ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 680, 2018-07-03 09:00

יואב קיש: אני פותח את הדיון בנושא מסופי קצה לתחבורה הציבורית העירונית.

יואב קיש: אנחנו היום ביום מיוחד בכנסת, מציינים את יום התחבורה הציבורית בכנסת.

יואב קיש: אני לא יודע מה הספיק בכניסה לראות, אני ראיתי שם כל מיני פעילויות.

יואב קיש: אני עוד לא הספקתי לבקר, אבל זה משהו שמן הסתם צריך לראות.

יואב קיש: אנחנו למעשה עושים פה דיון בנושא מסופי הקצה, שהוא נושא שכבר דנו בו בוועדה, גם בישיבה של הוועדה הזו, והאמת שעוד לפני שאני מוניתי ליושב ראש הוועדה.

יואב קיש: כבר עם היושב ראש הקודם.

יואב קיש: עשינו דיון פה בראשותי, ועשינו גם דיון משותף עם וועדת הכלכלה, כי הנושא הזה נוגע לשתי הוועדות.

יואב קיש: הנושא המוניציפלי, העירוני, הוא כמובן בליבת העשייה של וועדת הפנים.

יואב קיש: מצד שני, נושא התחבורה הוא כמובן תחת וועדת הכלכלה.

יואב קיש: לכן הנושא הזה הוא נושא משותף.

יואב קיש: הדיון האחרון שעשינו בנושא, אם אני זוכר, היה ב-12.3.2018.

יואב קיש: לפני כן היה דיון שאנחנו עשינו ב-15.11, כאשר המצב הוא שבעצם יש פה בעיה לנהגי האוטובוסים עקב כך שלא נותנים להם תנאים מינימליים בתחנות למסופים, כדי שיוכלו להמתין שם, שירותים, שתייה, מנוחה וכיוצא בזה.

יואב קיש: נוצר מצב שהוא אבסורד.

יואב קיש: בסוף מי שסובלים מזה זה כמובן הנהגים כראשונים שנחשפים לבעיה ולחוסר המענה שלה, ובהמשך זה גם מחלחל לנוסעים ולסביבה בעניין הזה.

יואב קיש: היה לנו דיון משותף ב-12.3.2018.

יואב קיש: זה היה הדיון האחרון המשותף.

יואב קיש: דיברנו על תקצוב חדרי נהגים, והייתה פה אמירה משמעותית של קרן טרנר, מנכ"לית משרד התחבורה, שכן יש מהלך כולל לתקצוב לדבר הזה.

יואב קיש: דיברנו על מפרט לחדר נהגים, קרן שיפורים ותהליכי יישום במכרזים החדשים.

יואב קיש: הישיבה הזו, מעבר באמת לציון הנושא של יום התחבורה הציבורית בכנסת, היא באמת מעין ישיבת מעקב מבחינתי על המשך היישום של התכנית המאוד חשובה הזו, איך פותרים את הבעיה, כי ללא סנכרון של כל הגורמים הרלוונטיים, הרשויות, משרד התחבורה, חברות התחבורה למיניהן, לא נצליח לייצר מצב שאנחנו מביאים פתרון כולל.

יואב קיש: צריך ללכת על זה צעד אחר צעד, בוודאי כשמדובר בקווים חדשים שנכנסים.

יואב קיש: הם חייבים להיות מעין פק"ל, איפה יהיה חדר המנוחה, איך מקימים ואיפה התשתית הזו לפני שפותחים את הקו.

יואב קיש: צריך גם להתחיל ללכת אחורה, ולטפל גם במצב הקיים, שכמובן הוא מאוד בעייתי.

יואב קיש: יש לנו בהרבה מקומות חוסרים ובעיות בעניין הזה.

יואב קיש: אני רוצה להודות לחבר הכנסת בני בגין, אני פשוט חייב לצאת והיה לי מאוד חשוב שהדיון הזה כן יתקיים, וביקשתי מבני שיוביל וינהל את הדיון ואני סומך עליו ועל סעיד אלחרומי שיקדמו את הנושא.

יואב קיש: אז תודה רבה לכם.

יואב קיש: בני, בבקשה.

יואב קיש: (היו"ר זאב בנימין בגין)

זאב בנימין בגין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

זאב בנימין בגין: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין, שעוסק בנושא זה שנים רבות וגם ידוע כמשתמש תדיר בתחבורה הציבורית.

דב חנין: יש פה הרכב של חברי כנסת שמשתמשים בתחבורה ציבורית, אז יכולים להעיד.

זאב בנימין בגין: כן, אבל אני צריך לתקן כי יש דברים שלא לגמרי מעודכנים או מסונכרנים, אני השתמשתי יותר בתחבורה הציבורית באופן יום יומי עד 2009.

זאב בנימין בגין: מאז אני משתמש רק ברכבת הקלה בתל אביב, אבל יוצא פחות באוטובוסים.

זאב בנימין בגין: חלק זה גם שאלה של גיל.

זאב בנימין בגין: שיש לו המגבלות שלו ולאלה מכם שאינם יודעים, אז אני אבשר שאחרי שנים רבות של התמדה, פעולה ועבודה, אני כבר זקן חברי הכנסת.

זאב בנימין בגין: כל אלה יותר צעירים ממני.

זאב בנימין בגין: הם יותר וותיקים - - -

דב חנין: אבל הוא עדיין שומר על הרוח הצעירה.

זאב בנימין בגין: באתי לראשונה לכנסת באמת באוטובוס ב-1988, אבל זו רק שנתי ה-18 בכנסת, כי מהאוטובוס של הכנסת דילגתי החוצה ונכנסתי פנימה וכן הלאה.

זאב בנימין בגין: אני בכל זאת גם אומר שלעיתים בדיונים שונים אני עדיין שומר במוחי מתוך ניסיוני בתחבורה הציבורית את הנטייה האנושית לומר כך, אדם מחכה בחורף לאוטובוס, האוטובוס מגיע מלא, הוא צועק להיכנס.

זאב בנימין בגין: ברגע שדרכה כף רגלו בפנים, הוא צועק תסגור.

זאב בנימין בגין: ההתנהגות הזאת אופיינית לעיתים קרובות להתנהגות אנושית בבעיות שונות של החברה.

זאב בנימין בגין: לא התכוונתי להשחית יותר מידי זמן בהערות האישיות, אז חברי הכנסת על פי הנהוג אצלנו, חברי הכנסת אם אתם רוצים לפתוח בהצהרה כללית, בינלאומית אם אפשר, קוסמית.

זאב בנימין בגין: יש לך כמה דקות, דב.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש, תודה לך על הדיון.

דב חנין: יש בזה משהו סמלי שדווקא אתה מוביל את הדיון בעניין התחבורה הציבורית והצרכים שלה, כי אתה לאורך שנים רבות היית חבר הכנסת הידוע ביותר כמשתמש בתחבורה ציבורית.

דב חנין: ברכות והערכה גם לחברי סעיד אלחרומי.

דב חנין: אנחנו יחד עם חברי הכנסת איתן כבל, תמר זנדברג ויעקב אשר, יזמנו את יום התחבורה הציבורית בכנסת.

דב חנין: זו הפעם הראשונה שהכנסת מציינת את היום הזה.

דב חנין: צריך לתת – לתחבורה הציבורית, וצריך מאמץ מכולנו כדי להזיז את התחבורה הציבורית ולהביא אותה למקום טוב יותר.

דב חנין: אנחנו היום נעסוק בוועדות הכנסת השונות במגוון בעיות של התחבורה הציבורית.

דב חנין: נתיבי תחבורה ציבורית, תנאי העבודה של הנהגים.

דב חנין: היום אנחנו עוסקים בשאלה קריטית מבחינת התחבורה הציבורית, שהיא שאלת המסופים, מסופי הקצה והתשתיות הבסיסיות של התחבורה הציבורית.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים – אנחנו בעד כל אמצעי התחבורה הציבורית.

דב חנין: אנחנו בעד רכבות, אנחנו בעד מוניות שירות, אבל הציר המרכזי של התחבורה הציבורית בישראל בשנים הקרובות, בעשורים הקרובים אפשר אפילו להגיד, ימשיך להיות האוטובוסים.

דב חנין: אוטובוסים הם כלי שיש לו הרבה יתרונות, הוא גמיש יותר מרכבת, יכול להסיע יותר אנשים ממונית, אבל יש לו גם חולשה אחת.

דב חנין: אי אפשר לקפל אוטובוס ולהכניס אותו לכיס, והוא תופס מקום.

דב חנין: אם אין לאוטובוסים מקום לעמוד, אם אין להם מקום לחנות, אם אין מקום שבו יש מסוף שהאוטובוס יכול לעמוד וגם הנהג יכול לרדת, ויכול אפילו ללכת לשירותים ולשתות כוס תה, יש לנו בעיה.

דב חנין: אם אין לאוטובוס מקום לחנות בלילה, אז הוא לא יכול לעבוד ביום.

דב חנין: אני יודע שאני אומר דברים מאוד טריוויאליים ומובנים מאליהם, אבל למרבה הצער, על זה איננו מנהלים מאבקים היום.

דב חנין: אנחנו מנהלים מאבקים ולכן כל כך חשוב הדיון בוועדה הזו, וועדת הפנים, שהיא בעצם גם הבית לא רק של משרדי הממשלה, אלא גם הבית של הרשויות המקומיות.

דב חנין: אנחנו מתמודדים התמודדות לא פשוטה עם רשויות מקומיות, על פתח לאוטובוסים, על מקום למסופים, על חניוני לילה.

דב חנין: אנחנו מתמודדים על הדבר הכי בסיסי בכדי שהמערכת תוכל לעבוד.

דב חנין: עכשיו, תבואו ותגידו לי, אני מניח – יש פה גם נציגים של השלטון המקומי, מה לעשות עם השטחים.

דב חנין: אז אני אומר לכם, נכון שמדינת ישראל קטנה וצפופה, ובכל זאת יש גם אצלנו שטחים.

דב חנין: השאלה היא שאלה של סדרי עדיפויות.

דב חנין: אם יש ערים במרכז הארץ, ואני בכוונה לא נוקב כרגע בשמות, שיש בהן חניונים גדולים באזורים מאוד מבוקשים, אפשר את אותו חניון לקחת כמו שהוא ולהפוך אותו לחניון אוטובוסים, ופתרנו בעיה.

