ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 666, 2018-07-03 09:33

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-3 ביולי 2018, כ' בתמוז התשע"ח.

יעקב מרגי: על סדר היום הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 17) (מניעת פעילות במוסד חינוך של גורמים חיצוניים הפועלים נגד מטרות החינוך ונגד צבא הגנה לישראל), התשע"ח-2018, הצעת חוק פרטית שמספרה 3643, הצעתם של חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, בצלאל סמוטריץ', יאיר לפיד, אמיר אוחנה, יואב קיש, מירב בן ארי, דוד ביטן, עודד פורר, אלעזר שטרן, יואל רזבוזוב, יעקב מרגי.

יעקב מרגי: הבנתי שהגיעו לנוסח מוסכם.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: אני מציעה שמשרדי הממשלה יקריאו אותו ויציגו אותו.

יעקב מרגי: משרד החינוך ומשרד המשפטים.

יעקב מרגי: לסדר הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו נקריא את החוק ולאחר מכן נעשה סבב התייחסויות למי שביקש רשות דיבור וגם מי שלא ביקש, אם יתנהג יפה, יקבל רשות דיבור.

יעקב מרגי: אתמול לא התנהגו יפה ונאלצנו להוציא אנשים.

יעקב מרגי: בניגוד למה שפורסם, הם הוצאו לא בגלל שהם התנגדו לחוק.

יעקב מרגי: הם ישבו אתנו 20 דיונים למרות שהם התנגדו לחוק.

יעקב מרגי: לאחרונה הדיוק הוא מצרך מבוקש אבל הוא נעדר.

בלה רדונסקי: הלשכה המשפטית, משרד החינוך.

בלה רדונסקי: בוקר טוב.

בלה רדונסקי: תיקון סעיף 2 בחוק חינוך ממלכתי, התשי"ג-1953, בסעיף 2 –

ובסופו יבוא: "(13) לחנך לשירות משמעותי בצבא הגנה לישראל או לשירות לאומי-אזרחי, כהגדרתו בחוק שירות לאומי-אזרחי, התשע"ד-2014".

קטן יבוא: "(ב) השר יקבע כללים לשם מניעת פעילות במוסד חינוך, של אדם או של גוף שאינו חלק ממערכת החינוך (בסעיף קטן זה – גורם חיצוני) שפעילותו עומדת בסתירה חמורה ומשמעותית למטרות החינוך הממלכתי המפורטות בסעיף קטן (א) וכן יקבע כללים לשם מניעת פעילות במוסד חינוך של גורם חיצוני הפועל באופן יזום לנקיטת הליכים משפטיים מחוץ לישראל נגד חיילי צבא הגנה לישראל בשל פעולה שביצעו במסגרת תפקידם".

מירב ישראלי: תסבירי את התיקונים שעשיתם.

אבינועם סגל: משרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה.

אבינועם סגל: למעשה שני דברים משמעותיים שונו בנוסח החוק.

אבינועם סגל: האחד, בחלק הראשון של החוק, הנושא של מטרות החינוך.

אבינועם סגל: הוספנו את שירות לאומי-זרחי.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: זה כבר היה בקריאה הראשונה.

אבינועם סגל: אם כן, נעבור לחלק השני.

אבינועם סגל: התעקשנו מבחינתנו שמניעת פעילות במוסד חינוך של גורם חיצוני יהיה שפועל באופן יזום.

אבינועם סגל: כלומר, לא של כל גורם שפועל.

אבינועם סגל: הנוסח הקודם היה מאוד עמום והיה אפשר להכניס לסל הזה שורה ארוכה של כמעט כל גורם שעושה משהו, אפילו שלא בידיעתו.

אבינועם סגל: לצורך העניין, אדם שבחוץ לארץ משתף איזה פוסט בפייסבוק או דברים מהסוג הזה שהיו יכולים להכניס אותו לגדר החוק הזה.

יעקב מרגי: הנוסח הזה יותר מצמצם.

אבינועם סגל: הנוסח הזה יותר מצמצם וגם יותר ממקד את התכלית.

מירב ישראלי: גם זה הוכנס לקריאה הראשונה.

אבינועם סגל: אלה הדברים המשמעותיים.

מאיר כהן: אפשר להגדיר באופן יזום גבולות גזרה?

אבינועם סגל: הסעיף מדבר על כך שהשר יקבע כללים בעניין הזה והכללים המפורטים של מה כולל באופן יזום, אני מניח שזה יגיע לשר החינוך שהוא יצטרך לקבוע כללים.

מאיר כהן: במשרד המשפטים לא ניסיתם?

יעקב מרגי: כללים, באיזו דרך?

אבינועם סגל: תקנות.

יעקב מרגי: שיובאו לאישור הוועדה.

יעקב מרגי: יהיה דיון ציבורי?

אבינועם סגל: מבחינתנו.

