד פעילות יזומה.

אסנת כהן: אנחנו כן עשינו פעילות יזומה.

אסנת כהן: את אומרת מוצאים.

אסנת כהן: אני אומרת שעשינו פעילות יזומה.

מיקי רוזנטל: מוצאים אתכם, מי שפונה.

אסנת כהן: גם אנחנו עשינו איתור.

אסנת כהן: יש לנו ספר יזכור וישבנו לדפדף בו.

אסנת כהן: מאוד קשה לדעת כי אם יש לך ביוגרפיה ואתה לא יודע מי ההורים ואין תעודת זהות משנת 1948, אין לך למי לפנות.

אסנת כהן: מה שאנחנו עושים, פרסמנו לפחות שלוש פעמים.

אסנת כהן: גם לפני שנתיים פרסמנו עוד פעם בעיתונות את הזכאות ליתומים משני הורים כדי שמי ששומע – ילדים, נכדים, הורים – ידע על כך.

איתן ברושי: זה שולי.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: זה לא משמעותי.

איתן ברושי: לא נעים להגיד.

איתן ברושי: יש כאן סדר גודל של 100 אנשים.

מיקי רוזנטל: זה לא שהמספרים הולכים להיות פתאום ענקיים.

מיקי לוי: אני זוכר שהצבעתי כמובן בעד.

מיקי לוי: באירועים האחרונים בשנות ה-2000 היו אירועים ששני ההורים נהרגו, אחד מהם הוא בסבארו.

אסנת כהן: זה היה לפני 2000.

אסנת כהן: נכון.

מיקי רוזנטל: זה היה בשנות ה-90 של המאה הקודמת.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני הייתי שם.

מיקי לוי: 2004.

מיקי לוי: האם המשפחה ההולנדית נכללת?

אסנת כהן: בוודאי.

אסנת כהן: היא נכללה בחקיקה הראשונה.

משה גפני: היא נכללה קודם.

אסנת כהן: אני אומר לך מי לא נכלל.

אסנת כהן: מי שבעת מותם של ההורים היה מעל גיל 37.

אסנת כהן: אם בעת האירוע הוא היה מעל גיל 37, הוא לא נכלל.

אסנת כהן: אני אתן דוגמה.

אסנת כהן: גלית שטייר היא הבת של זאב אלמוג.

אסנת כהן: הוא היה מפקד חיל הים.

אסנת כהן: שניהם נהרגו במסעדת מקסים.

אסנת כהן: גם הבן שלו נהרג וגם שני נכדים.

אסנת כהן: חמישה דורות.

אסנת כהן: מתוך המשפחה של זאב אלמוג, רק גלית שהייתה בת 40 באותה עת, לא נכנסה לזכאות.

אסנת כהן: האחים שלה נכנסו.

משה גפני: מי נשאר במשפחה שלגביו זה יחול?

אסנת כהן: גלית.

אסנת כהן: היא לא נכנסה.

אסנת כהן: אחותה הצעירה קיבלה.

אסנת כהן: זאת אומרת, יכול לקרות במשפחה שחלק יקבלו וחלק לא.

משה גפני: משרד האוצר.

אייל מדן: רפרנט רווחה וביטוח לאומי.

אייל מדן: אנחנו מניחים - כפי שגם בעבר נוספו עוד אנשים לתוך הקצבה, אנשים שלא ידענו עליהם - שגם הפעם נגלה אנשים חדשים שנוספו לקצבה.

משה גפני: מה פירוש המילה נגלה?

מיקי רוזנטל: הם מפרסמים ואז מישהו שומע ופונה.

אייל מדן: כן.

אסנת כהן: אני כן חושבת שצריך להוציא קול קורא.

אסנת כהן: אני יכולה לומר שהיתומים שלפני שנתיים הכרתי בהם, זה היה כתוצאה מזה שהיה שינוי חקיקה עם המענק של ה-200,000 שקלים שנתנו פעמיים.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זה היה כאן.

אסנת כהן: אז מישהו הביא לי פיסת עיתון ושאל אותי אם זה יכול לקרות.

אסנת כהן: אני התחלתי לאתר וביקשתי מספר טלפון וזימנתי אותם אלי ובאמת מיצינו את הזכויות שלהם.

אסנת כהן: זאת אומרת, זה קורה על ידי החשיפה התקשורתית.

מיקי לוי: אבל זה בשוליים.

