ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 674, 2018-07-09 13:30

יעקב מרגי: שלום.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-9 ביולי 2018, כ"ו בתמוז התשע"ח.

יעקב מרגי: שני נושאים על סדר היום: הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 14) (הסדרת עיסוק באימון ספורט), התשע"ח-2018, הצעת חוק ממשלתית שמספרה 1212, הכנה לקריאה שנייה ושלישית, והצעת חוק הספורט (תיקון - הסדרת מקצוע מאמן ספורט), התשע"ח-2018, הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת טלי פלוסקוב שתוצמד להצעתה חוק הממשלתית.

מירב בן ארי: היא מצביעה עכשיו בוועדת הרווחה.

יעקב מרגי: מי רוצה להסביר לנו את מהות התיקונים?

מירב בן ארי: אתה לא מצביע על המיזוג?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: קודם יסבירו לנו.

שלמה סביה: אני אסביר.

שלמה סביה: מנהל האגף להכשרת מאמנים.

שלמה סביה: אשתדל בקצרה.

שלמה סביה: תכלית החוק היא לשפר את הרמה המקצועית של המאמנים במטרה להביא לשיפור רמתם המקצועית וגם הישגיהם של הספורטאים, להגדיל את מספר העוסקים בספורט, על פעילות גופנית, תוך שמירה והגנה על שלמותם ובריאותם של המתאמנים.

שלמה סביה: אנחנו לא יכולים לדון בתיקון לחוק אם אנחנו לא נכיר את ההיסטוריה ונדע מה היה בעבר.

שלמה סביה: חוק הספורט משנת 1988, בשנת 1998 תוקנו התקנות ואושרו התקנות שבעצם הגדירו את ענפי הספורט בהם יחול חיוב בתעודת הסמכה, מתי צריך תעודת מדריך, מתי צריך תעודת מאמן.

שלמה סביה: עד אז היה מכון לאומי אחד, מכון וינגייט, שהכשיר מדריכים ומאמנים.

שלמה סביה: עד שנת 1998 היו גם חמש דרגות של הסמכה להדרכה.

שלמה סביה: היו ראשי קבוצות, עוזרי מדריכים, מדריכים, מאמנים ומאמנים בכירים.

שלמה סביה: התקנות קבעו שיהיו שתי דרגות, מדריך ומאמן.

שלמה סביה: למה זה כך, לא הייתי אז ואני לא יודע למה.

יעקב מרגי: חוץ ממכון וינגייט יש היום מכונים אחרים?

שלמה סביה: בדיוק המשפט שאני הולך לומר.

שלמה סביה: כאמור, כפי שציינתי, עד שנת 2000 היה רק מכון וינגייט.

שלמה סביה: שני גופים החליטו לגשת לבג"ץ, סמינר הקיבוצים והמדרשה לתרבות הגוף אמריקה-ישראל, שזה גוף פרטי לחלוטין, ובג"ץ חייב את המשרד לקבוע תבחינים שכל מי שעומד בתבחינים, יכשיר מדריכים והמשרד יעמוד מהצד.

שלמה סביה: היום אנחנו נמצאים עם 63 מוסדות שמכשירים מדריכים ומאמנים בישראל.

שלמה סביה: היום מוסד מקבל מאתנו אישור להכשיר מדריכים ומאמנים, הוא מלמד, הוא בוחן, הוא מעניק תעודה.

שלמה סביה: אין שום בקרה על איכות המדריך או המאמן בסוף התהליך.

שלמה סביה: השוק הבין שיש כאן פוטנציאל כספי או כלכלי בלתי רגיל, הפך להיות עסק כלכלי.

שלמה סביה: בעצם מבדיקה שערכנו מצאנו שכל מי שמשלם – אני אומר כמעט – כסף, מקבל תעודה.

יעקב מרגי: הופך להיות מאמן.

שלמה סביה: יתרה מכך, אני לא אציין כאן אבל אחוזי ההצלחה במוסדות הם יוצאים מן הכלל, מאה אחוזי הצלחה ואין נכשלים.

שלמה סביה: מאחר שזה שמעביר את הקורס בוחן, כמובן שהמוסד לא רוצה להכתים את שמו, רוצה להראות שהוא טוב, מאה אחוזי הצלחה אצלנו, רק מצליחים.

שלמה סביה: אין מאגר נתונים נכון להיום, כמה מדריכים, כמה מאמנים בכל ענף ספורט.

שלמה סביה: בשום מדינה מתוקנת הדבר הזה לא קיים.

שלמה סביה: אין.

שלמה סביה: היום תדרוש, אנחנו, הממשלה, שבעצם אחראים, הרגולטורים, אין לנו שום מאגר נתונים בענפי הספורט, כמה מדריכים יש בכלל וכמה מאמנים.

שלמה סביה: יש המון שרלטנים בשטח שצצו והקימו ומעבירים קורסים.

שלמה סביה: יש לי כאן תעודות, יש לי כאן גם שמות של גופים שמעניקים תעודה.

שלמה סביה: אין שום שליטה על מה שקורה בשטח.

שלמה סביה: בקיצור, ההפקרות חוגגת.

שלמה סביה: אנשים נותנים תעודות.

שלמה סביה: המעסיקים לא יודעים אם זו תעודה על פי חוק, לא על פי חוק, לאף אחד אין מושג.

שלמה סביה: אני נוכחתי במכרז בעיריית רחובות למנהל מחלקת ספורט, מגיע מישהו עם תעודה.

יעקב מרגי: בכוונה אמרת עיריית רחובות?

שלמה סביה: לא.

עודד פורר: איך שנכנסתי.

שלמה סביה: אחד המועמדים הגיע לשם עם תעודת מאמן והוא לתומו סבר שהוא צריך תעודה על פי חוק, אבל זה המאמן הפרטי שלו במועדון נתן לו תעודה, הוא שילם לו כסף והכול טוב.

שלמה סביה: זאת רק דוגמה ויש לי כאן עוד עשרות דוגמאות שאני לא אכנס אליהן.

שלמה סביה: היום אין מעורבות של האיגודים בתהליך עצמו.

שלמה סביה: האיגודים הם אאוט-סיידרים.

שלמה סביה: אנחנו רוצים כן לערב אותם.

שלמה סביה: התכניות מיושנות מאוד.

שלמה סביה: היום לא בודקים ר"פ של מדריך או מאמן.

יעקב מרגי: יכול להיות אפילו פדופיל.

שלמה סביה: הכול.

שלמה סביה: אף אחד לא בודק את ה-ר"פ של אותו מדריך או אותו מאמן.