דב חנין: אני אומר לכם, השאלה הזאת היא אולי בעיני הציבור נראית כשאלה טכנית, ואולי אפילו שאלה משעממת.

דב חנין: אבל היא פשוט שאלה קריטית.

דב חנין: אם אנחנו מתמודדים עם החסמים בתחום התחבורה הציבורית בלי מסופים, בלי חניונים לאוטובוסים, לא יהיו אוטובוסים ולא תהיה תחבורה ציבורית.

דב חנין: אם לא יהיו מסופים בדרך שבהם האוטובוסים יוכלו לעמוד ושם יוכל הנהג לעצור, לרדת, להתפנות ולשתות כוס תה, אי אפשר לעבוד כך.

דב חנין: לכן התשתיות האלה כל כך חיוניות.

דב חנין: אנחנו גם מקדמים, כפי שאתם יודעים, הצעת חוק בנושא תחנות אוטובוס.

דב חנין: זו הצעת חוק מאוד חשובה.

דב חנין: היא בעצם מייצרת סטנדרט אחיד לתחנות אוטובוס בישראל, כדי שתחנת אוטובוס תהיה מקום שבו יש צל, יש מקום לשבת, יש מחסה מהגשם.

דב חנין: יכול להיות גם שלפרסומת.

דב חנין: לא מפריע לי שתהיה פרסומת, אני לא בא להילחם נגד שלטי פרסומות, בכלל לא, זו לא המטרה שלי.

דב חנין: אבל לא יכול להיות שתחנת האוטובוס תהיה רק שלט פרסומת ולא תשמש את הפונקציה הבסיסית של נוחות לתושבים ולאנשים שמשתמשים בה.

דב חנין: לכן, גבירותי ורבותיי, אני מאוד מעריך את הדיון הזה.

דב חנין: אני מקווה שמהדיון הזה וועדת הפנים תצא בקריאה לכל הרשויות המקומיות בישראל להתגייס למאמץ, להתגייס למלחמה למען התחבורה הציבורית.

דב חנין: שכל ראש רשות בישראל ישאל את עצמו בכל יום מה עשיתי היום כדי לקדם את התחבורה הציבורית אצלי.

דב חנין: שכל ראש רשות ייתן לעצמו ולנו, לוועדה, דין וחשבון מה אני עושה כדי לקדם מסופים, כדי לקדם חניוני לילה, כדי לקדם תחנות אוטובוס.

דב חנין: אני מציע לך, אדוני יושב ראש הוועדה, שבסיכום הדיון אתה גם תבקש ממשרד התחבורה דין וחשבון מפורט על כל הפערים שקיימים, החוסרים שקיימים, וגם מנציגי השלטון המקומי להעביר אלינו בצורה מסודרת את ההתייחסות שלהם ואת התשובות שלהם.

דב חנין: אני בכוונה לא נכנס לפרטים, יש פה אנשי מקצוע רבים שבוודאי בהמשך הדיון ייכנסו לפרטים ולמספרים.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: האמת, גם כשהשתמשתי באוטובוסים, בשבילי מסוף האוטובוס – אני רוצה לומר את הדברים כפי שהם, כדי שגם נבין מדוע זה לא בתודעה של נוסעי האוטובוס.

זאב בנימין בגין: בשבילי זו הייתה בעיקר תחנה למציאת האבדות שאני הותרתי באוטובוס.

זאב בנימין בגין: במקרים אחרים, אני מודה שלא התעניינתי בכך.

זאב בנימין בגין: כן, חבר הכנסת אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: בוקר טוב לכולם.

סעיד אלחרומי: תודה אדוני היושב ראש על קיום הדיון החשוב הזה ביום חשוב, ביום שיזמו חבריי ואני.

סעיד אלחרומי: חברי דב שנים רבות עוסק בסוגיה הזאת, וגם שאר החברים.

סעיד אלחרומי: אנחנו היום ניכנס למספר וועדות, נדון במגוון רחב של נושאים מהסיפור של הכפרים הלא מוכרים, איפה שצריך אוטובוס שייכנס לכפר עם אלפי אנשים, ועד הנושא החשוב הזה שאנחנו דנים בו עכשיו, על מסופי אוטובוסים בגוש דן.

סעיד אלחרומי: אני אגיד לכם את האמת, אני איש הנגב.

סעיד אלחרומי: אבל כשאני נכנס לערים בגוש דן, אני לא מקנא באזרחים שם בנושא התחבורה.

סעיד אלחרומי: אני לא מקנא בהם.

סעיד אלחרומי: נכון, אולי נושא התעסוקה, אולי העושר של הרשויות, אבל בנושא התחבורה, חברים, המצב – אני לא הייתי שמח להיות במצב הזה.

סעיד אלחרומי: כאן תפקידנו כמחוקקים, כנציגי ציבור, לעזור בקידום הנושאים האלה ובמציאת פתרונות עם כל האנשים הנפלאים האלה, אנשי המקצוע שהם בטח מבינים יותר מאתנו.

סעיד אלחרומי: הם מבינים את הסוגיות, גם יתנו את הפתרונות בהמשך.

סעיד אלחרומי: חשוב שאנחנו נזיז את זה.

סעיד אלחרומי: כפי שאמר חברי דוב, זו הפעם הראשונה שמתקיים יום לתחבורה הציבורית.

סעיד אלחרומי: בהתחלה ניסית להכניס אוטובוס למשכן, ואני מקווה שהוא ייכנס בהמשך היום.

דב חנין: המשכן ערוך רק למכוניות פרטיות.

דב חנין: הרעיון של אוטובוס עדיין לא חלחל.

סעיד אלחרומי: בדיוק.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שבהמשך האוטובוס הזה יצליח להיכנס.

סעיד אלחרומי: חברים, נכון שהתושב רוצה להגיע למקום העבודה, רוצה להגיע למקום הבילוי, אבל גם הנהג הוא בן אדם.

סעיד אלחרומי: הנהג צריך שירותים בסיסיים, צריך להיכנס לשירותים, צריך לשתות כוס קפה, צריך קצת מנוחה.

סעיד אלחרומי: לכן, עם כל הלחץ של סיפור הנדל"ן והיוקר של השטח, שאולי אנשים לא מבינים בשביל מה צריך חניון אוטובוס, שיהיה בניין רב קומות שם, שיהיה שטח מסחר.

סעיד אלחרומי: חברים, צריך להגיע לנקודת האיזון.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שהדיון הזה באמת יהיה דיון פורה ונצא ממנו עם תובנות שיטיבו עם העניין.

סעיד אלחרומי: תודה אדוני.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: אני לא יודע אם שמתם לב לשוני בין העמדות של שני חבריי.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת חנין חשב שראוי שהנהג יוכל לשתות כוס תה, אבל חברי סעיד אלחרומי חשב שמוטב שישתה כוס קפה.

זאב בנימין בגין: יש הבדלים בין הסיעות אצלנו.

זאב בנימין בגין: רק אומר לך שאני בדקתי, לא ממש לעומק, אבל בדקתי בשבוע שעבר את שאלת תחנת האוטובוס.

זאב בנימין בגין: תחנות האוטובוס לא לצורך כניסה ליישובים הבלתי מוכרים של הבדואים בנגב, אלא מול היישובים על כביש 25, כביש 31.

זאב בנימין בגין: יש עבודה בתחום הזה, הם ערים לפערים.

זאב בנימין בגין: נותרה עוד עבודה.

זאב בנימין בגין: ובכן, יש לנו בערך 40 דקות.

זאב בנימין בגין: מספר הדוברים לא מעטים.

זאב בנימין בגין: אני מציע כך, אצלנו רשומים שמונה דוברים שהם מהעמותות או אזרחים אחרים, ושלושת הנציגים של הממשלה, של משרד התחבורה ומשרד האוצר, אנחנו נשמע אולי גם תשובות מסוימות לקראת סיום הישיבה.

זאב בנימין בגין: אבקש להצטמצם עקב לוח הזמנים ל-3 דקות.

זאב בנימין בגין: בבקשה, גברת קרן גרין, חברת המועצה של קדימה-צורן.

קרן גרין: בוקר טוב ותודה רבה.

זאב בנימין בגין: שוב תחזרי על שמך, למען הפרוטוקול.

זאב בנימין בגין: תשתמשי בבקשה ברמקול.

קרן גרין: אז בוקר טוב ותודה רבה.

קרן גרין: אני מברכת על יום התחבורה הציבורית בכנסת.

קרן גרין: אני מסכימה שאחד התפקידים של הרשות המקומית זה לדאוג לתחבורה ציבורית.

קרן גרין: בשביל זה צריך גם אמצעים.

קרן גרין: היישוב קדימה-צורן הוא בלב השרון, לב מרכז הארץ, אבל למעשה, הפכנו אותו לפריפריה כי אין יוצא ואין בא, אלא ברכב פרטי.

קרן גרין: זה אומר שכל משפחה צריכה להחזיק לפחות שני רכבים.

קרן גרין: עד שלא תהיה תחבורה ציבורית, שאטלים נגישים לרכבת, לא חייב להיות אוטובוס גדול.

קרן גרין: זה יכול להיות גם מידיבוס.

קרן גרין: שאטלים בתוך היישוב ובין היישובים הסמוכים.

קרן גרין: זה לא פתרון רק של יישוב אחד.

קרן גרין: אפשר לקחת כמה יישובי סביבה ושם לבצע את הדבר הזה.

קרן גרין: לגבי מסופים, אין מסופים אצלנו באזור.

קרן גרין: גילוי נאות, אני מתמודדת לרשות.

קרן גרין: מבחינתי, כל יום וכל בוקר שאני עושה בפעילות הזאת, היא למען התחבורה הציבורית.

קרן גרין: אנחנו מפסידים אנשים יקרים וטובים שעוזבים את היישוב כי אין איך להגיע למקומות תעסוקה לא בתל אביב, לא ברעננה ואפילו לא בנתניה.

קרן גרין: אם מישהו רוצה להקפיץ את הילדים שלו לרכבת כשהם חיילים, הוא צריך לצאת מהבית, לנסוע שעה הלוך ושעה חזור.

קרן גרין: זה משהו שהוא חשוב מאוד.

קרן גרין: יש עוד דבר בוועדת הפנים שהוא חשוב.