מאיר כהן: איפה זה כתוב?

יעקב מרגי: זה מובן מהחקיקה.

אבינועם סגל: לא כתוב באישור הוועדה.

אבינועם סגל: אין לנו התנגדות שזה יהיה באישור הוועדה.

יעקב מרגי: נוסח מוסכם מגיע גמור לוועדה.

יעקב מרגי: אלה שאלות שהיו צריכות להישאל קודם לני שמגיעים.

מירב ישראלי: נדמה לי שדנו בזה והחלטנו שלא יהיה באישור הוועדה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: זה הנוסח והוא מוסכם על משרדי הממשלה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, התייחסויות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהתהליך שנעשה בין המשרדים שהמטרה שלו הייתה לצמצם, זו לא הייתה מטרתי המקורית.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא סוד.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהמציאות בה בתי ספר במדינת ישראל מאפשרים או נכנסים אליהם גופים שפועלים בניגוד לכל ערך שאנחנו חושבים שמערכת החינוך צריכה להיות בו, הוא דבר שחייב היה לעצור אותו.

שולי מועלם-רפאלי: מציאות בה יש דיבור נגד גיוס לצה"ל, מציאות בה נקראים תלמידים בכיתה י"א ו-י"ב להתנגד לגיוס, כאילו הגענו לאיזה סוג של מנוחה ונחלה וברוך השם 70 שנים אחרי הנס הגדול כאילו הכול

שולי מועלם-רפאלי: אני אחזור שוב על מה שאמרתי בתחילה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חשבתי שצריך להישאר בנוסח הרחב ולא לצמצם אותו ולא לדבר על יזום.

שולי מועלם-רפאלי: זה ייקח למקומות שאני מקווה שנצליח להתמודד אתם כי ברור לי שכל מי שיהיה כאן

שולי מועלם-רפאלי: אי פעם שר חינוך יאמין שערך של שירות משמעותי הוא ערך וחיילי צה"ל.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אמונתי.

יעקב מרגי: קחי בחשבון שיכול להיות גם שר חינוך הפוך.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שעדיין גם כשהיו שרי חינוך שעמדתם המדינית-פוליטית לא כעמדתי, הם ראו בגיוס לצה"ל ובשירות משמעותי ערך.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהניסיונות להלך כאן אימים ולומר שזה אמורפי, שזה פתוח ושר החינוך מקבל הרבה מאוד כוח – הם התעלמות ממציאות בה גילינו שוב ושוב שמוסדות נפתחים לגופים שחוץ מלהזדעזע ממה שאנחנו מגלים שנאמר בתוך הכיתות לא הייתה לנו כל אופציה אחרת.

שולי מועלם-רפאלי: אני שמחה שזה הולך לשר החינוך ולא משנה מי יהיה שר החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: יש לי אמון מלא בראיית האמת בערך של שירות משמעותי ואני מסכימה לנוסח שהסכימו עליו המשרדים למרות ששוב אני אומר שזה לא על דעתי, זו לא הייתה מטרתי, אבל אני מקבלת את זה.

יעקב מרגי: תודה.

אמיר אוחנה: שתי הערות אדוני היושב ראש.

אמיר אוחנה: אני מתייחס לסיפא של סעיף קטן (ב).

אמיר אוחנה: סעיף 2(ב).

אמיר אוחנה: אני רוצה להבין משהו מהמשרדים.

אמיר אוחנה: איזה גורם חיצוני פועל באופן יזום לנקיטת הליכים משפטיים מחוץ לישראל נגד חיילי צה"ל וכולי ומרצה בבתי הספר?

אמיר אוחנה: אני כמשפטן קורא את הסעיף הזה.

יעקב מרגי: איך הם אמורים לדעת?

אמיר אוחנה: הם הגיעו לנוסח הזה כי הם רצו לצמצם.

אמיר אוחנה: אני רוצה להבין משהו.

אמיר אוחנה: האם המטרה של הנוסח הזה היא לעקר את התוכן?

אמיר אוחנה: כי שוברים שתיקה למיטב ידיעתי לא נוקטים בפעולות משפטיות נגד חיילי צה"ל וכולי.

אמיר אוחנה: זו שאלה אחת.

אמיר אוחנה: האם יש גורמים שהם מרצים היום בבתי הספר ועונים על הקריטריון הזה או שהוא נועד בעצם לומר שתקבלו משהו.

אמיר אוחנה: שנית.

אמיר אוחנה: למה רק הליכים משפטיים?

אמיר אוחנה: מה עם הליכים מדיניים?

אמיר אוחנה: כאשר מנכ"ל בצלם בא למועצת הביטחון של האו"מ וקורא למדינות העולם לפעול נגד מדינת ישראל, למה אני לא מכליל אותו בתוך החוק הזה?

אמיר אוחנה: הליכים משפטיים ומדיניים.

אמיר אוחנה: משפטים ומדיניים מחוץ לישראל.