שלמה סביה: יצאנו ללמוד מה קורה בעולם וראינו שבמדינות מתקדמות – ודרך אגב, אפרופו, לא יודע מי ראה את השידור האחרון, הצלחה של המדינות גם במונדיאל ולא רק, במשחקים האולימפיים - המהפך החל בעצם בשינוי שהן עשו בתחום המאמנים.

שלמה סביה: המדינות האלה שמו את הנושא הזה על סדר היום והחליטו באמת לחזק את רמתם של המאמנים.

שלמה סביה: קחו לדוגמה את בריטניה בשנת 2000 נכנסה והכינה תכנית ומה קרה אתה במשחקי ריו וגם בלונדון.

שלמה סביה: ההישגים שהם השיגו שם, לאין שיעור לא דומים להישגים קודמים ומעולם לא השיגו הישגים כאלה.

שלמה סביה: קחו את בלגיה בכדורגל ותראו מה הם עשו.

שלמה סביה: קחו את צרפת, שוויץ, המדינות האלה אחר כישלון קיצוני, לקחו את עצמן לידיים והן פשוט הבינו מהר מאוד שהמפתח הוא בידי המאמן.

שלמה סביה: הספורטאי הוא אפיזודה חולפת.

שלמה סביה: ספורטאי מצליח, גמר את הקריירה והוא הולך.

שלמה סביה: המאמן נשאר, המאמן צריך לטפח את הספורטאים, לגרום לכך שיותר ילדים יעסקו בספורט ולהביא אותנו להישגים טובים יותר.

שלמה סביה: נכון הוא שברוב המדינות בעולם תחום האימון אינו מעוגן בחוק.

שלמה סביה: אבל בואו לא נשכח שאנחנו שונים בתרבותנו.

יעקב מרגי: איך זה מעוגן במדינות העולם?

שלמה סביה: המדינה בעצם קובעת את המדיניות והאיגודים וההתאחדויות ברוב העולם - יש מדינות שעדיין יש בהן חוק אבל הן מעטות מאוד ולכן בוא נתייחס לרוב - פועלים על פי המדיניות שהמדינה קבעה והם בעצם אלה שמכשירים.

יעקב מרגי: לפי התיאור שנתת, דה פקטו הם לא עסקו בכך.

שלמה סביה: לא עשו.

שלמה סביה: מצאנו גם שאיגודים והתאחדויות בינלאומיות הבינו והתיישרו לפי מודלף מסוים של הכשרת המדריכים והמאמנים של ארבע דרגות וזה המודל האירופאי, מה שהעברתי גם אליכם לעיין בו, שהאיחוד האירופאי בנה איזשהו מודל והיום אנחנו רואים את זה גם באוסטרליה וגם בניו זילנד.

שלמה סביה: חזרתי לא מזמן מכנס בארצות הברית, גם שם יש היום חשיבה אחרת לגמרי.

שלמה סביה: המחקרים מוכיחים שרמת מדריכים ומאמנים נמוכה היא קודם כל מזיקה בראש ובראשונה לילדים ועלולה לגרום לנזק בריאותי שלתקן אותו אחר כך יהיה קשה מאוד.

שלמה סביה: הבאנו חוות דעת של מומחים ברפואה ספורט למשרד המשפטים כדי לשכנע אותם שיבינו כמה זה חשוב ונכון.

יעקב מרגי: ולסיכום.

שלמה סביה: פעילות גופנית תורמת לחברה בריאה יותר.

שלמה סביה: יכולת נמוכה של מדריכים כמובן תגרום לילדים להדיר את רגליהם מתחום הספורט ואנחנו עדים לכך ואני שמח שנמצאים כאן גם ספורטאים.

יעקב מרגי: יש לי שאלה.

יעקב מרגי: כמה זמן ישבתם על המדוכה?

שלמה סביה: תשע שנים.

שלמה סביה: תשע שנים אנחנו עם החוק הזה.

שלמה סביה: התחלפו ממשלות, אבל אנחנו נשארנו.

יעקב מרגי: לפי הסטטיסטיקה, תשע שנים שלכם, לנו ייקח תשעה חודשים.

יעקב מרגי: אתם ממהרים לאיזשהו מקום?

שלמה סביה: כן.

שלמה סביה: לפני שאני יוצא לפנסיה אני חייב לגמור את החוק הזה.

יעקב מרגי: נדאג לך להארכה.

שלמה סביה: אחרי שבדקנו ועשינו איזה בנצ'מרק בין מדינות והעברנו לכם גם כמה מודלים שיש במדינות שונות, גם לפי ענפים וגם לפי מדיניות של הממשלות, תפרנו מודל שמתאים לישראל.

שלמה סביה: תפרנו מודל שבעצם, אני קורא לזה, תפרנו חליפה ובראש ובראשונה אני רוצה לציין שכל התהליך הזה - - -

יעקב מרגי: אתה יודע, אם זה לא היה אימון ספורט וזה היה בוועדה אחרת, איך היה מוגדר החוק הזה?

שלמה סביה: לא.

יעקב מרגי: הסדרת מקצוע.

שלמה סביה: זה הסדרת המקצוע.

יעקב מרגי: מ-א', עד ת'.

שלמה סביה: אמת.

שלמה סביה: אני חייב לציין שכל התהליך נעשה בשיתוף פעולה מלא עם איגודי והתאחדויות הספורט המעורבים בחוק הזה ויעידו על כך חברים שנמצאים כאן.

שלמה סביה: למי שיש השגות, שיאמר אותן.

שלמה סביה: בארבע דרגות שקבענו, אנחנו הולכים לצמצם את היקפי ההכשרות על מנת לאפשר יותר מדריכים ויותר מאמנים בישראל.

שלמה סביה: שילוב של למידה עצמית בתהליך ההכשרה, מה שהיום לא קיים, עם תכניות הכשרה יותר מתאימות ויותר מודרניות, תוך התאמה של רמת המאמן לרמת הספורטאי, מה שהיום לא קיים.

שלמה סביה: אנחנו רוצים לאפשר לכל אחד להשתלב בקורסים.

שלמה סביה: הקורס בדרגה הראשונה פתוח לכולם ללא תנאים של ניסיון בענף כפי שהיום הדבר קיים.

שלמה סביה: בנוסף, למידה מתמדת.

יעקב מרגי: אם הוא בשלב הראשון מוצא את עצמו - - -

שלמה סביה: בסוף יש בחינה.

שלמה סביה: אם אחרי הבחינה הוא לא מתאים – יוצא.

שלמה סביה: מי שעושה את הבחינות, אלה הם האיגודים מטעמנו.