קרן גרין: וועדת הפנים, משרד הפנים, בסופו של יום אחראיים גם על התכנון.

קרן גרין: כשעושים תכנית מתאר, כשמתכננים איך היישובים שלנו ייראו, חובה להכניס גם מקום לתחבורה ציבורית.

קרן גרין: לא יכול להיות שמשרדי האוצר והשיכון ירוצו לבנות יותר ויותר בתים ובניינים, בלי לאפשר את היציאה מהיישוב, בלי לאפשר תחבורה ציבורית ראויה.

קרן גרין: השאיפה שלי זה שנשאיר את הרכב יומיים-שלושה ברכב, ובעתיד אולי שנוכל להסתייע ברכב אחד.

קרן גרין: לנו אין את הלוקסוס היום לנסוע בתחבורה ציבורית.

קרן גרין: אני רק אומר סיפור קצר שקרה לי לפני שנתיים בערך.

קרן גרין: הבן שלי ביקש לנסוע באוטובוס.

קרן גרין: זה לא משהו שאנחנו עושים בדרך כלל, והסכמתי.

קרן גרין: זה היה יום חופש.

קרן גרין: נסענו מקדימה-צורן לרעננה, מרחק של עשרים דקות.

קרן גרין: זה לקח לנו שעתיים, החלפנו שלושה אוטובוסים וזה עלה לי 100 שקלים.

קרן גרין: זה היה יום כיף עם הבן שלי והוא ניווט, אבל אין שום סיבה שאני אעשה את זה בשגרה וביום יום.

קרן גרין: את זה אנחנו צריכים לפתור.

קרן גרין: אני מחויבת לזה.

קרן גרין: אני מאוד מברכת על היום הזה.

קרן גרין: תודה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: כיוון שהזכרת ילדים, אני יודע מניסיון גם עם נכדים, נסיעה ראשונה באוטובוס, פרספקטיבה אחרת.

זאב בנימין בגין: ההתלהבות רבה, אז מומלץ לפחות בפעם הראשונה לעשות את זה.

זאב בנימין בגין: מר ששי שדה, הסתדרות העובדים הלאומית.

ששי שדה: בוקר טוב.

ששי שדה: אני דווקא רוצה להתמקד בבעיה של המסופים, פחות לפתח את כל הבעיות שיש בתחבורה הציבורית, והן לא מעטות.

ששי שדה: המסופים הם בעיה קריטית.

ששי שדה: זה מתחיל בזה שאין מקום לאוטובוסים איפה לעמוד, וזה ממשיך בזה שיש קווים חדשים שאומנם עכשיו התחייב משרד התחבורה להפסיק את זה, אבל יש קווים חדשים שנפתחים ללא מסופים.

ששי שדה: המשמעות היא בדיוק כמו שאמרת, שנהגים שמגיעים לנקודת הקצה, הם נאלצים לשבת באוטובוס, במזגן.

ששי שדה: את הצרכים שלהם הם עושים על הגלגלים או בבקבוקים בתוך האוטובוס, או שהם נאלצים ללכת למקומות אחרים כמו בתי ספר ושם מגרשים אותם בבושת פנים.

ששי שדה: הנושא הזה הוא קטסטרופה, והוא חייב להיפסק.

ששי שדה: אני חושב שאני גם לא צריך לשכנע את הסובבים כאן, הם מבינים את המצוקות והם גם רוצים לפעול לכיוון.

ששי שדה: אני יודע שמשרד התחבורה לקח את הנושא מאוד ברצינות, והוא גם מתקצב את זה.

ששי שדה: לדעתי יש לנו בעיה לא קטנה דווקא ברשויות, מתוך קשיים שלפעמים אפשר להגיד שהם אובייקטיביים, כמו צפיפות ודברים כאלה.

ששי שדה: אבל בסופו של דבר, אומנם יש קשיים, אבל חייבים למצוא את הפתרונות.

ששי שדה: חייב שיהיה מסופים כמו שצריך.

ששי שדה: חייבות העיריות והרשויות המקומיות לבוא ולתת בשלב התכנון, לפני שיש קו חדש, לתת פתרון לנהגים לחנייה לאוטובוסים, למקום – אתה יודע, יש לנו בעיריית אשדוד למשל, אנחנו כמעט שנה היינו בתהליכים גם מול העירייה של תכנון, של איפה להציב את הקרוואן.

ששי שדה: כבר היה קרוואן, המפעיל היה מוכן לבוא ולשלם מכספו לשים את הקרוואן.

ששי שדה: שלוש פעמים שינו לו את התכניות, והוא שכר אדריכל במיוחד כדי שירוץ לעירייה כל הזמן ויישב להם על הווריד.

ששי שדה: יושב ראש הוועד היה שם וזה לקח שנה ומשהו.

ששי שדה: היום יש קרוואן ואין שם מים.

ששי שדה: יותר משנה.

ששי שדה: אז לנהגים כבר נמאס, הגיע להם עד כאן.

ששי שדה: הם עצבניים, הם מתחילים את היום עצבניים.

ששי שדה: כל דבר קטן, זה מחלחל לדבר שהוא יותר חמור בתחבורה הציבורית, וזאת האלימות.

ששי שדה: כל דבר קטן מדליק את השטח.

ששי שדה: גם הנהגים עצבניים, גם בגלל כל הקשיים במערכת הלקוחות עצבניים.

ששי שדה: זה גורם למתיחות וזה גורם לאלימות.

ששי שדה: לכן, הדבר הבסיסי שצריך לעשות, וצריך לעשות אותו מהר ואני מקווה שתהיה כאן התייחסות של השלטון המקומי, התייחסות עניינית שגם תביא פתרונות ולא רק קשקשת סביב השולחן, כי בסוף צריך למצוא את הפתרונות וצריך למצוא אותם מהר.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: בסדרת ארגוני העובדים, מר תום פרומוביץ', כוח לעובדים.

תום פרומוביץ': תודה רבה אדוני היושב ראש.

תום פרומוביץ': קודם כל, אני רוצה לברך על היום הזה.

תום פרומוביץ': זה יום מאוד חשוב.

תום פרומוביץ': כבר תקופה ארוכה שאנחנו מתריעים, אם לא יילקח הנושא ברצינות ואם לא תילקח אחריות, אנחנו הולכים למקום רע מאוד.

תום פרומוביץ': אנחנו הולכים גם במישור של היחס של הציבור כלפי הנהג, גם היחס של הציבור בישראל כלפי התחבורה הציבורית, ואם אנחנו חושבים שזה שירות ציבורי חשוב, אז חשוב מאוד שהמדינה תיתן את התשומות הראויות לכך שתהיה תחבורה ציבורית ראויה לציבור.

תום פרומוביץ': בנושא שהתכנסנו אליו היום.

תום פרומוביץ': כשאין לנהג חדר לשהות בו, לנוח בו, לשתות קפה, לעשות את הצרכים שלו בצורה מכובדת ולא בבקבוק ולא מול העוברים ושבים כמו שזה היום, הוא נהג פחות מרוכז.

תום פרומוביץ': הוא נהג יותר מסוכן לציבור, חד משמעית.

תום פרומוביץ': ככה שזאת משימה לאומית למצוא חדרי מנוחה ראויים בכל המסופים, זה התנאים הכי בסיסיים, הכי אנושיים שאפשר לספק לבן אדם במקום העבודה שלו.

תום פרומוביץ': הבעיה היא באמת ברשויות.

תום פרומוביץ': אנחנו עדים לזה שיש תכנונים של מסופים, יש תכנונים של חניונים אפילו, שאין בהם שום סימון.

תום פרומוביץ': חניוני עפר בלי תאורה, בלי חדרים ובלי תשתיות.

תום פרומוביץ': מי מפעיל את כל האוטובוסים האלה?

תום פרומוביץ': בני אדם שצריכים את כל התשתיות האלה, את כל התנאים המאוד בסיסיים.

תום פרומוביץ': זה אבסורד שאנחנו דנים בדבר שהנה אנחנו נמצאים כאן בחדר ממוזג, והנהג, אגב, הנהג שיושב באוטובוס, לפי התקנות של משרד איכות הסביבה, יכול להישאר עד 10 דקות עם האוטובוס מונע.

תום פרומוביץ': אחרי 10 דקות הוא מכבה, ואז איפה הוא נמצא?

תום פרומוביץ': יש לנו גם מסופים שבהם אין חדר, פשוט מסוף.

תום פרומוביץ': הנהג מחנה את האוטובוס והוא נמצא שם בחום, בקור, שם לבד.

תום פרומוביץ': אני מזמין את חברי הוועדה הנכבדים לסיור.

תום פרומוביץ': אנחנו ניקח אתכם לכל המקומות לראות אותם, בין שירותים כימיים מסריחים שלא ראויים בכלל לשימוש.

תום פרומוביץ': אלה אנשים שנמצאים 12 שעות – התחבורה הציבורית מתוכננת רובה במשמרות פיצול.

תום פרומוביץ': עושים שלוש שעות בבוקר, אחר כך עושים עוד 6-7-8 שעות אחרי הצהריים.

תום פרומוביץ': מי שלא גר במקום שהוא עובד, לצורך העניין שהוא נוסע מעיר לעיר כדי להגיע, מוצא את עצמו יום שלם בחדר נהגים שהוא קרוואן רוב הפעמים, באיזה מקום לא ראוי, על כיסא פלסטיק, צריך לנוח את כל היום הזה, ועוד מצפים ממנו לתת שירות ולהיות סבלני כלפי הנוסעים.

תום פרומוביץ': תודה רבה.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: אני מקדם בברכה את חברנו, חבר הכנסת איתן כבל, יושב ראש וועדת הכלכלה.

איתן כבל: תודה אדוני היושב ראש.

איתן כבל: חבריי, חברי הכנסת, שותפיי ליום.

איתן כבל: זה מרגש לראות את הדיון הזה, את כמות האנשים.

איתן כבל: אני יכול רק לומר לכם את הרצון של אנשים מכל מדינת ישראל להגיע ליום דיונים הזה, והרבה – אני כבר מתנצל מראש שלא הצלחנו למלא – כי האולמות כבר מלאים ואתה לא יכול להכניס את כולם, וזה אומר הרבה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כך: תראו, כאן נמצא – אנחנו מנהלים את אחד הדיונים המרכזיים, הדיון של כל הנוגע לנהגי אוטובוסים, החניונים ונקודות הקצה.