יעקב מרגי: מה היה בנוסח המקורי?

שולי מועלם-רפאלי: הנוסח המקורי בכלל לא הלך לזה.

יעקב מרגי: לא היה מדיני.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא היה מדיני.

אמיר אוחנה: אני מבקש אדוני.

יעקב מרגי: תגיש הסתייגות.

יעקב מרגי: זה הנוסח שמוסכם עליהם.

יעקב מרגי: אם הם יסכימו עכשיו, שני המשרדים האלה, החינוך והמשפטים, להכניס את המילה מדיניים, אז לא צריך הסתייגות.

אמיר אוחנה: אני רוצה לשמוע אם יש איזה ארגון שעונה על הקריטריון הזה היום או שזה נועד לעקר את החוק מתוכן.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, גברתי המציעה.

מאיר כהן: אני בהחלט מסתפק בנוסח הזה.

מאיר כהן: אני חושב שולי שטוב את עושה שאת מסכימה עם הנוסח הזה.

מאיר כהן: בסופו של יום אנחנו מתעסקים במערכת חינוך ובסופו של יום אנחנו מדינה דמוקרטית לגמרי.

מאיר כהן: בסופו של יום אנחנו גם צריכים להתחשב במנהלי בתי ספר ולהשאיר להם.

מאיר כהן: חברים, ניהלתי בית ספר ומעולם לא התקשרתי לשר החינוך לשאול אותו אם הוא מרשה לי או לא מרשה לי.

מאיר כהן: אבל אני בהחלט ידעתי לעשות את הגבולות.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שמנהלי בתי הספר, גבולות הגזרה שלהם יהיו מספיק רחבים אבל ההיגיון שלהם ימנע מהם - - -

יעקב מרגי: רובם ככולם אכן ההיגיון שלהם בריא.

יעקב מרגי: שמענו על יוצאים מן הכלל שלא רק שההיגיון שלהם לא בריא אלא גם התריסו.

מאיר כהן: לכן דעתי בקשר לגופים האלה מאוד ברורה.

מאיר כהן: כל מי שנסע לחוץ לארץ, ולא משנה אם מהקואליציה או מהאופוזיציה, ועמד וניסה להביא את דברתה של המדינה הטובה הזאת, גם אם יש בעיות, ועמדו לידו החבר'ה שם ואמרו בדיוק ההפך, זה מאוד הציק אבל עדיין מחלתי להם כי הם היו חיילי צה"ל וקצינים בצה"ל.

מאיר כהן: אני שמח שהם לא ייכנסו לבתי הספר ואני שמח שהחוק הזה מאפשר אבל בואו לא נרחיב את היריעה ולא מדיני.

מאיר כהן: מספיק.

מאיר כהן: זה חוק שהוא בסדר גמור.

מאיר כהן: אני מקבל את עמדת משרד המשפטים ומשרד החינוך.

מאיר כהן: שולי, אני חושב שצריך לברך על כך.

מאיר כהן: זה הישג טוב אבל זה עדיין לא הופך אותנו לאיזו מדינה טוטליטרית.

מאיר כהן: לא צריך לפחד אם אנשים שמדברים אחרת נכנסים לבתי הספר.

מאיר כהן: לא צריך לפחד מזה.

מאיר כהן: צה"ל והחבר'ה שלנו, יש מוטיבציה לגיוס ויש אנשים שיודעים להתווכח אתם וזה נחמד מאוד וזה הרבה יותר מרשים אותי לראות תלמיד או תלמידה בכיתה י"א מתמודדים אתם ונותנים תשובות מאשר אנחנו כמורים או כמבוגרים.

מאיר כהן: הנוסח הזה הוא טוב, לא צריך להרחיב אותו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מוטי.

מרדכי יוגב: אני רוצה לשמוע עוד התייחסויות.

יעקב מרגי: ד"ר עמיר פוקס, המכון הישראלי לדמוקרטיה.

אמיר אוחנה: אחרי עמיר אני אוכל לקבל תשובה לשאלה אם יש איזה ארגון?

יעקב מרגי: אני מציע שנשמע את הדברים ואחר כך נשמע את התשובות.

עמיר פוקס: תודה.

עמיר פוקס: במובן מסוים אני מסכים עם חבר הכנסת אוחנה ואני חושב שהפרק השני הוא כמעט מיותר.

עמיר פוקס: אני לפחות לא מכיר, אולי יש משהו שאני לא יודע, על ארגונים ישראלים שמישהו יעז להזמין אותם.

עמיר פוקס: אני לא חושב שיש כאלה, שהם פועלים באופן יזום לנקיטת הליכים משפטיים.

עמיר פוקס: אני לא חושב שיש כאלה.

עמיר פוקס: אולי יש כאלה אבל אני לא מכיר.