יעקב מרגי: אני באופן אישי לא יכול להתנגד למהלך הזה כי אני דורש את זה לפעמים גם בהשכלה הגבוהה.

יעקב מרגי: אם הוא רוצה תנו לו שנה ראשונה, אם זה לא עולה למדינה כמובן, מקצועות שזה לא עולה למדינה.

יעקב מרגי: תורידו תנאי קבלה ואם הוא ישתלב, בסדר.

יעקב מרגי: עבר את הבחינות, יעבור לשנה שנייה.

שלמה סביה: אנחנו נאפשר לכולם להיכנס לתהליך.

שלמה סביה: הנושא החשוב ברמה המקצועית הוא הלמידה המתמדת.

שלמה סביה: כלומר, חידוש הרישיון ייעשה בהתניה של השתתפות בהשתלמויות של האיגודים.

שלמה סביה: כלומר, היום יש מאמן כדורסל – אני אקח את עצמי – לפני 40 שנים, 35 שנים עשיתי קורס, אף אחד לא חייב אותי בכלום, אני לא מעודכן וזה בזמן שיש חידושים.

שלמה סביה: יושבים כאן ראשי איגודים, הענף הוא מאוד דינאמי, ואם לא נתאים את עצמנו לטכניקות, את תהליכי הלמידה החדשים, נכין את הספורטאים שלנו כמו שהכינו אותם לפני 50 שנים.

שלמה סביה: כמו שציינתי, האיגודים שותפים לכל התהליך הזה מ-א' ועד ת'.

שלמה סביה: יתרה מכך, אני אפילו קיבלתי קריאות מאיגודים שלא נמצאים בתהליך של ה-12 ענפים שכן רוצים להשתלב.

שלמה סביה: אבל בשלב ראשון החלטנו להתמקד בענפים המועדפים שעליהם החליט המשרד וכולי תקווה שנצא מכאן עם החלטה ונקדם את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

שלמה סביה: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת רוצים להתייחס?

יעקב מרגי: זה חוק רציני ולכן אני אקיים דיון מקדים והתייחסות לפני ההקראה.

עודד פורר: אני רוצה לומר משהו.

עודד פורר: אני חושב שזה באמת חוק מאוד מאוד חשוב שחיכו לו תשע שנים וטוב שהוא מגיע ואנחנו צריכים לנסות ולקדם אותו מהר ככל שאנחנו יכולים.

עודד פורר: מכל מה שאנחנו עוסקים כאן

עודד פורר: כל פעם עם דיונים, אנחנו עוסקים בסוף הדרך.

עודד פורר: ספורטאים ככה, האיגודים ככה, אבל כאן אנחנו באמת עוסקים בליבה של ההשלכה של מערכת אימון כמו שצריך על הספורט הישראלי ואנחנו נראה אותה בעוד 10 שנים.

עודד פורר: אני חושב שהחוק הזה הוא מבורך וטוב.

עודד פורר: דבר אחד אני כן מבקש וכבר אני אומר לך, להכניס תיקונים בחקיקה - ציין את זה בסוף דבריו שלמה - זאת הרחבת מספר המקצועות.

עודד פורר: אם אנחנו צריכים להסדיר את זה ומהסיבות שאנחנו צריכים להסדיר את זה, אנחנו צריכים להסדיר את זה בהתעמלות כמו שאנחנו צריכים להסדיר את זה גם באגרוף ובהיאבקות.

עודד פורר: לא יכול להיות שמצד אחד מכניסים ענפים שטוב שמכניסים אותם – אני לא אומר שלא – כמו התעמלות ואחרים, אבל מהצד השני מקצועות שהם מקצועות אולימפיים שמביאים כבוד, שמדינת ישראל גם מגיעה להישגים ברמה האירופאית כמו אגרוף עם למעלה מ-1,000 אנשים רשומים באיגוד ולמה שלא יהיו להם מאמנים כמו שצריך?

עודד פורר: היאבקות.

עודד פורר: אנחנו בדברים האלה מגיעים לרמות הכי גבוהות בתחרויות הבינלאומיות.

יעקב מרגי: אתה רוצה לפרק את אומנות הלחימה למקצועות.

עודד פורר: אני לא רוצה לפרק.

עודד פורר: מצדי שלא יפרקו.

עודד פורר: אני אומר שהם צריכים להיכנס תחת החוק של הסדרת מקצוע אימון.

עודד פורר: למה מאמן באגרוף לא צריך להיות עם הכשרה ראויה ומאמן בהתעמלות אומנותית כן?

יעקב מרגי: אלכס.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

אלכס אברבוך: אני שלוש פעמים אלוף אירופה, מקום שני ושלישי בעולם, אבא של שלוש בנות, עכשיו הופך להיות לאבא של.

אלכס אברבוך: אני גם מאמן, גם מנהל אגודה וגם פעיל באיגוד.

יעקב מרגי: רק את המקצוע לא אמרת.

יעקב מרגי: אמרת הכול.

אלכס אברבוך: הייתי באתלטיקה בקפיצה במוט.

אלכס אברבוך: השיא שלי 5.93 מטרים.

אלכס אברבוך: אני לא יודע איך קפצתי אבל היו לי מאמנים טובים.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לשאול אותך איך הרגשת כשהיית למעלה.

אלכס אברבוך: עד שהייתי נוחת על המזרן, היה בסדר, הבנתי שקפצתי טוב.

אלכס אברבוך: מדינת ישראל חוגגת 70 שנים ומקצוע המאמן כבר פעיל והגיע הזמן לעשות את הסדר שייתן אחר כך איזושהי הדרגה כדי להתקדם כך שאפשר אחר כך גם לעשות תמיכה מסודרת למאמנים ולא לפי אצבע או לפי איזשהו רצון.

יעקב מרגי: אתה מברך על החוק.

אלכס אברבוך: כן.

אלכס אברבוך: הרבה מדברים על זה והרבה רוצים.

אלכס אברבוך: כולם בעד ואין מישהו שהוא נגד.

יעקב מרגי: חכה.

יעקב מרגי: אל תהיה בטוח.

אלכס אברבוך: אני מקווה שהחוק יעבור.

אלכס אברבוך: אני יכול לקחת עוד חצי שעה ולומר כמה זה חשוב אבל לא אעשה זאת.

אלכס אברבוך: אני אומר לכם שמאמן יודע שיש לו סדר, איך הוא עובד, יש לו תמיכה ותקנים שהוא מקבל והוא עובד באופן מקצועי, אני אומר לכם שגם בפריפריה המאמנים עכשיו ממומנים דרך החוגים, זה הופך להיות קצת יותר ממשלתי וכל ילד שרוצה להצליח דרך הספורט, יכול להגיע ולעבוד קשה ולא צריך לשלם כסף רב.