איתן כבל: אם לא יהיה שיפור דרמטי, לא תהיה תחבורה ציבורית אמתית.

איתן כבל: זה לא יעזור.

איתן כבל: זה כמו תצרף, זה דברים שמשולבים האחד בתוך השני.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם את הדבר הבא.

איתן כבל: כבר בבחירות האלה, נושא התחבורה הציבורית יהיה בעל משקל גדול בוויכוחים ובדיונים בין המועמדים השונים.

איתן כבל: תרשמו לפניכם שאם לא תהיה דרמה אמתית, ואני אומר את זה לא ליד, לא כאילו, וחבר הכנסת אלחרומי, אלא באמת מהפיכה בחמש השנים הקרובות, שתוביל לשינוי משמעותי בתחבורה הציבורית.

איתן כבל: הבחירות הבאות המוניציפליות, תהיינה סביב העניין של התחבורה הציבורית, כי ישראל עומדת – זו לא קלישאה, זה לא רצון שלי או של מישהו לייצר איזה שיח סביב עניין כזה או אחר, אלא זה פשוט בלתי אפשרי.

איתן כבל: אנחנו כאן עושים את הצעד הראשון, הגדול, וקיבלנו החלטות בדיונים השונים.

איתן כבל: אנחנו נביא את זה גם לידי ביטוי באודיטוריום.

איתן כבל: אני מזמין את כולם להגיע לאודיטוריום, ושיהיה בהצלחה.

איתן כבל: תודה רבה אדוני, שלקחת על עצמך לנהל גם את הדיון הזה, ואני הולך לנהל את הדיון בוועדה שלי, גם כן בעניינים שנוגעים לתחבורה הציבורית.

איתן כבל: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: תודה, איתן.

זאב בנימין בגין: אתה רב עיסוקים, לכן לא יכול להישאר אתנו.

זאב בנימין בגין: אז אנחנו עכשיו חוזרים אל הסדר.

זאב בנימין בגין: איתי חיים, תחבורה בדרך שלנו.

איתי חיים: זכור לי לפני כשנה וחצי דיון בראשותו של חבר הכנסת אמסלם כאן בוועדת הפנים, לגבי מסופים.

איתי חיים: בדיון השתתפה גם סגנית ראש העיר תל אביב, לגבי בעיה אקוטית מבחינת הקצאת קרקעות למסופים.

איתי חיים: הדיון היה שם בין מקרקעי ישראל לעיריית תל אביב, ולדעתי זה משהו שהוא מקיף בכל הארץ.

איתי חיים: אני כאן בשביל לשמוע אם יש תשובה לדבר הזה, כי אני חושב שיש לזה השפעה מאוד גדולה גל על השירות שבסופו של דבר ניתן לנוסע, כי ברגע שאין לך פריסה רחבה של מסופים, אתה לא יכול לפרוס רשת רצינית של תחבורה ציבורית, במיוחד בערים הגדולות, ואז קשה ליצור גם תחבורת מעברים, והיום ברגע שכרטיס הרב קו מאפשר לעבור בין אוטובוסים, יש לך הרבה מאוד קשיים ביצירה של מערכת כזאת, ולעבור בין אוטובוס לאוטובוס.

איתי חיים: תודה.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: נמשיך עם רשויות מקומיות.

זאב בנימין בגין: ראש העיר ראש העין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: שלום בן משה.

שלום בן משה: בוקר טוב לכם.

שלום בן משה: ראש העין נמצאת ותימצא בשנים הקרובות בבנייה עצומה של בתים.

שלום בן משה: ככלל, זה מחיר למשתכן.

זאב בנימין בגין: לך אין בעיה של מסוף, יש לך בעיה לצאת מהמקום.

שלום בן משה: יש לנו בעיה שאנחנו במידה מסוימת במצור מסוים.

שלום בן משה: אני צריך לומר שיש במשרד התחבורה שינוי חשוב והבנה של התחבורה הציבורית.

שלום בן משה: אצלנו השימוש בתחבורה הציבורית גדל בכמעט 300% בתוך שנתיים, ועוד צריך הרבה.

שלום בן משה: יש לי שלוש אופרטיביות בכדי לפתור את העניין.

שלום בן משה: מכיוון שבאזור המרכז, כפי שאתה תיארת טוב מאוד, הולכים לבנות מאות אלפי יחידות, צריך שבתוך התכנון, בוועדות המחוזיות, תיכנס התניה כחלק מהתניות התחבורתיות שבלעדיהן אי אפשר להתקדם.

שלום בן משה: בתוך זה, כמו שיש התניות שונות, צריך להכניס התניה של מסוף.

שלום בן משה: כמו שמקצים שטח ציבורי למבנה ציבור, צריך שטח ציבורי למסוף.

שלום בן משה: זו הערה מספר אחת, זה הפתרון הנכון והישים.

זאב בנימין בגין: מנהל התחבורה, מנהל התכנון נמצאים כאן ונשמע אותם.

שלום בן משה: הדבר השני שמשרד התחבורה כבר הפנים וכבר מטפל, שהוא מקצה כסף לבנייה של המסוף.

שלום בן משה: אצלנו למשל יש תקציב לעניין הזה, ולכן זה דבר חשוב גם כן בפני עצמו.

שלום בן משה: הדבר השלישי, אולי מרכזי יותר בראייה מערכתית, בכל הוועדות שעסוקות במחיר למשתכן וכל התכניות למיניהן, באופן די מוזר, משרד התחבורה לא חבר.

שלום בן משה: נמצא שם משרד השיכון, נמצא שם משרד האוצר.

שלום בן משה: משרד התחבורה לא חבר שם.

שלום בן משה: אם הוא היה חבר שם, היה בהחלט מכניס חלק מההתניות התחבורתיות כחלק מהעניין.

שלום בן משה: הוועדה צריכה לדרוש שמשרד התחבורה יהיה חבר בוועדות האלה שעוסקות במחיר למשתכן, מכיוון שהבנייה היא עצומה ורבה, וכשהוא יהיה שם הוא יוכל לייצג את האינטרסים שלו ולהתחייב עליהם כחלק מהעניין.

שלום בן משה: אלה שלושת ההערות שלי.

זאב בנימין בגין: תודה, שלום.

זאב בנימין בגין: תחבורה נמצאים כאן?

זאב בנימין בגין: דרור גנים?

זאב בנימין בגין: תואיל לענות גם על השאלה המיוחדת הזאת בחלק השני של הדיון.

זאב בנימין בגין: מר מוטי מיקלס, בבקשה.

מוטי מיקלס: שלום.

מוטי מיקלס: אני תושב רגיל.

מוטי מיקלס: רשמתי על הפתק תושב מודאג, אז אני מודאג כי גם ברמה האישית היום יש לי רכב ועוד חודש לא יהיה לי רכב, ואני באמת לא יודע איך להגיע למרכזי תעסוקה ומקומות עבודה.

מוטי מיקלס: אז קודם כל, באמת תודה רבה על כל היום הזה.

מוטי מיקלס: ממש לקחתי יום חופש מהעבודה, ואני אהיה בכל הדיונים שהצלחתי להיכנס אליהם, כי באמת היה גם רישום של 100%.

זאב בנימין בגין: בינתיים הגעת הנה ברכב.

מוטי מיקלס: הגעתי ברכב, כן.

מוטי מיקלס: אני גם רגיל, 25 שנים, אבל אני אצטרך להתרגל לתחבורה ציבורית.

מוטי מיקלס: אני חושב שהיום הזה – אנחנו מתחילים בבוקר, אם מדובר על תשתיות, דיברו על נהגים, דיברו על מקום לאוטובוסים וכמובן שזה חלק מהתשתיות שמאוד חשוב להקים אותן.

מוטי מיקלס: אני חושב שמבחינת הרשות המקומית, רשויות מקומיות צריכות לקבל מצד אחד הנחיות להקים, אם זה מסופים, אם זה בכלל נתיבים של תחבורה ציבורית, ולדאוג לתחנות ואפקטיביות של תחבורה ציבורית.

מוטי מיקלס: לכנסת יש כלים, יש קול קורא שאפשר לתת להם עידוד, אפשר לעזור.

מוטי מיקלס: אנחנו בשנה של בחירות מקומיות.

מוטי מיקלס: אי אפשר להתעלם מזה, ודיי ברור שמי שמרגיש מועמד לראשות עיר או מועצה, ויכול להציג ולהביא לתושבים תחבורה ציבורית אפקטיבית, כולל לצאת מהיישוב למרכזי תעסוקה, אין לי ספק שזה גם משהו שהתושבים יקדמו.

מוטי מיקלס: אנחנו רוצים את זה.

מוטי מיקלס: זו המהות, שהכנסת בעצם תהיה הנהג פה, והיא תוביל את כל המדינה בעצם למקום ולמצב שיש לנו תחבורה ציבורית אפקטיבית לתושבים.

מוטי מיקלס: זהו, אני מודה לכם על היום.

זאב בנימין בגין: תודה רבה שהתאמצת ובאת, גם ברכב פרטי לא תמיד קל להגיע לירושלים ולכנסת, אם כי יש שיפור גדול בשנה האחרונה מאז שנפתחו כל הנתיבים בכביש מספר 1.

זאב בנימין בגין: מר גיל יעקב, מנכ"ל 15 דקות, בבקשה.

יעקב גיל: תודה, אדוני היושב ראש.

יעקב גיל: כמובן, אני רוצה להצטרף לברכות על יום התחבורה הציבורית שנערך לראשונה בכנסת, וזה אולי סימן גם הנוכחות הרבה של הציבור וגם ההיענות של חברי הכנסת, שהגיע הזמן באמת לעשות מעשה שהציבור מוכן, ועכשיו צריך לדעת איזה החלטות לקבל ואיך לקדם את הדברים אחרי שיש הסכמה שהנושא חשוב לקידום.

יעקב גיל: לגופו של עניין בנושא המסופים, במסגרת הפעילות של 15 דקות אנחנו מפעילים מוקד שמסייע לציבור להתמודד עם בעיות בתחבורה הציבורית, והרבה פעמים באמת אנשים פונים ומקבלים תשובות חיוביות ממשרד התחבורה, על כך שרוצים לפתוח קווים חדשים, אבל מה לעשות, אין מקום.