מיקי לוי: תוציאי עוד פעם קול קורא.

אסנת כהן: כן.

מיקי לוי: אם אפשר, בבקשה תוציאי שוב כדי שנהיה רגועים.

אסנת כהן: כן.

אסנת כהן: אני אוציא קול קורא.

אסנת כהן: זה ברור שאני אוציא אחרי החקיקה.

עודד פורר: רוב המידע נמצא כבר.

עודד פורר: היו קולות קוראים.

אסנת כהן: המידע מונגש.

משה גפני: כמה יש היום?

משה גפני: לפי החוק הזה, כמה?

שגית אפיק: לפי ההצעה.

אסנת כהן: כמו שאני יודעת, היום, הוא חמישה או שישה.

אסנת כהן: אנחנו רוצים לעשות איזושהי הערכה גסה ולומר אולי נגלה עוד.

משה גפני: כנראה לא יהיו יותר משמונה.

אייל מדן: אנחנו הערכנו שייכנסו עשרה.

משה גפני: אתם תמיד מחמירים.

משה גפני: היא או מרת שיש חמישה-שישה.

משה גפני: מקסימום שיכולים להגיע זה לשמונה.

משה גפני: הרי עברנו כאן תהליכים.

משה גפני: זה לא דבר שהתחיל היום.

משה גפני: זה חוק שנעשה בהסכמה.

אייל מדן: בתיקון החקיקה הקודם, בסופו של דבר מענק הרטרו מחושב לפי ההנחה הזאת, של מספר האנשים.

משה גפני: מדובר בסך הכול כללי על חמישה מיליון שקלים.

אייל מדן: נכון.

אייל מדן: חמישה מיליון.

אייל מדן: אם אנחנו מניחים שיש שמונה או עשרה, יש לזה השלכה על המענק.

אייל מדן: אנחנו כן חושבים שכמו שבעבר גילינו על אנשים חדשים שלא ידעו וגם כאן יכול להיות מצב שגם הקולות הקוראים הקודמים דיברו על אנשים שהם עד גיל 37.

אייל מדן: מי שהיה מעל גיל 37, בכלל לא פנה ולכן אנחנו בכלל לא יודעים עליו.

אייל מדן: אנחנו יודעים רק על שישה אנשים שפנו ונדחו.

אייל מדן: אנחנו עושים הנחה שהיא שמרנית אבל היא סבירה לחלוטין שייכנסו עוד אנשים ואנחנו הנחנו שאלה עשרה אנשים.

אייל מדן: בהנחה שהם מקבלים את התשלום השוטף השנה, ונשארו לנו חמישה חודשים, קצבה חודשית ויש להזכיר שזו אחת הקצבות הגבוהות שניתנת, עומדת על סדר גודל עם הטבות של 10,000 שקלים בחודש, הסכום על חמשת החודשים הנותרים הוא 500,000 שקלים בשוטף ונשארים 4.5 מיליון שקלים לתשלום הרטרו.

משה גפני: מה זה הרטרו?

משה גפני: הכוונה למענק.

שגית אפיק: למענק.

אייל מדן: למענק.

משה גפני: זה לא רטרו.

משה גפני: זה מענק חד פעמי.

אייל מדן: ולכן אנחנו חישבנו שהמענק החד פעמי יעמוד על סכום של 450,000 שקלים.

משה גפני: 550,000 שקלים.

אייל מדן: לא.

אייל מדן: 450,000 שקלים.

אייל מדן: יש לנו 4.5 מיליון שקלים שנשארים אחרי התשלום השוטף.

משה גפני: אם מדובר על שמונה, צריך יותר.

אייל מדן: אנחנו מניחים שיהיו עשרה.

משה גפני: אם זה עשרה, צריך יותר כסף.

אייל מדן: אם המענק עליו יוחלט בוועדה הוא גבוה יותר, זה פורץ.

משה גפני: לא גבוה.

משה גפני: אותו דבר אבל לשמונה אנשים הוא יותר כסף.

שגית אפיק: כרגע יש לך חמישה.

משה גפני: החשבון שנעשה אתכם היה על חמישה.

שגית אפיק: אנחנו רוצים לומר שמונה.

שגית אפיק: אנחנו חישבנו לפי חמישה.

אייל מדן: אנחנו כל הזמן עשינו חשבון על עשרה וכך יוצא הסכום.

אייל מדן: הסכום יוצא 450,000 שקלים.