אלכס אברבוך: משפחה עם שלושה, ארבעה וחמישה ילדים, אני לא יודע אם היא יכולה לשלם 300 שקלים עבור כל אחד לחוג.

אלכס אברבוך: אם יש מאמנים שהמדינה נותנת להם תשומת לב והם עובדים, זה ייתן את הקפיצה קדימה בכל הספורט.

אלכס אברבוך: כמובן הכול הוא סביב בריאות, הצלחה של מדינה וכולי.

אלכס אברבוך: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ירון דור.

ירון דור: שלום, אני מנכ"ל איגוד האופניים.

ירון דור: אני רוצה לברך על כך שאנחנו מתכנסים ובפיינל של החוק.

ירון דור: אני רק מבקש, אנחנו מחכים תשע שנים, שתהליך החקיקה ייקח פחות מתשעה חודשים.

ירון דור: אני רוצה לומר לכם מניסיון אישי שהיום הסיפור של מאמנים ומדריכים הוא חסם של הספורט בישראל.

ירון דור: זה חסם של הרבה מאוד ענפים.

ירון דור: בענף האופניים בפרט.

ירון דור: זה פשוט תוקע את ענפי הספורט.

ירון דור: אפשר לדבר עד מחר על האולימפיאדה אבל הספורט מתחיל ממאמנים וממדריכים.

ירון דור: יש לזה חשיבות ענקית.

ירון דור: אני מצר על כך שלהבנתי – ואני לא טועה, כפי שאמר לי שלמה – החליטו לעשות פיילוט.

ירון דור: אחרי תשע שנים האוצר החליט לעשות פיילוט רק עם שני איגודים.

שלמה סביה: שלושה.

ירון דור: סליחה, טעיתי.

ירון דור: האוצר או מי שהחליט, אני לא מבין את העניין הזה וחושב שזה לא נכון כי בקצב הזה החוק ימומש לכשימומש בקצב איטי.

ירון דור: אם רוצים לעשות פיילוט, בסדר, מקובל, אבל בואו עשו פיילוט על כל האיגודים האולימפיים או על ענפים מועדפים, 12 במספר.

ירון דור: יש עוד 70 איגודים או כ-70 איגודים ולמה צריך לעשות את זה כך?

יעקב מרגי: אני אומר לך בצורה הכי ברורה.

יעקב מרגי: אתה רואה את הספר הזה?

יעקב מרגי: צריך ללמוד אותו ואנחנו נלמד אותו כאן ביחד.

יעקב מרגי: כך זה הליך חקיקה.

יעקב מרגי: הליך חקיקה, אם תלווה אותו מתחילתו ועד סופו, תוכל להשפיע עליו.

יעקב מרגי: בעלי העניין, כולם, הציבור הוא חלק מבעלי העניין.

יעקב מרגי: אנשי המקצוע בתחום הם חלק מהעניין.

יעקב מרגי: לא סתם שאלתי כמה זמן ישבו על המדוכה.

יעקב מרגי: יכול להיות שנעלם מעיניהם משהו.

יעקב מרגי: כשנגיע לשלב היישום, נשאל למה פיילוט.

יעקב מרגי: יכול להיות חשש, או עלויות.

יעקב מרגי: החלה הדרגתית היא דבר טוב אבל לא בכל מקרה.

יעקב מרגי: בוא נראה.

יעקב מרגי: אתה מתפרץ לדלת פתוחה.

ירון דור: אני מצטרף לדעתו של אדוני.

יעקב מרגי: נלמד את זה בהמשך.

ירון דור: אני מבקש להגדיל את מספר הענפים.

יעקב מרגי: תודה.

עודד פורר: בהקשר הזה, מאחר וקיימנו דיון על נושא הסדרת מקצוע המאמן - - -

יעקב מרגי: אם זה לא אוצר, השיקול יהיה אך ורק מקצועי.

עודד פורר: הנה אני אומר לך.

עודד פורר: שם עלה העניין שהחוק היה תקוע בגלל התנגדות אגף התקציבים - הם הצליחו איכשהו לשחרר אותו - כשאין לזה שום השלכה תקציבית.

עודד פורר: זאת הסיבה גם שהביאו לכאן פחות מקצועות ממה שצריך.

יעקב מרגי: נלמד את זה בהמשך.

יעקב מרגי: אנחנו באים בידיים נקיות, בלב פתוח ואפילו בלב רחב כדי ללמוד ולעשות את זה הכי טוב.

יעקב מרגי: כך אנחנו יודעים.

אריק קפלן: התאחדות "אילת", זה הוועד האולימפי של הענפים הלא אולימפיים.

אריק קפלן: בדרך כלל אני נגד התאחדות המדינה חוץ מהכסף שלהם, אבל במקרה הזה אני חייב לומר שהיה כאן שיתוף פעולה מלא של משרד הספורט עם האיגודים.

אריק קפלן: היו אין ספור ישיבות.

יעקב מרגי: מתי שטיינר לא בא?

קריאה: הוא לא קשור לזה.

אריק קפלן: היה כאן שיתוף פעולה מלא עם שלמה והאנשים שלו, עם האנשים שלנו, עם האיגודים שלנו.

אריק קפלן: התחשבו בדעתנו, התחשבו בצרכים שלנו וברצונות שלנו.

אריק קפלן: אני חושב שזה משתלב עוד יותר מכיוון שיש תכניות גדולות לכל נושא המאמנים הלאומיים והשקעה גדולה במאמנים של המדינה.

אריק קפלן: באמת תכנית שאמורה להיות עם הרבה מיליוני שקלים, כך שזה חייב ללכת ביחד.

יעקב מרגי: אמרתי לכם שקורה משהו במשרד התרבות.

אריק קפלן: אני לא חושב שזה יהיה נכון להשקיע הרבה כספים גדולים במאמנים ואחרי כן אין לזה שום פיקוח וכדומה.

אריק קפלן: אני חושב שזה חשוב.

אריק קפלן: אני מצטרף.

אריק קפלן: אני חושב שאם עושים משהו, נעשה אותו לכולם.

אמיר נבון: התאחדות הכדורגל.

אמיר נבון: אני חייב לומר שהכוונה מאחורי החוק הזה היא טובה, היא מצוינת, היא ברוכה.