יעקב גיל: בעצם יש שורה ארוכה של קווים שמחכים לאישור, אבל אין את המקום להחנות אותם, ואין את המסופים.

יעקב גיל: אני רוצה גם להביא איזשהו נתון לתשומת לב הוועדה, וגם להציע כמה דגשים שגם הכנסת יכולה לסייע בהם.

יעקב גיל: אז קודם כל, אם ניקח למשל את העיר תל אביב ונבדוק מה מצב החנייה של כלי הרכב לעומת חניית האוטובוסים.

יעקב גיל: תל אביב מדורגת ב-OECD במקום הראשון בכמות החנייה למועסקים.

יעקב גיל: זאת אומרת, אם אתה עובד בתל אביב לעומת ערים אחרות בעולם, מצבך מצוין, יש לך חניה לרכב הפרטי.

יעקב גיל: לעומת זאת, מצוקת החנייה האמתית שנמצאת בתל אביב, בגוש דן ובערים נוספות, היא מצוקת החניה לאוטובוסים.

יעקב גיל: בעצם אנחנו מדברים על פי 120 יותר שטח שמוקצה לחניות רכבים, לעומת חניה לאוטובוסים.

יעקב גיל: במילים אחרות, על כל אוטובוס אחד שחונה, יש מקום ל-280 מכוניות.

יעקב גיל: זאת אומרת שאם מסתכלים באמת על השורה התחתונה, יש מקום וזה רק עניין של סדרי עדיפויות איך מקצים את המקום בחניונים ובחניות הקיימות גם לאוטובוסים.

יעקב גיל: הגיע הזמן שעיריות, ובראשן עיריית תל אביב והערים הסמוכות לה באמת ירימו את הכפפה.

יעקב גיל: אני יודע שיש נכונות כזאת, אבל גם הקצב ואופן הביצוע צריך להיות מהיר, ובלי הרבה התלבטויות.

יעקב גיל: בסך הכל, אם מעדיפים תחבורה ציבורית, אז זה צריך לבוא לידי ביטוי בשטח, כמו שעושים לאחרונה עם הנת"צים.

יעקב גיל: אנחנו מציעים, אפרופו הנת"צים, שמשרד התחבורה יכין תכנית כוללת למסופים, ובעצם יגיד ויציג אותה גם לציבור ולרשויות, ויגיד איפה דרושים מסופים, איפה צריך מקום, להציע הצעות קונקרטיות איפה יהיו המסופים, וגם כמו שעושים במהיר לעיר עם הנת"צים, להציע איזשהם תמריצים חיוביים לרשויות שמקדמות את הדבר הזה.

יעקב גיל: זה משהו מאוד חשוב.

יעקב גיל: עוד דבר שהוא לפתחה לדעתי של הכנסת ושל משרד התחבורה, זה בעצם להסדיר, בין אם זה בחקיקה, בין אם זה בתקינה, את הנושא של תקן חנייה לאוטובוסים.

יעקב גיל: יש היום תקן חנייה מחייב להקצות חניות לכלי רכב פרטיים, אז באותה מידה צריך להיות תקן מחייב, בין אם זה ברמה של הרשות המקומית, בין אם זה ברמה של שכונה בסדר גודל מסוים.

יעקב גיל: צריך להיות תקן מחייב לאוטובוסים, שבעצם על פיו גם כשמקימים שכונות חדשות למשל, כבר תהיה חובה בגלל התקן להקצות את המקום לאוטובוסים.

יעקב גיל: זאת בעצם ההצעה הקונקרטית שאנחנו מקווים שתקוים.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: אתה הפנת שאלה לעיריית תל אביב, ואצלנו בשיטת השירות המהיר תקבל מיד תשובה מסגנית ראש עיריית תל אביב, מיטל להבי.

מיטל להבי: שלום לכולם, אני מאוד שמחה להיות פה ביום התחבורה הציבורית.

מיטל להבי: אני שמחה שהנושא הפך להיות אחד המרכזיים בדיונים בכנסת, ואני שמחה להיות פה.

מיטל להבי: אז קודם כל, עיריית תל אביב – אני מחזיקה בתיק התחבורה, בינוי ותשתיות.

מיטל להבי: נמצאים פה כמה נציגים מעיריית תל אביב.

מיטל להבי: אנחנו לקחנו את הנושא של מסופים כאג'נדה.

מיטל להבי: קודם כל, סימנו את זה כמטרד.

מיטל להבי: אף אחד לא רוצה את המסופים האלה לידו.

מיטל להבי: כל תושב שיש לידו מסופים, נמצא במצב של תלונה על המנוע שעובד, על הזיהום, על הרעש.

מיטל להבי: התחנה המרכזית זה הסיפור של מיכל האמוניה התל אביבי, אני לא יודעת איך לקרוא לזה.

מיטל להבי: אנחנו תחת כותרת של תכנית אסטרטגית ממטרד למשאב, עובדים ביחד עם משרד התחבורה ועם נתיבי איילון כדי להפוך את המסופים האלה למסופים שיהוו משאב במקום מטרד.

מיטל להבי: יש היום תקציבים של משרד התחבורה, לא היה בעבר כמו שיש היום.

מיטל להבי: יש היום גם תקציבים, נניח, לחשמל במסופים.

מיטל להבי: עד לפני חצי שנה לא היה, כי לא דיברו על אוטובוסים חשמליים ועל עמדות טעינה.

מיטל להבי: היום, כשאנחנו רוצים להביא עמדות טעינה למסופים, מסתבר שיש מסופים שאין בהם שנאי חשמל, ולא מסוגלים לקבל עמדות טעינה, כמו בסבידור.

מיטל להבי: המסוף הכי מפורסם במדינת ישראל, עם המעבר.

מיטל להבי: אני חייבת להגיד שיש שינוי תפיסה.

מיטל להבי: זה נכנס לתחזוקת המסוף, ובעניינים האלה יש מהפיכה.

זאב בנימין בגין: מה האופק הממשי של תכנון וביצוע של שינויים שאתם מדברים עליהם?

זאב בנימין בגין: שנתיים?

זאב בנימין בגין: חמש?

זאב בנימין בגין: שלושים?

מיטל להבי: כל המסופים נמצאים תחת תכנון לביצוע מהיר במסגרת הטבעות הקיימות.

מיטל להבי: מה זה הטבעת הקיימת?

מיטל להבי: ברוב המסופים בתל אביב, לצערי, מה שיושב על מסוף לא מוגדר כקרקע לצרכי מסוף.

מיטל להבי: לצורך העניין, מסוף רידינג יושב על שטח ציבורי פתוח, והוא מסוף בשימוש חורג.

מיטל להבי: מסוף הכרמלית נאבק על חייו כל חמש שנים, וגיל מכיר את זה וגם משתמשי התחבורה הציבורית, כולם מכירים את זה.

מיטל להבי: כל פעם חברת דן צריכה להיאבק על הסטטוס של מסוף הכרמלית, כי הוא מיועד להיות מיניב.

מיטל להבי: יש איזה קרב מאסף על המסופים, לא רק האלה שבבעלות נצבה, ונמכרו ומפריטים את עצמם לדעת, אלא גם מסופים שהציבור רואה אותם היום כמסוף, סטטוטורית הם לא מסוף.

מיטל להבי: מה קורה במסוף שהוא לא סטטוטורי?

מיטל להבי: באים הנהגים שאנחנו רוצים לתת להם תנאי חיים סבירים ותעסוקה סבירה, ואנחנו צריכים להקים להם חדר מנוחה.

מיטל להבי: איך אפשר להקים חדר מנוחה על שטח ציבורי פתוח?

מיטל להבי: אסור, זה לא חוקי.

מיטל להבי: איך אפשר להקים משהו בשימוש חורג?

מיטל להבי: אסור, זה לא חוקי.

מיטל להבי: אז בכל פעם שבאים אליי נהגי דן – עכשיו למשל ברידינג, בושה וחרפה השירותים של הנהגים ברידינג.

מיטל להבי: בושה.

מיטל להבי: באמת יש מקומות – זה בטח לא כמו בפריפריה, אבל אני מתביישת שבתל אביב יש מקומות כאלה.

מיטל להבי: כשאנחנו באים ומנסים למצוא את הפתרון, אז מישהו אמר לי שיש פתרון שנקרא ממ"ד- להביא ממ"ד, להנחית אותו, יש שירותים בממ"ד ויש חדר מנוחה.

מיטל להבי: אבל מסתבר שזה לא חוקי לפי הייעוץ המשפטי שלנו.

מיטל להבי: עכשיו אנחנו בודקים אם מבנה יביל יכול להיות זמני אם הוא יהיה על גלגלים.

מיטל להבי: אנחנו מנסים למצוא פתרונות.

מיטל להבי: לכן אני חוזרת לחלק מהדברים שנאמרו פה, שצריך – יואב קיש פתח ואמר איך פותרים?

מיטל להבי: ללא סנכרון לא פותרים.

מיטל להבי: צריך סנכרון.

זאב בנימין בגין: שינויים בין שטח ציבורי פתוח לבין כותרת אחרת שתאפשר מסוף עם שירותים, זה עניין מאוד מסובך.

מיטל להבי: זה עבודת קודש וזה תב"ע, ובטח לעשות משטח ציבורי פתוח על נחל הירקון מסוף, זה מועצה ארצית ותמ"מים ומסובך מאוד.

מיטל להבי: אני רק אומר שאצלנו צרה צרורה כי כשרוצים להוסיף לנו קווים אי אפשר.

מיטל להבי: לכן אני מציעה פעם אחת ברמה הלאומית, חייבת להיות תכנית מתאר ארצית למסופים.

מיטל להבי: אדוני, כמו שיש למדגרות ולמטילות ביצים.

מיטל להבי: אחרי זה – זה למסופי ענק ולחניוני לילה.

מיטל להבי: אחרי זה יש את מסופי הקישור והמעבר, שבאמת צריך לתחזק אותם וצריך גם לחשוב מחוץ לקופסה.

מיטל להבי: אני כבר באתי והצעתי למשרד התחבורה שחלק מהמסופים יהיו מסופים תפעוליים, למשל לשירותי מוניות שירות, אני לא צריכה מסוף תחנה מרכזית.