עמיר פוקס: אבל אני חושב שלכתוב את זה כך בחוק, על משהו שהוא לחלוטין קבוצה ריקה, יש בזה משהו שהוא סוג של שיימינג וניסיון להכפיש ארגונים מסוימים כאילו זה מה שהם עושים, וחבל כי זה לא מה שהם עושים.

עמיר פוקס: צריך לזכור, חבר הכנסת כהן, שזה לא כל החוק.

עמיר פוקס: זאת העילה השנייה.

עמיר פוקס: העילות הן לא מצטברות.

עמיר פוקס: יש את העילה הזאת שאני מסכים שהיא כנראה לא כוללת עכשיו אף אחד, אבל יש את העילה הראשונה של סתירה למטרות החינוך.

עמיר פוקס: עדיין שר החינוך יוכל למנוע כניסה של ארגונים לבתי ספר שמטרות החינוך הן 11 מטרות נפלאות בעיני כמובן, אבל מאוד מאוד רחבות ועמומות שכל שר חינוך יוכל לפרש אותן.

יעקב מרגי: בלי שום קשר לתיקון הזה אתה טוען שיש בידי שר החינוך - - -

עמיר פוקס: לא בלי שום קשר.

עמיר פוקס: התיקון הזה עושה שני דברים.

עמיר פוקס: השני, שעליו עד עכשיו דובר, זה הסיפור של ארגונים שהולכים לכאורה להגיש תביעות.

עמיר פוקס: בסדר.

עמיר פוקס: אבל הוא עושה עוד דבר שלא קשור לזה.

עמיר פוקס: שר החינוך יוכל מהיום – זה חדש, זה לא קיים עכשיו – למנוע ממנהלים שרוצים.

עמיר פוקס: כמובן שבסמכותו של שר החינוך לקבוע את תכנית הלימודים, לקבוע שלא יהיה קורס כזה או שלא יהיו הרצאות כאלה של בית הספר, של ארגונים שהאג'נדה שלהם הפוכה לחינוך, אבל לא לזה הכוונה.

עמיר פוקס: הכוונה היא שאפילו באיזשהו פאנל ביום הדמוקרטיה בבית ספר מסוים, מנהל בית הספר לא יוכל להזמין ארגון ספציפי משום שהוא סותר את אחד מ-11 המטרות האלה.

עמיר פוקס: אחת מהן בצורה משמעותית.

יעקב מרגי: ולכן?

עמיר פוקס: אני אומר.

עמיר פוקס: בוודאי שעדיין גם עם ההפחתה של העילה השנייה יש כאן פתח לסתימת פיות, למניעת דיון ציבורי ואני חושב שגם ארגונים שאני מאוד לא מסכים אתם, מאוד לא מסכים אתם, אני כמנהל בית ספר, אני גם כשר חינוך, הייתי רוצה שמנהל בית ספר יוכל להזמין ארגונים משני הצדדים ויהיה דיון.

עמיר פוקס: אנחנו מעדיפים שאותם תלמידים בכיתה י"ב, הדרך היחידה שלהם לשמוע את המידע הזה יהיה לפתוח אתר אינטרנט ולא לשמוע טיעוני נגד?

עמיר פוקס: רק לקרוא את זה וזהו?

עמיר פוקס: אני חושב שדיון ציבורי - - -

אמיר אוחנה: הספקטרום שלך הוא מוחלט.

אמיר אוחנה: נגיד, גם חמאס לצורך העניין?

עמיר פוקס: לא.

אמיר אוחנה: למה?

אמיר אוחנה: יש להם עמדה, בעיניהם הם לוחמי חופש, הם רוצים להביע את העמדה.

עמיר פוקס: כמובן שלא.

אמיר אוחנה: מהו הגבול?

שולי מועלם-רפאלי: מי שקורא נגד גיוס לצה"ל, זה לגיטימי שייכנס למערכת החינוך?

עמיר פוקס: התשובה היא מאוד פשוטה.

עמיר פוקס: הכוונה כמובן לכל מי שפועל במסגרת החוק.

עמיר פוקס: לא למי שעובר על החוק.

עמיר פוקס: בוודאי לא טרור וכולי.

עמיר פוקס: סרבנות זה לא חוקי.

יעקב מרגי: תודה אדוני.

יעקב מרגי: זה לא דיון פתוח.

עמיר פוקס: סרבנות לצה"ל, לא על זה דיברתי.

עמיר פוקס: תקראו את מטרות החינוך.

עמיר פוקס: זה לא קשור.

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: תודה.

לירן ברוך: אני יושב ראש פורום נכי צה"ל למען ביטחון ישראל.

לירן ברוך: תודה לחברי הכנסת ולאורחים המכובדים.

לירן ברוך: הפורום שלנו מורכב מלוחמים שאיבדו אברים על הגנת המדינה.

לירן ברוך: אני יושב ושומע כל יום את השקרנים האלה משוברים שתיקה וארגונים אחרים, שבאים להטיל דופי על עברנו הצבאי.