אמיר נבון: כמו ששלמה הציג בצורה די מפורטת מצב האימון – אני יכול לדבר על הכדורגל – זה שיש יותר מדי בתי ספר, זה כמו במקצועות שאני מכיר, כמו במשפטים, צריך להגיע לאיזושהי סיטואציה מסוימת שאיגוד מסוים, במקרה הזה האיגוד המקצועי, הוא יכווין כמו שקורה ברוב מדינות העולם וגם הוא יבחן, כמו שאנחנו מכירים את זה בלשכת עורכי הדין.

אמיר נבון: אני חושב שזה גם בלשכת רואי חשבון.

אמיר נבון: הוא זה שיבחן גם בהתאם לחוק והוא לא יהיה זה שיהיה רשאי לבחון.

אמיר נבון: זאת אומרת, אותו איגוד מקצועי שגם חתום – יותר נכון מקבל על עצמו את האמנות הבינלאומיות של וופ"א ושל פיפ"א.

אמיר נבון: אני יכול לומר לגבינו שאת ההכשרות שאנחנו עושים, וגם בדיונים פנימיים שאנחנו עושים מולכם, לפעמים גם אנחנו דורשים איזושהי רמה מסוימת יותר גבוהה משאר האיגודים ולפעמים אנחנו גם דורשים ממי שנרשם אצלנו בהתאחדות - - -

יעקב מרגי: אבל איך?

יעקב מרגי: אני לפעמים רואה שחקן ששיחק עד לא מזמן במגרש והוא כבר הופך להיות מאמן בעונה הבאה.

אמיר נבון: לא.

אמיר נבון: יש הליך מסוים של שחקני נבחרת.

יעקב מרגי: מסלול ירוק.

אמיר נבון: כן.

אמיר נבון: מה שנקרא מסלול ירוק.

אמיר נבון: אם אני זוכר נכון, הם צריכים לעבור איזשהו קורס מדריכים.

יעקב מרגי: לכן באה האזהרה.

יעקב מרגי: בגלל המסלולים הירוקים.

אמיר נבון: אני רוצה לומר כמה דגשים.

אמיר נבון: כמה תיקונים.

אמיר נבון: קודם כל, אני מקווה שבהתאם לסיכום נמשיך לשבת עם משרד הספורט ולהעביר דגשים ותיקונים ושזה ייעשה בשיתוף פעולה.

יעקב מרגי: אם הם יתאמו אתכם, תקבלו סעד ממני.

אמיר נבון: כמה דברים חשובים.

אמיר נבון: כמו ששלמה עדכן ואמר בהגינותו, ברוב העולם הדברים האלה נעשים באמצעותה האיגודים המקצועיים.

אמיר נבון: שוב, אני מדבר על הכדורגל ולא בשם שאר האיגודים.

יעקב מרגי: טוב שאתה אומר את זה כי לא בהכרח דומה ענף לענף.

יעקב מרגי: גם התנהלות של איגוד מול איגוד.

יעקב מרגי: אנחנו לא אחת סובלים ותוהים כאן באגודות, לאו דווקא מהספורט, אגודה לזה ולזה ותוהים בכלל על זכות קיומה כי היא לא עושה חוץ מלהפריע ולשלם כמה משכורות.

יעקב מרגי: אני לא אומר שכך זה בספורט, אבל קח את זה ברקע.

אמיר נבון: אני יכול לומר בשם האיגוד שאני עובד בו שאנחנו מקבלים את רוב המידע מההתאחדות האירופאית, וופ"א שאנחנו משויכים אליה.

אמיר נבון: לפעמים גם מפיפ"א.

אמיר נבון: מעבירים את המידע הזה במסגרת הקורסים שאנחנו עורכים.

אמיר נבון: אנחנו מנסים שהקורסים שאנחנו עורכים יהיו ברמה הכי גבוהה אבל לצערנו לפי החוק נכון להיום יש עוד הרבה מאוד בתי ספר שיכולים להעביר את הקורסים וכמו ששלמה הציג את זה לפעמים גם בלי תנאי קבלה.

אמיר נבון: במצב הזה אנחנו לא יכולים לקבוע לקבוצות, לפחות לא לכל הקבוצות, שהם יקבלו אצלם מאמנים שעברו הכשרה ברמה הגבוהה כפי שאנחנו רואים את זה אלא הם יכולים להתקבל מכל מקום.

אמיר נבון: לכן חשוב לנו להיות שותפים בעניין הזה מהתחלה ועד הסוף ושזה גם יהיה כתוב בחקיקה שאנחנו שותפים ואנחנו גם מכשירים.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי בתחילת הדיון, איך שאני רואה את זה, זה חוק מורכב מאוד שידרוש הרבה דיונים.

יעקב מרגי: מי שיתמיד בדיונים, יהיה בקיא בחוק יותר מאחד שיבוא לסירוגין ולעתים מזדמנות.

יעקב מרגי: תהיה לך טענה צודקת ותהיה לך זכות הטיעון אם תגלה עניין בחוק.

יעקב מרגי: אני אומר לך שאם לא תגלה עניין בחוק ותבוא לדיון העשירי או ה-15 ותשאל אותי על מה שהיה, נטחן ונלעס בדיון השלישי, לא אתן לך סעד.

יעקב מרגי: לאחרונה עברתי חוק של 20 דיונים ויש כאלה שישבו במשך 20 הדיונים.

יעקב מרגי: רובם הגדול ישב דיון אחר דיון.

יעקב מרגי: לעתים הדיון היה יום אחרי יום.

יעקב מרגי: הנה, אמרתי לכם.

יעקב מרגי: אין ספק ששותפות היא מתבקשת.

יעקב מרגי: גם משרדי הממשלה צריכים להיות קשובים.

אמיר נבון: עוד מילה אחת.

אמיר נבון: אחת המטרות הכי חשובות של ההתאחדות היא הכשרת מאמנים.

אמיר נבון: אני אומר את זה בצורה זה כי ברורה וגלויה.

אמיר נבון: ככל שהנושא הזה יוסדר בצורה שיהיו מאמנים יותר טובים, מן הסתם זה קולע למטרת החקיקה וגם למטרות שלנו.

יעקב מרגי: היועצת המשפטית, בבקשה.

מירב ישראלי: תמי תאמר כמה מלים.

מירב ישראלי: מסגרת כללית.

תמי סלע: כמו שאמרת, מדובר על הצעת חוק שמסדירה עיסוק.

תמי סלע: גם היום יש תעודות הסמכה אבל עוברים כאן למשטר של רישוי ופיקוח והוא גם מתייחס למאמנים עצמם וגם למכונים שמכשירים את המאמנים.