מיטל להבי: אני יכולה לתת שלושה מקומות חנייה בדיזנגוף סנטר או בחניון עירוני.

מיטל להבי: תנו לנו אפשרות לייצר גם מסופים תפעוליים קטנים, בשביל קו אחד או שניים.

מיטל להבי: לא הכל צריך להיות תחנות מרכזיות.

מיטל להבי: בערים צפופות, חייבים לחשוב מחוץ לקופסה.

זאב בנימין בגין: תשובות טובות, והעלית גם שאלות.

מיטל להבי: חייבת להיות פה ראייה גם לאומית, גם מחוזית וגם מקומית.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: נלמד מן הצעדים שננקטים בעיריית בית שמש.

זאב בנימין בגין: כן, אוריאל.

אורי צ'סטר: תודה אדוני היושב ראש.

אורי צ'סטר: אני אורי צ'סטר, אחראי תחבורה ציבורית.

אורי צ'סטר: הגעתי לכן בשם סגן ראש העיר מחזיק תיק התחבורה שמואל גרינברג, שנבצר ממנו להגיע.

אורי צ'סטר: חשוב לנו לומר פה אמירה.

אורי צ'סטר: עיריית בית שמש הולכת להכפיל את עצמה בעשור הקרוב.

אורי צ'סטר: אולי לא כולם יודעים, אבל היום אנחנו עומדים על 122,000 תושבים, כשבעוד עשור נהיה 250,000, והתכניות מדברות כבר על 400,000 תושבים.

אורי צ'סטר: העיר נמצאת בשלבי אכלוס ובנייה מאסיביים.

אורי צ'סטר: אנחנו מודעים לבעיה של המסופים.

אורי צ'סטר: העיר בונה מסופי ענק, חניוני לילה, ביניהם חניונים חשמליים לאוטובוסים חשמליים.

אורי צ'סטר: חשוב לנו בעצם לומר, אני מצטרף לכל הדוברים שדיברו קודם.

אורי צ'סטר: אני מייצג גם את התושבים אבל גם את התחבורה הציבורית בעיר.

אורי צ'סטר: כל העניין כשמדברים על תכנון, זה לעוד חמש שנים, אולי ארבע שנים.

אורי צ'סטר: אנחנו מדברים על פתרונות להיום.

אורי צ'סטר: כיום, יש לנו שכונות באכלוס, יש לנו שכונה – אני אתן דוגמה אחת.

אורי צ'סטר: תושבת פנתה לסגן ראש העיר, שלוש שנים היא גרה ברחוב, היא על כיסא גלגלים.

אורי צ'סטר: אין לה דרך להגיע לתחבורה בין עירונית.

אורי צ'סטר: היא צריכה לקחת כל יום מונית כדי לנסוע לירושלים.

אורי צ'סטר: בטח אתה מכיר את הפניות.

אורי צ'סטר: מה שבעצם אני רוצה לומר, המסופים נבנים.

אורי צ'סטר: כמו שהזכירו, יש לנו את האתגרים של שימוש חורג וכדומה.

אורי צ'סטר: אבל העיר בית שמש בונה, ואנחנו צריכים גם פתרונות לטווח הקרוב.

אורי צ'סטר: זה בעצם לייצר יצירתיות וגמישות בפתרונות לקווים חדשים שהעיר רק הולכת ושואבת.

אורי צ'סטר: תודה.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: כן, משה בר.

משה בר: אני מודה ליושב ראש.

משה בר: אני יושב ראש עמותת תנו יד לחירש.

משה בר: אני רוצה להעלות נושא אחד של הנכים, שאף אחד לא דיבר על זה.

משה בר: הרשויות לאט לאט חוסמות את כל המדרכות, ולנכים אין אפשרות להגיע לשום דבר.

משה בר: האוטובוסים שבאים, התחנות לא מונגשות לנכים, האוטובוסים לא מונגשים לנכים כמו שצריך.

משה בר: אני חושב שיש אחוז מאוד גבוה של נכים שאומרים למה הם נוסעים עם הרכבים שלהם, תנו להם את השירות באוטובוסים.

משה בר: האזרח הוא יכול להסתדר, אבל הנכה לא יכול להסתדר.

משה בר: אני אומר לך, מקום שהייתי יכול בכיסא ברבע שעה, שלוש וחצי שעות חיכיתי עד שאוטובוס אחד הועיל בטובו להעלות אותי אליו.

משה בר: זה גרוע מאוד.

משה בר: בחיפה גם עושים בלגן שהתחנות לא מונגשות לנכים.

משה בר: עושים בכל הארץ.

משה בר: זה חשוב שוועדת הפנים תצא לכל הרשויות, להנגיש את הדברים האלה.

משה בר: עוד מילה אחת.

משה בר: הרבה נכים רוצים לצאת לבילוי והם מפחדים לנסוע עם הרכב שלא תהיה להם חנייה.

משה בר: הם רוצים לנסוע באוטובוס אבל הם לא יכולים.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: כן, אני מבקשת להצטמצם.

זאב בנימין בגין: מר אברהם גדי, נהג אוטובוס.

זאב בנימין בגין: הבטחת לנו משפט אחד בלבד.

אברהם גדי: אני אגיד משפט אחד.

אברהם גדי: אני נהג אוטובוס.

אברהם גדי: או הכל או כלום, לא יהיה מסוף, לא יהיו אוטובוסים, לא יהיו נהגים.

אברהם גדי: תמשיכו אחר כך איך שאתם רוצים.

אברהם גדי: תב"ע, מה תב"ע, כספים מה כספים.

אברהם גדי: לבורקסים וקולה יש, להופעות של עומר אדם יש, למסוף אין.

אברהם גדי: אז לא יהיה אוטובוס.

זאב בנימין בגין: תודה רבה על הבאת הדברים בתמצות.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: גדעון מזרחי, אגד תעבורה.

גדעון מזרחי: תודה רבה ובוקר טוב.

גדעון מזרחי: קודם כל, אני מברך - - -

זאב בנימין בגין: אני נאלץ פה לקצר את כולם, בבקשה.

גדעון מזרחי: אני מברך על היום הזה.

גדעון מזרחי: אני רוצה להגיד כמה דברים.

גדעון מזרחי: קודם כל, הנהגים סובלים וזה קשה מאוד.

גדעון מזרחי: קשה מאוד לגייס נהגים.

גדעון מזרחי: אבל יש עוד גוף אחד שמטפל בעניין הזה, והוא עומד בחזית, וזה המפעילים.

גדעון מזרחי: נגרמים נזקים אדירים כי קשה לגייס נהגים, אי אפשר לעבוד, קשה לך לתכנן תחבורה ציבורית.

גדעון מזרחי: אני רוצה לגעת בדבר שלא נגעו בו, כי זה לא רק חניונים תפעוליים ומסופי קצה, ותחנות אוטובוס יש היום תקניות.

גדעון מזרחי: גם מפרצי תחנות שאי אפשר להיכנס אליהן שהן לא תקניות, ודיברו על זה מקודם שצריך לתקנן אותן, וגם חוסר אכיפה של חנייה של רכבים פרטיים בתחנות, ואז הנכים לא יכולים להגיע לאוטובוס והאוטובוס לא יכול לעמוד צמוד למדרכה.

גדעון מזרחי: זה דברים מאוד משולבים.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להצטמצם לעניין המסופים.

גדעון מזרחי: אני אקצר מאוד.

גדעון מזרחי: אני רוצה לומר לך, יש רשויות שתענוג לעבוד איתן ,שהן מעמידות את התחבורה הציבורית בראש מעייניהן, ואתה מקבל את כל התשובות.

גדעון מזרחי: ראה ערך מעלה אדומים.

גדעון מזרחי: יש רשויות שקשה לעבוד איתן, המון בירוקרטיות ואין מענה.

גדעון מזרחי: אם לא יהיה תכנון – מרגישים בזמן האחרון יותר פעילות במשרד התחבורה על מנת לתכנן, להפעיל, לבנות ולתקצב תחנות קצה וכאלה דברים.

גדעון מזרחי: אבל חייבים לעבוד עם תכנון לטווח ארוך לצד מענה מידי לבעיות הקיימות, עכשיו כשהנהגים והחברות מתקשות להפעיל.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: יוני קריספין, יושב ראש וועד עובדי אפיקים.

זאב בנימין בגין: כן, בקצרה.

יוני קריספין: בוקר טוב.

יוני קריספין: תודה אדוני היושב ראש.

זאב בנימין בגין: אנחנו רוצים להתחיל לשמוע גם תשובות, לו גם חלקיות.

זאב בנימין בגין: כן.

יוני קריספין: לפני שלושה ימים הייתה צריכה להיות בחברה שלנו ובעוד כמה חברות שביתה פראית של העובדים בעקבות הדיון שנמצא פה על השולחן.

יוני קריספין: אני קודם כל שמח שמשרד התחבורה הוא בעניין לתקצב את כל נקודות הקצה ולתת את הכל.

יוני קריספין: מי שמערים את כל הקשיים כרגע זה הרשויות המקומיות.

יוני קריספין: יש מפעילים, כדוגמת בית שמש, שהמפעיל שם קרס.

יוני קריספין: אחת מהסיבות היא שלא היו נהגים שרצו לעבוד כי אין נקודות קצה בעיר הזאת בכלל, לאף אחד שם.

יוני קריספין: גם אצלנו אנחנו במצב שלנהגים נמאס להתפנות ברחוב, לעשות צרכים, לחפש את העצים להסתתר.

יוני קריספין: נמאס להם מצורת החיים הזאת.

יוני קריספין: זו לא צורת חיים תקנית שבן אדם נורמלי יכול לחיות בה.

יוני קריספין: כל בן אדם צריך לדעת שהוא מגיע למקום העבודה והוא לא משתין מאחורי הקיר של המפעל.

יוני קריספין: יש לו שירותים, יש לו הפסקה, יש לו קפה, והוא יכול להמשיך.

יוני קריספין: הוא מסיע 50 אנשים, ומעבר לזה הבטיחות מעל הכל.

יוני קריספין: אני באתי לעובדים ואמרתי להם: תעצרו את השביתה הפראית הזאת, על סמך הישיבה הזאת פה.

יוני קריספין: אני מקווה שתצא מפה אפילו אמירה מאוד חזקה.