לירן ברוך: החוצפנים האלה מצביעים על תופעות שאינן קיימות.

לירן ברוך: לוקחים מקרה ספורדי כזה או אחר ומצביעים על הכלל.

לירן ברוך: ארגון ששניים ממוביליו, אבנר גבריה הוא המנכ"ל ודין ישכרוב הוא הדובר, נתפסו בשקרים, גם הצוותים שלהם אמרו שהם שיקרו, ארגון שהאשים את המתיישבים בשטחי יהודה ושומרון בהרעלת בארות מים, דבר שאבו מאזן עצמו התחיל.

לירן ברוך: לפני כשנתיים נפגשתי עם שר החינוך מר נפתלי בנט והצגתי לו עצומה של למעלה מ-100 לוחמים זועמים שנפצעו בפעילות מבצעית, שרק מבקשים שיניחו לעבר הצבאי שלהם ושלא יקראו להם רוצחים.

לירן ברוך: הסברתי לו על הסכנות שבהכנסת שוברים שתיקה ודומיהם למערכת החינוך, לתת הרצאות שכולן שקרים על לוחמינו.

לירן ברוך: אז עבר החוק בקריאה טרומית.

לירן ברוך: אנחנו מצפים מחברי הכנסת המכובדים להעביר את החוק ולמנוע את האיוולת שבהכנסת ארגונים שרוצים להרע למדינה וצבאה לבתי הספר, לילדים של כולנו.

לירן ברוך: עוד משהו קטן.

לירן ברוך: הבחור שיושב לידי כאן

לירן ברוך: נפצע אנוש בשנת 2004 תוך כדי שהוא מונע כניסה של מחבל מתאבד והמחבל המתאבד התפוצץ לו בגוף.

לירן ברוך: עוד משהו קטן.

לירן ברוך: אומרים הרבה על זה שחיילי צה"ל פושעי מלחמה.

לירן ברוך: אני באירוע הספציפי שלי שהקיף אותי המון ערבי וזרק עלי מכל הבא ליד במחנה פליטים קלנדיה, אני השתמשתי באמצעי הכי פשוט לעומת צבאות אחרים שהיו משתמשים באמצעים של הרג.

מאיר כהן: לא פתחת באש.

לירן ברוך: לא פתחתי באש והשתמשתי ברימוני הלם כשהקיפו אותי עשרות אנשים.

אמיר אוחנה: איבדת עין.

לירן ברוך: כתוצאה מכך איבדתי את הראיה בעין שמאל.

יעקב מרגי: דוקטור ריקי טסלר.

ריקי טסלר: שלום.

ריקי טסלר: אני מהקואליציה לדמוקרטיה בחינוך שמונה היום 82 ארגונים.

ריקי טסלר: אני אומר בכמה משפטים קצרים את ההיבטים.

ריקי טסלר: השאלה הראשונה שמטרידה אותי היא ממתי שר החינוך צריך להחליף את משרד המשפטים או את המשרד לביטחון פנים.

ריקי טסלר: הרי כל הסיפור כאן, ואתה רק מוכיח את זה, הוא סביב ארגון אחד שבגללו קמה חברת כנסת ואמרה שצריך לחוקק חוק מכליל.

ריקי טסלר: אם יש ארגון שהוא עובר על החוק, זה לא תפקידו של משרד החינוך לטפל.

ריקי טסלר: אם הוא עובר על החוק, הוא לא ייכנס ממילא למערכת החינוך.

אמיר אוחנה: אבל זה לא מה שאנחנו אומרים.

ריקי טסלר: סליחה.

ריקי טסלר: צריך להפעיל כלים אחרים ולא את הכלים של משרד החינוך.

ריקי טסלר: רק אתמול חוק גיוס שעבר בקריאה ראשונה מייתר לחלוטין או מסנדל את ההצעה הזאת, ולמה?

ריקי טסלר: תעמידו עכשיו את שר החינוך הבא כליברמן או ציפי לבני או כל אחד אחר, מוסי רז, והוא צריך עכשיו להפעיל את סעיף (1) ולחייב את החרדים לחנך לשירות משמעותי בצה"ל ואם לא, נכנסים עכשיו רבנים כדי לספר למה לא להתגייס לצה"ל והוא צריך להפעיל את סעיף (ב) ולעשות מעשה נגדם.

ריקי טסלר: נדבר על המהות עצמה.

ריקי טסלר: דמוקרטיה פורמלית, לא ליברלית, לא ליברליזם קיצוני, מדברת על ערך של ביקורת השלטון.

ריקי טסלר: חוק חינוך ממלכתי שכבר 70 שנים עובדים אתו עוסק בפיתוח ילד, תלמיד, חושב, ביקורתי, יצירתי כי זאת הדמוקרטיה.

ריקי טסלר: המשמעות שלה היא לבקר את השלטון.