תמי סלע: מהבחינה הזו באמת צריך להסתכל על זה כעל הצעת חוק שצריך לבחן את התכליות שלה, האם התכליות ראויות מבחינת ההגבלה של חופש העיסוק שיש כאן והאם היא מידתית.

תמי סלע: אני חושבת ששאלת התכליות, כולם כאן מסכימים שהן ראויות.

יעקב מרגי: מידתיות או רק ביחס לשאר, לעומק התכלית.

תמי סלע: נכון.

תמי סלע: אם מדברים על מצבים כמו רופאים או מקצועות שצריך להסדיר אותם כדי לשמור על בריאות הציבור, גם כאן יש היבטים של בריאות במיוחד כאשר מדברים על ילדים ונוער, אבל יש גם היבטים של רמת הספורט, רמת הספורטאים, המקצועיות של האימון ואז צריך לבחון את היקף ההסדרה, על מי היא חלה, עד כמה זה חל רק על מקצועיים או גם על חובבים, דרגות האימון.

תמי סלע: כשניכנס לפרטים, אפשר יהיה להיכנס לאיזונים.

תמי סלע: הוראות מעבר.

יעקב מרגי: עברתם את הסאגה הזאת.

שלמה סביה: משרד המשפטים העביר אותנו אלף מדורי גיהינום.

יעקב מרגי: גם בכברה הזאת של מחלקות משפטיות, מפספסים.

יעקב מרגי: נכון?

מירב ישראלי: לפעמים אנחנו מתקנים.

שלמה סביה: שלחנו את החומרים האלה לארכיון.

שלמה סביה: עברו שבע שנים.

יעקב מרגי: הלוואי ולא יהיה על מה להתעכב.

תמי סלע: יש פה היבטים שיש להם עלויות.

תמי סלע: למשטר של פיקוח, עיצומים כספיים, אגרות והכשרות.

תמי סלע: יש עלויות שבסוף מתגלגלות באיזשהו אופן על הציבור.

תמי סלע: צריך לבחון עלות מול תועלת.

תמי סלע: יש כאן היבטים של הוראות מעבר.

תמי סלע: זאת אומרת, מכונים שהיום מכשירים, מאמנים שהיום יש להם תעודות, תוך כמה זמן או באיזה אופן הם יצטרכו להתאים את עצמם למשטר החדש.

תמי סלע: גם זה משהו שיהיה מאוד חשוב לבחון אותו.

תמי סלע: כמו שהיום בהצעות חוק מהסוג הזה שמכניסות רגולציה, צריך לעשות איזושהי הערכה בתוך הממשלה, פנים ממשלתית, של הרגולציה הזו אל מול חלופות ובאמת במקרה הזה נשלח לנו דוח ריא שאני לא יודעת מתי תרצו להציג אותו.

יעקב מרגי: את יוצאת מהנחה שכולם יודעים מה זה דוח ריא.

קריאה: רגולטורי אימפקט אססמנט.

תמי סלע: נכון.

תמי סלע: זה דוח שבוחן את הנטל שהרגולציה מטילה על הציבור אל מול התועלת שתצמח מאותה רגולציה והם אומרים גם לבדוק חלופות.

תמי סלע: זאת אומרת, אם נניח יש חלופה של תעודות הסמכה ויש חלופה אולי של שתי דרגות ויש חלופה של ארבע דרגות, אז איך זה ישיג את המטרות ומה יהיו העלויות של זה.

שלמה סביה: זה נעשה.

תמי סלע: צריכים לעשות איזושהי הערכה שנעשתה על ידי המשרד והיום לפי התקנון החדש צריך להציג את זה בהליך החקיקה כדי שזה יהיה חלק מהתשתית שהוועדה בוחנת.

יעקב מרגי: יהיו עוד הרבה שיעורי בית.

שלמה סביה: הכול יש.

יעקב מרגי: תצטרכו להביא.

שלמה סביה: זה הוצג.

30686: זה הוצג וגם פורסם באתר.

מירב ישראלי: אתם צריכים להציג את זה במהלך הקריאה.

שלמה סביה: אין בעיה.

שלמה סביה: הדוח קיים.

שלמה סביה: תגידי מתי – נציג אותו.

יהודית גידלי: רצוי מבעוד מועד.

מאיר רובין: אני מפורום קוהלת.

מאיר רובין: אנחנו מכון מחקר לתועלת הציבור.

מאיר רובין: לא עוסקים לא ספורט, לא בהסמכת מאמנים לספורט ולא בהדרכה.

יעקב מרגי: מה לכהן בבית העלמין?

מאיר רובין: אחד הדברים שאנחנו מנסים לקדם זה חירות הפרט ו נחנו חושבים שהחוק הזה הוא פוגעני מאוד בדרך שהוא מנוסח.

מאיר רובין: ברור לי שהכוונה של מנסחי החוק היא טובה, ברור לי שההתייעצויות שנערכו במשך תשע שנים האלה היו כולן בכוונה טובה, אף אחד כאן לא רוצה לעשות רע, אבל אם מסתכלים על חוקי הספורט האחרונים, הם חקקו לפני 30, 40, 50 שנים.

מאיר רובין: זה חוק של פעם ב-40-50 שנים.

מאיר רובין: בתקווה, אם עושים אותו טוב, אין סיבה לגעת בו עד שלא משתנה כל העולם.

יעקב מרגי: אחרי שהם יראו מה הם יעברו כאן, הם לא ירצו לחוקק שוב.

מאיר רובין: כן רצינו לשים על השולחן כמה נקודות.

מאיר רובין: קודם כל, הצגתם בכל הכנות שברוב המדינות ההסדרה של רישוי מאמנים היא לא בחוק ראשי.

מאיר רובין: זאת אומרת, יש איזושהי מסגרת בחוק ראשי מיהו איגוד התעמלות, איך הוא מתאגד, איזה תנאים יש לקיום שלו ואחר כך האיגודים מסדירים בינם לבין עצמם, בוחרים לאיזה אמנות בינלאומיות הם רוצים לציית, להיכן הם שולחים את הספורטאים שלהם, לדוגמה, אם יש דרישות אולימפיות של מי אימן את הספורטאי או מי אישר או הכנה לתחרויות מסוימות, והם מצייתים לתקינה בינלאומית וכך זה החופש.

מאיר רובין: זאת אומרת, אתה פשוט בוחר.

מאיר רובין: אם אתה רוצה לשלוח את הספורטאים שלך לתחרות כזו או אחרת, את הצריך לציית לתקינה המתאימה של אותה תחרות.