יוני קריספין: גם אם צריך ללכת לחקיקה, גם אם צריך לעשות סנקציות על רשויות מקומיות, לעצור להם קווים, לעצור להם תקציבים.

יוני קריספין: משרד האוצר, כשהוא רוצה משהו, הוא יודע לעצור ולעשות את זה.

יוני קריספין: אז אני מבקש, אדוני היושב ראש, שתצא מפה מילה באמת – אמירה מאוד משמעותית ולא משתמעת לשום פנים.

יוני קריספין: לא יהיו נקודות קצה, לא תהיה תחבורה.

יוני קריספין: ואז התושבים ילחצו על ראשי הערים, ואז תראה את ראשי הערים פתאום מאפשרים את כל הדברים האלה.

יוני קריספין: דיי לקניונים, כן לנקודות הקצה.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: זו סיסמה לא רעה.

זאב בנימין בגין: אני חושב שהקולות נשמעים כאן, אבל יוני, שלא תהיה מחשבה אחרת, שלא תהיה אשליה.

זאב בנימין בגין: תחזור לעובדים, הקריאה נשמעת.

זאב בנימין בגין: האם הפתרון יהיה במשך שבוע או חודש?

זאב בנימין בגין: אז התשובה היא לא, כדי שלא יהיו מחשבות אחרות.

זאב בנימין בגין: אנחנו פונים עכשיו למשרדי הממשלה.

זאב בנימין בגין: מר דרור גנון, מנהל אגף בכיר תחבורה ציבורית במשרד התחבורה.

דרור גנון: קודם כל, תודה רבה על היום.

דרור גנון: תודה רבה על ההזמנה.

דרור גנון: אני חושב שכמו חבריי כאן, היום הזה הוא חשוב מאוד גם למשרד שמקדם ושידרג באופן משמעותי את התחבורה הציבורית בשנים האחרונות.

דרור גנון: אנחנו פשוט הגענו למצב היום שאנחנו יכולים להוסיף שירות והרבה לתחבורה הציבורית, אבל אנחנו מתקשים מאוד משתי סיבות.

דרור גנון: הסיבה הראשונה זה כמות הנהגים, שכרגע היא נמוכה יותר מכמות התשומות שאנחנו רוצים להוסיף בתחבורה הציבורית.

דרור גנון: הבעיה השנייה שלנו זה תשתיות שתומכות את כל הפעילות של התחבורה הציבורית.

דרור גנון: הסתכלות על תשתיות - - -

זאב בנימין בגין: האם אתה יכול לעבור על השאלה, מספר הנהגים הנמוך, משפט על סיבה או שתיים עיקריות למחסור הזה.

דרור גנון: זה מכלול של מרכיבים שגורמים לכך.

דרור גנון: אני חושב שאחד המרכיבים שגם קשורים לדיון כאן זה התנאים של הנהג, כל תנאי ההעסקה של הנהג ותנאי השירות שלו במסגרת הפעילות היום יומית שלו.

דרור גנון: בסוף, ברגע שאתה מקבל תנאים הולמים, השכר שגם הוא שודרג הוא מרכיב שהוא פחות קריטי.

דרור גנון: בסוף אתה רוצה להתנהל בצורה תקינה, לקבל את התנאים הבסיסיים שלך ברמת השירות.

זאב בנימין בגין: כמה חסרים?

דרור גנון: אנחנו היום עובדים השנה ושנה הבאה על 2000 נהגים.

דרור גנון: אנחנו רוצים להגדיל את מספר הנהגים - - -

זאב בנימין בגין: תן לנו מושג, מתוך?

דרור גנון: כיום יש קרוב ל15,000 נהגים בתחבורה הציבורית.

זאב בנימין בגין: אז 15% חסרים.

דרור גנון: בערך.

דרור גנון: כולל את ההגדלות העתידיות של השירות.

זאב בנימין בגין: טוב.

דרור גנון: נושא התשתיות מתחלק לשלושה טווחים, ואני אגע בהם בקצרה כי אני יודע שהזמן קצר.

דרור גנון: יש את הטווח הארוך שדובר עליו כאן, זה כל הנושא של תכנון בתב"ע, בתמ"א עתידיים.

דרור גנון: לצערי הרב, ובכלל, אנחנו רואים גם בתכנונים עתידיים שמוקצים שטחים לטובת תפעול תחבורה ציבורית כאלה ואחרים, מתקנים.

דרור גנון: ברגע שזה מגיע לכלל מימוש או שהרשויות לא מיישמות את ההחלטות, או שבוועדות גם לפעמים לא רואים מספיק כצורך את אותם מתקנים שאמורים לשרת את העתיד.

זאב בנימין בגין: נשמעה טענה כאן בדיון שאין לכם ייצוג בוועדות.

דרור גנון: נכון, גם אין לנו ייצוג, אבל זה כבר עניין אחר.

דרור גנון: למשרד יש ייצוג, אנחנו כן מיוצגים בוועדות המחוזיות.

דרור גנון: יש ייצוג של המפקח על התעבורה.

דרור גנון: מה שאנחנו כן רוצים שיקרה, זה שכמו שיש - - -

מיטל להבי: הם מיוצגים פחות מהירוקים אפילו, ממחבקי העצים.

דרור גנון: נכון, מסכים איתך.

דרור גנון: אנחנו ביקשנו שכמו שיש תסקיר סביבתי, יהיה גם תסקיר תחבורה ציבורית, שיוגש בכל תב"ע, וששם תהיה הגדרה וייצוג הולם של כל הצרכים התחבורתיים שנדרשים.

דרור גנון: היום נבנות שכונות שתוכננו לפני עשור, שאין להם שום מרכיב של תחבורה ציבורית.

דרור גנון: אפילו לא רציפים לאוטובוסים, שלא לדבר על חנייה, תשתיות של כביש שמאפשרות מעבר של אוטובוס מול אוטובוס, שזה דברים בסיסיים.

זאב בנימין בגין: פה הוא מדבר על הצרות, אבל תפקידכם למצוא פתרונות.

דרור גנון: נכון.

דרור גנון: זו הבקשה שלנו, של משרד התחבורה, ואנחנו אחראיים גם לקדם אותה בקרוב.

זאב בנימין בגין: סלח לי, לא הבנתי.

זאב בנימין בגין: הבקשה שלך היא איננה כלפיי וגם לא כלפי חברי אלחרומי.

זאב בנימין בגין: כלפי מי אתה מפנה את הבקשה הזאת?

דרור גנון: אנחנו מפנים את הבקשה הזאת למשרדי הממשלה האחרים, ואנחנו פועלים כרגע בתוך המערכת הממשלתית לקדם את הנושא.

מיטל להבי: מה הנושא?

דרור גנון: תסקיר תחבורה ציבורית במסגרת תכנון עתידי כזה או אחר.

זאב בנימין בגין: מיד מנהל התכנון ישיבו.

דרור גנון: הטווח הבינוני, ובו אנחנו מתנהלים יותר מול הרשויות והעיריות, זה כל הנושא של הקצאת שטחים בהתאם לתקינה שאנחנו הגדרנו במסגרת הנחיות לתכנון תחבורה ציבורית של המשרד, של האגף.

דרור גנון: שטחים שאמורים לתת מענה גם לחוסרים היום, וגם לטווח הביניים של תוספות השירות.

דרור גנון: לצערי הרב, גם שם אנחנו נתקעים באופן שיטתי מול העיריות.

דרור גנון: יש עיריות שמשתפות פעולה יותר, והן גם נהנות יותר מתחבורה ציבורית.

דרור גנון: יושב פה חברי ראש עיריית ראש העין, הוא לקח על עצמו לפני שלוש-ארבע שנים את הנושא.

דרור גנון: הוא הצליח - - -

זאב בנימין בגין: זו לא חוכמה, כי מה שהוא לוקח על עצמו הוא מבצע.

דרור גנון: הוא הצליח לשלש את כמות התחבורה הציבורית.

דרור גנון: זה הסיפור.

דרור גנון: היום, למשל, לסבר את האוזן, אני אתן לכם כמה נתונים.

דרור גנון: בעיר אשדוד למשל, חסרים 15 דונמים לתשתיות תחבורה ציבורית.

דרור גנון: בהרצליה 12, ירושלים חסרים 50 - - -

זאב בנימין בגין: שאני אבין רק, תשתיות זה מסוף?

דרור גנון: מסופים, חניוני לילה ומתקנים נוספים אחרים.

דרור גנון: ירושלים 50 דונם, חיפה 63 דונמים ותל אביב 40 דונם, כשאני לא לוקח בחשבון את מה שהולך להתבדל בתל אביב, שזה יגיע ל-60-70 דונם.

דרור גנון: אני מדבר על טווחים מידיים, לא מדבר כרגע על עוד עשר שנים.

דרור גנון: לגבי העניין של הנהגים, משרד התחבורה ביחד עם מפעילי התחבורה הציבורית לקח החלטה, ותקצבנו מתקנים, שזה מתקני נהגים, מעין מבנים יבילים שיכולים להיות על גלגלים או קבועים, שיספקו בתחנות קצה שנציב אותם מטבחון, שירותים, תאורה, חשמל, פינת ישיבה, אפילו טלוויזיה.

זאב בנימין בגין: זה יהיה חוקי בהתאם לתכנית המתאר?

דרור גנון: אני אסביר.

דרור גנון: קודם כל, אם זה על גלגלים - - -

מיטל להבי: אל תצפה, תביא חוות דעת משפטית שזה חוקי.

דרור גנון: אם מציבים את המתקנים בזכות דרך על גלגלים, אין שום בעיה.

דרור גנון: עיריית תל אביב, אולי מיטל לא מכירה את זה, כבר אישרה את זה.

דרור גנון: אנחנו מצפים מעיריות אחרות שישתפו פעולה ויצטרפו גם כן, כמו עיריות נוספות כרגע.

דרור גנון: יש לנו כוונה להתקין 200 מתקנים כאלה, ואנחנו רוצים לעשות את זה ב-3-4 חודשים.

דרור גנון: חשוב להבין, מקומות שלא ישתפו פעולה - - -

זאב בנימין בגין: אתם מצוידים בחוות הדעת המשפטיות הראויות?

דרור גנון: לכאורה, מבחינה משפטית - - -

זאב בנימין בגין: כדי לסייע ליועצים המשפטיים ברשויות.