משה גפני: אנחנו נלך על זה עכשיו.

משה גפני: זאת קריאה ראשונה.

משה גפני: עד הקריאה השנייה והשלישית, נשנה.

משה גפני: נדבר אתכם.

אייל מדן: אם זה משהו שסותר את הסיכום, אני צריך לפנות.

משה גפני: בינתיים זה לא סותר כלום.

משה גפני: בינתיים אני מצביע ואני אדבר אתכם כדי שאם אכן באמת אנחנו מדברים על יותר אנשים, אני לא חושב שאתם תתנגדו.

משה גפני: הרי אתם מסכימים לעיקרון ואנחנו מדברים על אותה מסגרת תקציבית פחות או יותר.

משה גפני: אם באמת מדובר ביותר אנשים, פשוט צריך קצת יותר כסף.

משה גפני: נכון?

אייל מדן: כן.

משה גפני: אתה מסכים שנעגל את המענק לחצי מיליון ונרד מהעניין?

משה גפני: במקום 4.5.

משה גפני: יש יותר אנשים.

משה גפני: אני לא מבקש את זה לקופת גמ"ח.

אייל מדן: אני לא יכול לחרוג.

שגית אפיק: זה עדיין מחצית הסכומים שקיבלו היתומים מהתיקונים הקודמים.

שגית אפיק: אנחנו מנסים שזה יהיה סכום יפה.

אייל מדן: אני צריך להתייעץ עם הממונים עלי.

אייל מדן: מבחינתי המספר הוא 5 מיליון ואני לא יכול לחרוג ממנו.

משה גפני: נצביע על זה בקריאה ראשונה.

משה גפני: אני מבקש שתדבר עם הממונים עליך.

משה גפני: מתברר שיש יותר אנשים ואנחנו לא יכולים להשלים את החקיקה אם לא תהיה התוספת.

משה גפני: אנחנו מבקשים את התוספת.

משה גפני: אני רוצה לעשות את זה בהסכמה.

משה גפני: הכול נעשה בהסכמה ואני רוצה שגם זה ייעשה בהסכמה.

משה גפני: אתה רואה מה עולה מהדיון.

משה גפני: זה יצא משהו לא שלם.

אייל מדן: בסדר.

אייל מדן: אפשר לעשות דיון בנפרד.

משה גפני: לא דיון בנפרד.

משה גפני: דבר עם הממונים עליך ותאמר שזה מה שיצא.

משה גפני: יצא 5.5 מיליון שקלים רק למענק.

משה גפני: אלה לא חמישה ילומים אלא שמונה יתומים.

אייל מדן: זה יוצא 6 מיליון שקלים.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: כרגע אלה חמישה יתומים.

שגית אפיק: כרגע יש חמישה.

שגית אפיק: הם פשוט מעריכים שאולי הם יאתרו יתומים נוספים.

משה גפני: אם בסוף יהיו רק חמישה יתומים, לא ישתמשו בכל הסכום הזה.

משה גפני: אבל אם יש שמונה, צריך להשתמש בסכום הזה.

שגית אפיק: כיוון שאנחנו קובעים את סכום המענק בחוק, אם אתה קובע 450,000 ובסופו של דבר יהיו חמישה, אז הסכום של ההצעה יהיה 2.5 מיליון שקלים כאשר לך יש עכשיו 4.5 מיליון שקלים לכאורה לחלק.

משה גפני: לא הבנתי.

שגית אפיק: זו החלוקה שהוא עושה לך כאן.

שגית אפיק: הסיכום בינך לבין משרד האוצר הוא שההצעה הזאת לא תעלה על 5 מיליון שקלים.

שגית אפיק: עלות הקצבה החודשית היא חצי מיליון שקלים ולכן נשארים 4.5 מיליון שקלים.

אייל מדן: עד סוף השנה.

שגית אפיק: עד סוף השנה.

שגית אפיק: אם יש לנו חמישה יתומים, שזה מה שיש כרגע לביטוח הלאומי, 4.5 מיליון לחלק לחמישה יתומים, המענק שהם צריכים למעשה לקבל הוא 900,000 שקלים.

שגית אפיק: אנחנו מוכנים לרשום 500,000.

שגית אפיק: למה?

שגית אפיק: כי מניחים שהביטוח הלאומי ימצא עוד יתומים.

שגית אפיק: זאת ההנחה.

שגית אפיק: אנחנו רושמים את המספר בחוק.