מאיר רובין: אבל אין כפייה מצד המדינה שמחליטה שילד בן 17 שרוצה לעשות בירוחם חוג של כדורעף לא יכול ללמד שם ילדים בני 12 לשחק כדורעף כי אין לו את הרישיון המתאים.

מאיר רובין: מעבר לפגיעה בחופש העיסוק כאשר כרגע בעינינו נקודת האיזון היא במקום שהוא לא מידתי.

מאיר רובין: , התכלית אולי ראויה.

מאיר רובין: אגב, ה-ריא הוא מאוד קצר, 10 עמודים, ונאמר בו במפורש שהוא נעשה בדיעבד.

מאיר רובין: זאת אומרת, אחרי שהחוק כבר נכתב, בוצע ריא כדי להסביר למה אלה החלופות שנבחרו.

מאיר רובין: אני אומר בזהירות שהמקורות שם לא מספיקים כדי לאפשר בחינה עצמאית שלהם.

מאיר רובין: מוזכרות לדוגמה פציעות של ילדים באימוני ספורט ואין שום נתונים.

מאיר רובין: מוזכר איזשהו מסמך של ההתאחדות האנגלית או ביקורים בחוץ לארץ.

מאיר רובין: אין שום דרך לאמת דבר כזה.

מאיר רובין: זה מסמך שטוב שיש אותו, זה הרבה יותר טוב ממה שהיה לפני שנתיים-שלוש בהליכי חקיקה, אבל זה לגמרי לא מספיק.

מאיר רובין: זה לא מספיק אפילו כדי להתחיל דיון.

מאיר רובין: הניסיון שלנו הוא שהראשונים להיפגע מדרישות רישוי הם עולים חדשים.

מאיר רובין: אנחנו היינו צריכים במשך שנים לעזור לרופאים ולפודיאטרים ולעוד כל מיני אנשים מתחומים נוספים, עולים חדשים מכל מיני מדינות, שרצו לעסוק במקצוע שלהם בארץ ולא יכלו בגלל שהיו דרישות מסוימות ופקידים שרצון לבצע את עבודתם נאמנה ולכן לקח להם הרבה מאוד שנים לראות מי יכול לעסוק במה.

מאיר רובין: דוגמאות בוטות והזויות היו רופא לדוגמה שיכול לנתח בבתי חולים בישראל עם רישיון זמני אבל ברגע שהוא עלה לארץ, פתאום הוא היה צריך לעבור מבחן מאוד קשה.

מאיר רובין: במדינת ישראל היום יש רק שתי דרישות רישוי למאמנים.

מאיר רובין: אם אתה עושה ארבע, זה אומר שמדינות שיש בהן פחות – מישהו צריך להחליט האם אתה הולך לרמה 2 או לרמה 3.

מאיר רובין: אין ממש כלים לעשות את זה.

מאיר רובין: זה לא חד חד-ערכי כמו תואר אקדמי.

מאיר רובין: זאת יכולה להיות סאגה לאנשים שעולים מארץ אחרת, זו יכולה להיות מכה קשה מאוד.

מאיר רובין: מעבר לזה.

מאיר רובין: הענישה בחוק היא דרקונית.

מאיר רובין: אם אותו בחור בירוחם שרצה לעשות חוג כדורעף, הוא יכול לחטוף קנס של 20,000 שקלים.

יעקב מרגי: נתת דוגמה לא מתאימה.

יעקב מרגי: למה אתה מתבסס עליה?

יעקב מרגי: תאר מצב כללי.

מאיר רובין: מצב כללי.

מאיר רובין: ענישה דרקונית.

מאיר רובין: הקנסות בחוק הזה נעים בין 20,000 שקלים ל-100,000 שקלים.

מאיר רובין: קנסות מאוד מאוד דרקוניים.

יעקב מרגי: מכובדי, אתן לך עצה.

יעקב מרגי: אתה יורה צרורות.

יעקב מרגי: אנחנו עוד לא ציירנו את מבנה המדפים, היכן להניח את הצרורות שלך.

יעקב מרגי: זה נכון יותר בתהליך הדיון בהליך החקיקה.

יעקב מרגי: להתייחס, להרחיב במקום הנכון, ללמוד ולנתח את זה.

מאיר רובין: אני אתייחס לעוד שתיים-שלוש נקודות ובזה אני אסיים.

מאיר רובין: החוק מצד אחד לא נותן לאיגודים כמעט סמכויות עצמאיות ומצד שני הוא מעביר הרבה מאוד דרך האיגודים.

מאיר רובין: המשמעות של זה בעייתית בעיקר בגלל שאנחנו מדינה קטנה שלא מצדיקה הרבה איגודים.

מאיר רובין: אם בארצות הברית יכולים להיות הרבה מאוד איגודים שעסוקים בתחומים מסוימים, אין המון, אבל לפעמים יש נגיד שניים או שלושה שעוסקים באותו תחום, אבל בארץ אין הצדקה להקים יותר מאיגוד אחד לנושא אחד.

שלמה סביה: יש לך חוסר הבנה מהותי.

שלמה סביה: אתה טועה ומטעה.

יעקב מרגי: עזוב.

יעקב מרגי: זו זכותו.

מאיר רובין: זכותי לטעון.

מאיר רובין: תקן אותי בהמשך.

קריאה: אני עוד לא פגשתי את האיגוד המקצועי שרצה שיהיה יותר מאיגוד מקצועי אחד.

מאיר רובין: נקודה אחרונה.

מאיר רובין: בבקשה, החוק – ובלי קשר לשאלת חשיבותו – אם אפשר להחריג ממנו פעילות שהיא ללא שכר או שהיא לא תחרותית, זה יקטין מאוד את הפגיעה שיש בחוק.

מאיר רובין: אני לדוגמה הייתי אחרי השחרור מהצבא במשך שלוש שנים מדריך בתנועת אחריי, תנועה שמכינה צעירים לצבא.

מאיר רובין: עשינו אימוני כושר סדרתיים של אתלטיקה מכל מיני תחומים שהיום הם חשבו שאולי זה לא יחול עליהם ואני חושב שהחוק כמו שהוא מנוסח היום כן יחול על אימונים כאלה.

מאיר רובין: אין לזה הצדקה.

מאיר רובין: פעילות שהיא לא תחרותית, אתה בסך הכול רוצה ללמד בני נוער לרוץ בצורה ספורטיבית, לא להגיע לקצה גבול היכולת.

יעקב מרגי: אני אומר לך משהו שהוא לא דומה.

יעקב מרגי: מין שאינו מינו אבל אני אומר.

יעקב מרגי: אני לא אוהב את הנחרצות.