ריקי טסלר: עד היום מבקרים את השלטון ולא קרה שום דבר.

ריקי טסלר: הילדים שלנו גדלים שמחים ואמיצים.

יעקב מרגי: יש הרבה דוברים.

יעקב מרגי: נא לסכם.

ריקי טסלר: שני הסעיפים האלה מיותרים ומבזים את משרד החינוך.

ריקי טסלר: הסכנה המרכזית היא שמשרד החינוך מפסיק להיות רלוונטי.

ריקי טסלר: החיים עוברים בלעדיו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ניב.

ניב קשת: אני לא נכנס יותר מדי למהות החקיקה.

ניב קשת: שירתי כמפקד בנחשון.

ניב קשת: איבדתי ארבעה חברים טובים.

ניב קשת: נפצעתי קשה מאוד לאחר שלכדתי מחבל מתאבד בגוף שלי כשהוא חצי מטר ממני.

ניב קשת: פציעה קשה, פיזית ונפשית שעד היום אני והמשפחה שלי חווים אותה.

ניב קשת: עם כל היופי שכל אחד כאן מנסה להתפלפל לי על החוק ועל המהות ואני מדבר עכשיו מהרגש.

ניב קשת: עד היום כל הגוף שלי רסיסים וגם הידיים שלי והרגליים שלי והבטן שלי.

ניב קשת: החוויה הכי קשה שהייתה לי היא לא הפציעה שלי שכל הגוף שלי נשרף, מהחצי מטר שעמדתי מול מחבל מתאבד בגלל כל נהלי הפתיחה באש וכל הדברים שאתם מדברים עליהם, זו החוויה שחוויתי כשהתחלתי ללמוד לתואר במשפטים.

ניב קשת: כל המרצים שם קוראים לחיילי צה"ל רוצחים, כובשים.

ניב קשת: לא הספקתי לקבור את החברים שלי שהתולעים כבר מזמן סיימו לאכול אותם ואני צריך לשמוע את כל הדברים האלה.

ניב קשת: אני חזרתי הביתה ונתתי אגרופים לקירות כי לא ידעתי כבר למי אני רוצה לתת את האגרופים האלה.

ניב קשת: אימא שלי לא יודעת איך להתמודד אתי בגלל החוויות האלה.

ניב קשת: לי כבר לא אכפת.

ניב קשת: אתם מנסחים כאן מהות ותוכן, אבל לי יש צוות ברזל שקבור מתחת לאדמה מכדור בראש ויש לי חבר מהמחלקה שהתפרק לחתיכות ממחבלים מתאבדים, שניים שהתפוצצו עליו.

ניב קשת: אנחנו אכלנו את החרא של האינתיפאדה השנייה.

ניב קשת: לירן אכל את החרא של האינתיפאדה השנייה כדי שכולכם תוכלו לשבת כאן ולדבר על הדברים האלה בתקשורת, בכנסת, בכל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אורית שטרית.

אורית שטרית: תנועת חינוך ישראלי.

אורית שטרית: אני מדברת בשם אנשי החינוך.

אורית שטרית: בזה אני עוסקת.

אורית שטרית: כאימא לשלושה לוחמים שסיימו שירות.

יעקב מרגי: את מורה?

יעקב מרגי: מה זה בשם אנשי החינוך?

אורית שטרית: כן, מורה אבל כרגע אני מתנועת חינוך ישראלי.

יעקב מרגי: את אומרת שאת מדברת בשם כל מורי ישראל.

אורית שטרית: אני מורה.

אורית שטרית: אני עוסקת בחינוך.

יעקב מרגי: שאלתי.

יעקב מרגי: הייתי צריך להבהיר לפרוטוקול כי יכולה יה להשתמע שאת באה בשם הסתדרות המורים.

אורית שטרית: לא.

אורית שטרית: אני לא הסתדרות המורים.

יעקב מרגי: הבהרנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נגמר.

אורית שטרית: אני חושבת שהשיח הזה, כמו שכאן שמענו אותו, הוא שיח שקורה ממילא בחברה הישראלית כל הזמן.

אורית שטרית: כאימא לשלושה בנים בני 23 ו-24, כן הייתי רוצה שהם ידעו להתמודד עם שיח כזה.

אורית שטרית: שיח כזה יכול להיות שיח מוגן רק כשעושים אותו בתוך בית הספר ומקנים כלים להתמודדות עם חשיבה ביקורתית, עם יכולת לסנכרן ידע, עם מיומנויות של חשיבה ביקורתית ולשם כך יש אנשי חינוך שצריכים להסמיך אותם וללמד אותם, והסמיכו אותם ומלמדים אותם איך לנהל את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר משהו.

יעקב מרגי: אני חסיד של כל מה שאמרת, אלא שבפרקטיקה כנראה שחופש המחשבה ועצמאות המחשבה, ניסינו להאמין שהיא נחלתם של כל אנשי החינוך וכל בן אנוש.