שגית אפיק: אני חושבת ש-500,000 מבוסס על 9.5 יתומים כך שכבר הגענו למספר שלך.

שגית אפיק: הוויכוח כאן הוא בשוליים.

שגית אפיק: אנחנו בין 450,000 ל-900,000 וזה עדיין מחצית ממה שקיבלו יתומים אחרים במענק החד פעמי.

אייל מדן: הם קיבלו 550 בפעם הקודמת.

שגית אפיק: עוד 200 ועוד 200.

שגית אפיק: כלומר, הם קיבלו 950,000.

משה גפני: מה את מציעה לכתוב?

שגית אפיק: אני במקור הצעתי לחשב את זה לפי שמונה אנשים.

שגית אפיק: זאת אומרת, הם יאתרו עוד שלושה יתומים.

שגית אפיק: הסיכוי לזה נמוך ואז לכתוב 550,000.

שגית אפיק: כיוון שהוא מתנגד ואנחנו רוצים לעשות את זה בהסכמה ולסיים עם זה מהר, אני מציעה לכתוב שהמענק החד פעמי יעמוד על חצי מיליון בלי להתווכח על זה.

שגית אפיק: עדיין הוא מרוויח מה-5 מיליון כמעט מיליון על חשבונך.

אייל מדן: להרוויח, אף אחד לא מרוויח.

משה גפני: זה מה שנעשה.

משה גפני: אם בכל זאת יהיו בעיות דרמטיות עם הממונים עליך, אנחנו עוד לא הולכים לשום מקום.

אייל מדן: יש קריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מציע שתקבל את זה.

אייל מדן: בסדר.

משה גפני: זה גם נשמע הגיוני.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

פזית תדהר: משרד הביטחון.

פזית תדהר: בהצעת החוק הפרטית נכנס גם תיקון עקיף לחוק משפחות חיילים.

פזית תדהר: לאותם מקרים, אם בכלל יהיו, אנחנו לפחות היום לא יודעים על אף מקרה כזה של יתום שאחד מהוריו נהרג בשירות צבאי.

משה גפני: שני הוריו.

פזית תדהר: רגע.

פזית תדהר: אחד.

פזית תדהר: או ששני הוריו נהרגו בשירות צבאי או שהורה אחד נהרג בשירות צבאי והשני בפעולת איבה.

פזית תדהר: אנחנו היום לא מכירים יתומים כאלה שהם מעל לגיל 37.

פזית תדהר: בעקבות התיקון של 2011 מעט מאוד יתומים נכנסו לחוק משפחות.

פזית תדהר: כמובן שאותו תיקון בפעולות איבה צריך יהיה לחול גם לגבי חוק משפחות חיילים.

פזית תדהר: אני פשוט הבנתי שמהנוסח המתוקן נשמט התיקון העקיף לחוק משפחות.

שגית אפיק: הוחלט הבוקר, ממש כמה דקות לפני הישיבה, לחזור לנוסח המקורי ולכן הנוסח המקורי יחול גם עליכם וגם בחוק של פעולות איבה.

משה גפני: אין מקרים כאלה.

פזית תדהר: זה מה שרציתי לוודא.

פזית תדהר: שיוחזר התיקון העקיף לחוק המשפחות.

שגית אפיק: הוא חוזר.

שגית אפיק: אנחנו תכף נקריא.

משה גפני: לפי מה שאת אומרת אין מקרים כאלה שידוע לכם עליהם במשרד הביטחון.

פזית תדהר: אנחנו לא מכירים.

פזית תדהר: אני מניחה שבעקבות תיקון החוק, כפי שבביטוח לאומי יוציאו קול קורא, גם אצלנו תיעשה איזושהי בדיקה וקריאה.

פזית תדהר: אנחנו היום לא יודעים.

פזית תדהר: יכול להיות, אנחנו מניחים שגם אם יהיו מקרים כאלה, הם מאוד ספורים.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם שבאופן עקרוני, אם אנחנו מסתכלים על הנושא שעליו אנחנו מדברים, קשה מאוד להגיד שיימצאו פתאום רבים כאלה.

משה גפני: מדובר על מקרה שהוא תמיד מקרה ידוע.

משה גפני: מדובר על כך ששני ההורים נהרגו בפעולת איבה.

משה גפני: עד היום אנחנו מזכירים את מעלה עקרבים.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו יודעים שאלה מקרים שהם מפורסמים מבחינה ציבורית, לצערנו.