יעקב מרגי: לא בגלל שאני מחפף.

יעקב מרגי: אתה יוצא מנקודת ראייה מסוימת שהיא תכלית הכול.

יעקב מרגי: יש גם את אותו מפקד מכינה צבאית ואלה שהקימו את המכינות הקדם צבאיות לא חשבו שיכול לקרות אסון כמו שקרה ואף אחד לא חשב על הסדרה ואף אחד לא חשב על תקינה ואף אחד לא חשב על נהלים ואף אחד לא חשב על כלום, והנה אחרי 10 שנים שהן קיימות, קרה מה שקרה.

יעקב מרגי: אין ספק שזה תוצר חיובי וחשוב וחיוני וכל המילים היפות והטובות של החברה הישראלית.

יעקב מרגי: אני נהנה ממה שאתה אומר ואני אתן לך להתבטא בדיון אחרי כל סעיף אליו תרצה להתייחס.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר רובין: תודה רבה.

מאיר רובין: ראיתי גם חברי כנסת שעשו טעויות שגרמו נזקים למדינה.

מאיר רובין: אז תדרוש דרישות רישוי מחבר כנסת?

יעקב מרגי: נתתי לך טיפ.

מאיר רובין: קיבלתי.

יעקב מרגי: לא לקחת אותו.

יעקב מרגי: לא רק שלא לקחת אותו, אמרתי לך שיש לך מוקש ולא רק שלא עקפת אותו אלא קפצת עליו.

יעקב מרגי: מילא אם היית הולך עליו, יכול להיות שלא היית מפעיל אותו.

קריאה: כל המוסיף גורע.

יעקב מרגי: ענף הג'ודי.

שגיא גור: שלום.

שגיא גור: אני מנכ"ל איגוד הג'ודו.

שגיא גור: קודם כל, אני מברך על החוק הזה.

שגיא גור: אני חושב שנעשה פה הליך.

שגיא גור: אני כבר שש שנים מנכ"ל וכל פעם אומרים תכף זה עובר לקריאה ראשונה ושנייה.

שגיא גור: נעשה כאן הליך לאורך הרבה שנים והחוק הזה הוא מאוד מידתי.

שגיא גור: אני אומר כמי שהיה מאמן בעבר ויש לי ילדים.

שגיא גור: לא הייתי רוצה שהילדים שלי יבואו ויאמרו שכל אחד - חופש העיסוק, זה נחמד וטוב - יעשה מה שבא לו כי בא לו.

שגיא גור: גם החוק הזה מדבר בנפרד על מי שהוא תחרותי ועל מי שהוא לא תחרותי.

שגיא גור: הוא אומר את זה בצורה מאוד ברורה.

שגיא גור: יש הבדל בין ספורטאי שמתאמן לא במסגרת של תחרות באיגוד לדרגה 1 לבין ספורטאי שמתאמן בנבחרת ישראל.

שגיא גור: זה משהו אחר והדרישות הן שונות והחוק הוא שונה.

שגיא גור: גם ההכשרה.

יעקב מרגי: אתה מברך על החקיקה?

שגיא גור: אני רוצה לומר משהו אחד שהוא מהותי לחוק, בהסדרה.

שגיא גור: הנושא שזה רישיון ולא תעודה.

שגיא גור: פעם מישהו עשה קורס, לפני 40-50 שנים, על הקורס הזה הוא היה יכול לעבוד 30-40 שנים אחרי כן בלי שהוא מעודכן, וזה יכול לגרום נזק לספורטאי.

שגיא גור: ספורטאי צריך להיות מעודכן עם מאמן שעושה הכשרה ועושה השתלמויות לאורך השנים.

יעקב מרגי: אני אומר לכם איך הולכים להיות סדרי הדיון.

יעקב מרגי: מאחר וזה חוק רציני, חוק שהושקעה בו עבודה, אנחנו נקריא פרק במלואו, נעצור, תוך כדי כל מי שרוצה להתייחס, להשפיע ולשנות, ירשום את ההערות שלו ואפילו לא צריך לבקש רשות דיבור.

יעקב מרגי: אנחנו עושים התייחסות סביב השולחן מימין לשמאל.

יעקב מרגי: כך נלך פרק אחר פרק עד שנסיים את החוק.

יעקב מרגי: אם יש למישהו – מי שכבר למד, הכין שיעורי בית ומכיר את זה – הערות ספציפיות, כדאי להתחיל לשלוח את ההערות גם למשרדים, גם לוועדה, גם ליועצת המשפטית של הוועדה.

יעקב מרגי: נתייחס לזה.

יעקב מרגי: זה יעשה את הדיון יותר מקצועי ויותר רציני.

יעקב מרגי: שוב, אחרי כל דיון, אם יהיו שיעורי בית, תצטרכו להיכנס למהלך של שיעורי בית ולהכין תשובות.

תמי סלע: לפי הנחיות היועץ המשפטי של הכנסת צריך להעלות לגבי תחולה באיו"ש.

תמי סלע: דווקא כאן זה רלוונטי כי זה פרסונלי והבנתי שכן יש איזה מהלך שאמורים להתייחס.

מירב ישראלי: גם אלה שיעורי בית.

יעקב מרגי: תחולה באיו"ש.

תמי סלע: כיום חוק הספורט לא חל.

תמי סלע: אין צווים שמחילים אותו.

יעקב מרגי: תתייחסו לזה.

יעקב מרגי: תבדקו את זה מבחינתכם.

מירב ישראלי: אפשר שבפעם הבאה יציגו את ה-ריא.

מירב ישראלי: בפתיחה.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: זה יהיה מצע לדיון.

יעקב מרגי: אני אומר לכם בהגינות.

יעקב מרגי: הישיבה הזאת יושבת על זמן של ישיבות סיעה.

יעקב מרגי: נתנו את הפתיחה.

יעקב מרגי: נתנו את המבוא לחקיקה.

יעקב מרגי: בדיון הבא תציגו את ה-ריא ותתייחסו גם לקטע הזה של איו"ש.

גיא אטיאס: אי אפשר לעבור רק על ההגדרות?

יעקב מרגי: על כל הגדרה והגדרה יכול להיות לך דיון של שעה.

יעקב מרגי: שמע לי, אל תמהר.

יעקב מרגי: אני חושב שבדיון הבא יהיה לנו זמן איכותי כדי שנוכל להתחיל להקריא.

יעקב מרגי: אם אצה לכם הדרך, גם אתרום לכם דיוני פגרה.

יעקב מרגי: אני מקווה שהייתה לכם הבנה שזה לא עובר לפני פיזור המושב הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.