יעקב מרגי: נתקלנו במציאויות קשות בתוך מערכת החינוך ואני לא חושב ששולי, כשהיא נולדה, סימנה יעד לחוקק חוק שיסמן ארגון כה או אחר.

יעקב מרגי: בפרקטיקה מנהלי בתי הספר אפשרו שיח חד צדדי.

קריאה: ברור.

יעקב מרגי: אני מבקש לא להפריע לי.

יעקב מרגי: או שעושים דיון מכובד או שלא עושים בכלל.

יעקב מרגי: אני מזהיר כל מי שיתפרץ בדיון הזה, בין חברי כנסת ובין אורחים, קריאות ביניים אחד לשני – הוא יצא כמו אתמול.

יעקב מרגי: קיבלתי חיזוקים מכל הכתבות השליליות אתמול.

יעקב מרגי: תקשיבו טוב טוב.

יעקב מרגי: אי אפשר להצטעצע ולבוא ולשים את זה כאילו יש כאן צד אחד שמנסה לחסום.

יעקב מרגי: מה לעשות, צד אחד באמת לא יכול להכיל את הדעה השנייה.

יעקב מרגי: זה קורה ביום יום בבתי הספר.

יעקב מרגי: אם מנהל בית הספר בתל אביב שכולם מעריצים אותו בגלל דעותיו החד-צדדיות לא מאפשר שיח - - -

קריאה: והחוק הזה יאפשר?

יעקב מרגי: אל תפריעי לי.

יעקב מרגי: אני לא מדבר על החוק הזה.

יעקב מרגי: אל תפריעי לי עכשיו.

יעקב מרגי: אני עיקש ולא אתן לאף אחד להפריע.

יעקב מרגי: לכן השיח מתקיים בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: אהבתי את מה שאמרת.

יעקב מרגי: אנחנו לא מצליחים ללמד ילד ישראלי מי זה היה אברהם אבינו כי הורים חרדים להדתה אבל כן אפשר ללמד אותו על הכול חוץ ממורשתו.

יעקב מרגי: כן, יש לנו מורים ויש כאן גם משפטנים דגולים ופוליטיקאים כשהפלורליזם נמצא בצד אחד בלבד.

יעקב מרגי: אני לא אוהב את ההיתממות.

יעקב מרגי: אני אדם – תסלחו לי שאני מעיד על עצמי – שיכול להכיל כל דעה ואני פתוח לשמוע כל דעה, אבל אני לא אוהב את הצביעות.

יעקב מרגי: נקודה.

מאיר כהן: אני רוצה לספר גברת שטרית, היות ונכחתי באירוע כזה עת דיברנו מול תלמידי כיתה י"ב על הקוד האתי של צה"ל, כיצד הוא נכתב ומה משמעותו.

מאיר כהן: ישב בחור שהציג את עצמו שייך לאחד הארגונים ואמר כך לפני התלמידים.

מאיר כהן: הוא עמד אחרי דעתו ואמר.

מאיר כהן: אגב, חייל מצה"ל.

מאיר כהן: הוא אמר: הקוד האתי של צה"ל נכתב בכוונה כדי לפגוע באזרחים, בילדים ובנשים.

חנין זועבי: זה נכון.

מאיר כהן: סליחה, אל תפריעי לי.

מאיר כהן: הוא סיפר סיפור שכנראה הוצא מהקשרו ואף אחד לא אומר שבצה"ל אין תופעות כאלה ואחרות שהמפקדים יודעים להתמודד אתם וכולנו 30 שנים בצה"ל ידענו להתמודד אתן.

מאיר כהן: השאלה היא האם באמת יש מקום לדיון בתוך בית ספר לאדם שבא ומקעקע את האמת.

מאיר כהן: הוא לא מתווכח על האמת ועל הגבולות של האמת אלא הוא בא ואומר מראש אתם מדברים שטויות.

מאיר כהן: הקוד, צה"ל כותב את הקוד האתי שלו מראש כדי לפגוע בילדים ונשים.

יעקב מרגי: העובדות לא מבלבלות אף אחד.

חנין זועבי: צה"ל לא אלוהים, מותר לבקר אותו.

יעקב מרגי: מותר לבקר את כולם אבל לא חד צדדי.

חנין זועבי: אתה מסכים לבקר את אלוהים, את הדתות, את האמונה, אבל את צה"ל לא מותר לבקר?

יעקב מרגי: מותר לבקר.

חנין זועבי: צה"ל מעל אלוהים?

שולי מועלם-רפאלי: השאלה מה מטרת הביקורת.

שולי מועלם-רפאלי: קעקוע?

חנין זועבי: את קובעת מה מטרת הביקורת?

חנין זועבי: יש מי שקובע.

יעקב מרגי: חנין, את לא ברשות דיבור.