משה גפני: אנשים נהרגו.

משה גפני: נהרגו שני ההורים והשאירו יתום, השאירו יתומים.

מוסי רז: מפני שבשנות ה-50 זה היה כל כך נדיר.

משה גפני: גם היום.

משה גפני: יכול להימצא עוד אחד, יכולים להימצא עוד שניים, נגיע עד שמונה.

משה גפני: משרד הביטחון לא יגיע כמעט לכלום.

משה גפני: גם במקרה הקודם, עת חוקקנו את החוק הקודם, לא באו רבים.

משה גפני: גם לא יכולים לבוא רבים.

משה גפני: מדובר על מציאות ששני בני הזוג נהרגים בפעולת איבה ומשאירים יתומים.

משה גפני: נעבור להקראה.

שגית אפיק: אנחנו מתחילים מהצעת החוק המקורית שהיא בעצם מבטלת את הגיל ואז נוסיף הוראה של המענק.

אייל לב ארי: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון - זכאות ליתום שהתייתם משני הוריו לאחר גיל 37), התשע"ח-2018

אייל לב ארי: בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה התש"י-1950, בסעיף 7(1), סעיף קטן (ב) – בטל.

אייל לב ארי: בסעיף קטן (ו), פסקה (1) – תימחק.

אייל לב ארי: תיקון חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) בחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) התש"י-1950, בסעיף 9ב(ב) המילים "לפני שמלאו לו 37 שנים" – יימחקו.

שגית אפיק: בעצם המשמעות של התיקון הזה היא ביטול מגבלת הגיל, גיל 37, לצורך קבלת המענקים והקצבה.

שגית אפיק: זה יחול מעתה ואילך.

שגית אפיק: עכשיו אייל יקריא מהנוסח השני את ההוראה לעניין מענק חד פעמי ביחס ליתומים משני הוריהם בחוק המשפחות.

אייל לב ארי: תחילה והוראות מעבר

אייל לב ארי: תשלומים לפי חוק זה ישולמו בתוך 60 ימים מיום התחילה, בעד התקופה שמיום התחילה ואילך.

שגית אפיק: אנחנו נעשה את אותו תיקון בחוק שלכם למקרה שיתגלו נוספים שזה חל לגביהם.

שגית אפיק: לגבי חוק משפחות חיילים.

שלומי מור: אני לא בטוח שיש צורך כי ההוראה אצלם אומרת שכל יתום אצלם יהיה זכאי לכל התגמולים שזכאי יתום אצלנו.

שגית אפיק: זאת אומרת שזה ממילא שותה את זה.

שלומי מור: כן.

שגית אפיק: אנחנו נבדוק את זה מול הניסוח ונשלח לכם עותק לראות.

שגית אפיק: עלות ההצעה היא 5 מיליון שקלים.

מיקי רוזנטל: היא פחות מהצורך התקציבי.

שגית אפיק: אבל לקריאה ראשונה אנחנו צריכים לפרסם את העלות עצמה.

שגית אפיק: נכתוב בין 4 ל-5 מיליון שקלים.

אייל מדן: 5 מיליון.

משה גפני: לפני ההצבעה, אני רוצה לומר משפט.

משה גפני: אנחנו מתקנים בחוק הזה עוול לגבי יתומים ששני הוריהם נהרגו בפעולת איבה.

רות פרמינגר: נרצחו.

משה גפני: כן.

משה גפני: נרצחו בפעולות איבה והשאירו את הילדים יתומים מבלי שיש להם את ההורים.

משה גפני: מדינת ישראל חייבת למשפחות הללו.

משה גפני: אנחנו התרגשנו כאשר עשינו את החוק הראשון ואנחנו סבורים, ועדת הכספים סבורה, שצריך לאשר גם את המענק וגם את הקצבה.

משה גפני: אני שמח שאנחנו עכשיו גם מתקנים לגבי יתומים מעל גיל 37.

משה גפני: אני אבקש את תמיכת חברי הוועדה בהצעת החוק הזאת לקריאה ראשונה.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון - זכאות ליתום שהתייתם משני הוריו לאחר גיל 37), התשע"ח-2018 כפי שהוקראה על ידי היועץ המשפטי והתיקונים של היועצת המשפטית של הוועדה?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצעת החוק אושרה.

משה גפני: תודה רבה.