דרור גנון: התשובה היא כן.

דרור גנון: מי שרוצה להערים קשיים, יודע.

דרור גנון: מי שלא ירצה להערים קשיים ישתף פעולה.

זאב בנימין בגין: מי שרוצה לשמור על החוק ולא רוצה לסטות ממנו, הוא לא רוצה לסטות מתכנית המתאר בלי שמודיעים לו שהסטייה הזאת היא כמו הקלה, וזה חוקי.

דרור גנון: אני רוצה רק לציין עובדה אחת.

דרור גנון: משרד התחבורה לא יכול שלא לפעול במסגרת חוק, אוקי?

דרור גנון: אנחנו לא פועלים שלא במסגרת חוק.

זאב בנימין בגין: אתם וודאי פועלים במסגרת חוק, לא בזה חשדתי.

זאב בנימין בגין: חשבתי להקל.

זאב בנימין בגין: אם תמציאו חוות דעת משפטית ברמה הארצית, הלאומית שאולי תועיל לרשויות מקומיות מסוימות שרואות בזה קושי.

זאב בנימין בגין: יש, ואתם מציידים את הרשויות.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: מנהל התכנון, בבקשה.

זאב בנימין בגין: יש לנו כבר שלוש שנים מנהל תכנון במשרד האוצר, אז זה אמור להקל עלינו במובנים רבים.

זאב בנימין בגין: כן.

רן שמל: אני יועץ תחבורה במנהל התכנון.

זאב בנימין בגין: רק שמך לפרוטוקול.

רן שמל: לי קוראים רן שמל, יועץ תחבורה במנהל התכנון.

רן שמל: קודם כל, רציתי לציין ש- - -

זאב בנימין בגין: אתה מכיר את דרור?

רן שמל: כן.

זאב בנימין בגין: בסדר, רציתי לדעת שלא – כי המרחק לא גדול, אתם יושבים פה.

רן שמל: קודם כל, קיימת מודעות בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, מודעות שגדלה והולכת כמו בכל הציבור לצרכים של התחבורה הציבורית, ונכונות לכלול מתקני תחבורה ציבורית בתכניות מתאר בוועדות המחוזיות ובכלל.

רן שמל: למעשה, אנחנו גם מקדמים תכניות שמוגשות אלינו.

רן שמל: לא אנחנו יוזמים את התכניות, אנחנו מנהלים את – ומקדמים גם תכניות ספציפיות למסופים.

רן שמל: בירושלים יש מספר תכניות כאלה.

רן שמל: אמנם קיים מחסור, אבל גם מקודמות תכניות כדי להשלים את הפערים, גם למסופי קצה וגם לחניוני לילה.

רן שמל: יחד עם זה, אני רוצה לציין שכדי לעגן מסופים בתכניות, בוודאי בתכניות גדולות של אלפי יחידות דיור כמו שצוין כאן, צריך לקבל פרוגרמות ברורות גם של שטח, גם של מיקום, כדי שנדע לדרוש מיזם התכנית, שזה יכול להיות רשות מקרקעי ישראל או משרד השיכון, שנדע לדרוש מהם לעגן בתכנית את אותם מסופים כפי שיבואו לידי ביטוי בפרוגרמה, בעיקר ממשרד התחבורה למעשה, שהם אחראיים לספק את זה.

רן שמל: כמובן שזה לא פתרון לטווח הקרוב, זה פתרון לטווח היותר רחוק, אבל יש עשייה בכיוון הזה, יש הבנה ויש נכונות.

זאב בנימין בגין: מה אתה יכול לומר לגבי המגבלה ששצ"פים מטילים על שימוש בהם כמסופים?

זאב בנימין בגין: אפשר להניע איזה תהליך במועצה הארצית?

זאב בנימין בגין: משהו שייתן פתרון עקרוני, כי זה כנראה משותף ליישובים - - -

מיטל להבי: עודכנתי שאנחנו מחכים לחוות דעת השירות המשפטי בעירייה, שעוד לא אישר את זה.

רן שמל: אני לא משפטן ואני לא רוצה להיכנס לנישה המסוימת הזאת.

רן שמל: אם נקבל או בוועדות המחוזיות מקבלים תכניות שיוזמות הרשויות המקומיות או משרד התחבורה עם הזרועות שלו, בהנחה שהתכניות האלה עומדות בכללים – אני לא רוצה להיכנס עכשיו לנחל הירקון כן או לא, כי זה באמת מקרה מאוד ייחודי ומאוד ספציפי.

רן שמל: במקרים אחרים, אפשר להוסיף תכלית, שימוש נוסף שיאפשר את זה, או להפוך את השצ"פ לחניון.

מיטל להבי: כמה שנים זה לוקח?

מיטל להבי: חמש שנים?

זאב בנימין בגין: כדאי שתיזמו את זה.

זאב בנימין בגין: מיטל, ניתנה לך הזדמנות.

זאב בנימין בגין: אני שואל עכשיו לגבי יוזמה שלכם להזזת העניין הזה באופן ארצי.

מיטל להבי: תביאו חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה לכל העיריות, חד משמעית.

רן שמל: התשובה היא - - -

זאב בנימין בגין: מיטל אומרת אותם דברים שאני אומר, אבל ביתר תוקף.

זאב בנימין בגין: זה תמיד יותר משכנע לשמוע אותה.

רן שמל: זה בסדר, אבל אני לא רוצה שתתקבל איזושהי תמונה כאילו להסדיר חניון בתוך שצ"פ זה הפתרון האולטימטיבי וזה הדבר היחיד שקיים.

רן שמל: זה חלק מהפתרונות.

רן שמל: יש מקומות אחרים שזה יכול להיות באזורי תעשייה, או בשולי עיר באזורים אחרים - - -

מיטל להבי: דיברנו על מבנה יביל בתוך - - -

זאב בנימין בגין: אמרת קודם, בוודאי בצדק, שהפתרונות שאתם מדברים עליהם ברמה שלכם הם אינם לטווח הקצר אלא לטווח הבינוני והארוך.

זאב בנימין בגין: כך הבנתי.

זאב בנימין בגין: פה מדובר בפתרונות לזמן קצר.

זאב בנימין בגין: הם יכולים להיות כמעט מידיים, אז זה פלסטר.

זאב בנימין בגין: את הפלסטר הזה, כדי לדאוג שגם הוא יונח על הפצע.

רן שמל: זה בסדר, אבל הוועדות המחוזיות לא מתעסקות עם – זה יותר ברשויות המקומיות.

רן שמל: אני לא רוצה לכל אחד להגיד: תעשו את זה אצלכם, זה לא אצלי.

רן שמל: אישור של תכניות - - -

סעיד אלחרומי: דרור בכיוון הנכון, אתם לא תפריעו לדרור, בקיצור.

רן שמל: סליחה?

סעיד אלחרומי: דרור, מה שהוא הציע זה בכיוון הנכון.

סעיד אלחרומי: לא יתקעו שם בתל אביב עם הסיפור של הוצאת צווי הריסה ופינוי.

רן שמל: אבל זה לא מנהל התכנון עושה את הדברים האלה.

רן שמל: אנחנו לא מוציאים צווים כאלה ולא אחרים.

רן שמל: הוועדות המקומיות עושות את זה.

זאב בנימין בגין: אם השימוש יוסדר לא יהיו צווים.

רן שמל: זה נכון.

זאב בנימין בגין: אז צריך למצוא פתרון כללי בינכם לבין משרד התחבורה עם הרשויות, בעיקר באמת הגדולות והצפופות.

זאב בנימין בגין: הן גם מאוגדות אצלנו בעוצמה לאומית כבר לא קטנה.

זאב בנימין בגין: זו יכולה להיות המלצה.

רן שמל: אנחנו נשמח לשתף פעולה עם משרד התחבורה ועם כל אחד אחר, הרשויות הגדולות והקטנות, במציאת פתרונות לנושא הזה.

זאב בנימין בגין: טוב.

זאב בנימין בגין: אנחנו מסיימים.

זאב בנימין בגין: בעצתו של חברנו חבר הכנסת דוב חנין, אני רק רוצה לבדוק עם משרד התחבורה, האם יש לכם או אתם מתעתדים לבנות, קודם כל להקים איזה מסד נתונים שיש בו את כל הנתונים הדרושים – לפני שנפתור את הבעיות, נגדיר אותן, נניח אותן על GIS, הכל יהיה באקסל, אפשר יהיה למיין לפי גודל, לפי שטח, לפי צרכים, לפי צפיפות, לפי זמן המתנה, לפי זמן תקלות.

זאב בנימין בגין: האם יש לכם תכנית לבסיס נתונים כזה?

דרור גנון: יש לנו בסיס נתונים שאנחנו מנהלים אותו.

דרור גנון: כרגע אנחנו מעדכנים אותו, ואנחנו נפרסם אותו בצורה שקופה וציבורית, שכל רשות תדע - - -

זאב בנימין בגין: בזמן הקרוב?

דרור גנון: כן.

דרור גנון: לפני הבחירות לרשויות המקומיות.

זאב בנימין בגין: לפני הבחירות?

זאב בנימין בגין: לא בטוח שזה טוב לכולם.

דרור גנון: זה יהיה טוב לתחבורה הציבורית.

זאב בנימין בגין: טוב.

זאב בנימין בגין: חברים, אני למדתי הרבה בדיון הזה.

זאב בנימין בגין: אני מאוד מודה לכם.

זאב בנימין בגין: מבחינתי זו הייתה בעיה באמת מתחת לאופק.

זאב בנימין בגין: אני חושב שגם לגבי חלק מן הצופים והשומעים הדיון הזה עובר ישירות באינטרנט.

זאב בנימין בגין: הייתם פה, הדיון בשידור.

זאב בנימין בגין: אני מתפלא מידי פעם לשמוע כי מגיעים אליי הדים, יש אנשים שצופים בזאת, אבל זה גם מוקלט.

זאב בנימין בגין: אפשר תמיד לחזור לדיון.

זאב בנימין בגין: אני מאוד מודה לכם, גם על התמצות של הדברים.

זאב בנימין בגין: אפשר להספיק גם כאן אצלנו בכנסת.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לכם והמשך יום פורה.

זאב בנימין בגין: הישיבה נעולה.