יעקב מרגי: אני לא אתן לך אחר כך רשות דיבור.

מאיר כהן: חנין, מותר לך לבקר אבל ביום שאת תקעקעי את הזכות שלי להיות שם, אסור לך לבקר.

חנין זועבי: מה זאת אומרת לקעקע?

מאיר כהן: אתם נכנסים לבית הספר ומקעקעים את הזכות שלנו להיות כאן.

חנין זועבי: ביקורת אמיתית היא כן לקעקע את היסודות כי אחרת היא לא ביקורת אלא היא ליטוף.

חנין זועבי: פוחדים מביקורת.

יעקב מרגי: יש ארבעה חברי כנסת שעדיין לא דיברו.

חנין זועבי: יש פחד מהאמת.

אורית שטרית: לא סיימתי את דבריי.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אם יהיה זמן, תוכלי להמשיך.

יעקב מרגי: אנחנו קצרים בזמן.

יעקב מרגי: מתן פלג ואחריו מוטי יוגב.

מתן פלג: תודה רבה לחברת הכנסת שולי מועלם, לחבר הכנסת מוטי יוגב, לחבר הכנסת אמיר אוחנה.

יעקב מרגי: אין לנו זמן לכל הרשימה.

יעקב מרגי: קדימה.

מתן פלג: תודה לוועדה על ההובלה.

מתן פלג: החוק הוא מאוד מאוד חשוב.

מתן פלג: יש כאן גם חבר'ה מהנוער וחברה מנכי צה"ל שבאו לדבר.

מתן פלג: בגלל שאני קצר אני אומר שלנו יש דאגה אחת לגבי החוק הזה במתכונתו הנוכחית.

יעל כהן-פארן: מי אתה?

מתן פלג: יושב תנועת אם תרצו.

יעקב מרגי: אדוני, דבר למהות.

חנין זועבי: לך מותר להיכנס?

אמיר אוחנה: הנה הפלורליסטים.

יעקב מרגי: סליחה, לא יהיה.

יעקב מרגי: יהיה דיון.

יעל כהן-פארן: שאלתי כי לא ידעתי מי הוא.

מתן פלג: הערה קצרה.

מתן פלג: הדאגה היחידה שלנו היא לגבי המגזר הערבי.

מתן פלג: יש במגזר הערבי המון ארגונים –בלאדנא, אורפוד, עדאללה, מאדל כרמל, המון ארגונים שנכנסים לתוך מערכת החינוך, לבתי הספר, ומדברים שם על אי השתלבות בשירות לאומי, על אי השתלבות בשירות צבאי, כך שזה נכון שעל האוכלוסייה הערבית אין חובת גיוס.

אמיר אוחנה: גם על המגזר הדרוזי.

מתן פלג: מהצד השני, למדינה יש את החובה לעודד שירות בצה"ל, לעודד שירות לאומי והשתלבות של המגזר הערבי בחברה הישראלית.

מתן פלג: האם החוק הזה יהיה אפשר להשתמש בו גם כדי למנוע ארגונים כאלה להיכנס?

מתן פלג: ארגונים אנטי ישראלים ואנטי ציונים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אחר כך נשמע תשובה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, החוק חשוב ואני מודה לכל מי שיזם אותו.

מרדכי יוגב: הוא גם חוק של בלית ברירה, אם נאמר כך, ואני אומר גם לחברתי ריקי.

מרדכי יוגב: חוק חינוך ממלכתי נועד לחנך את ילדי ישראל לערכי הטוב, אם נאמר באופן כללי מאוד.

יעל כהן-פארן: גם דמוקרטיה?

יעקב מרגי: אחר כך תאמרי מה שאת רוצה.

יעקב מרגי: לא יהיו קריאות ביניים.

מרדכי יוגב: לערכי הטוב, לעשיית טוב, לאהבת כל אדם באשר הוא אדם, לערכי יהדות, ציונות ודמוקרטיה, בהחלט כן, וגם לנתינה גדולה אם בצה"ל, אם בשירות הלאומי, אם בכל מקום בחברה.

מרדכי יוגב: כאשר נמצא שיש חינוך שמתעלם מהערכים הללו או גורמים שנכנסים לתוך המערכת ומשקרים, מכפישים ופועלים נגד חינוך לצה"ל ולשירות לאומי, כגון – והוזכרו כאן ארגונים מסוימים – ופוגעים בחינוך הערכי הזה, לפעמים גם באופן חד צדדי כפי שאתה ציינת, הם שגרמו לצורך הזה.

מרדכי יוגב: הם שגרמו להכרח הזה כפי שלפעמים אירועים קשים גורמים להכרחים אחרים.

מרדכי יוגב: לא עלינו, רצח ראש הממשלה, נורא ואיום, יוצר אחרי כן הרבה מאוד מחויבויות וחוקים, אבטחה ועוד דברים.

יעקב מרגי: לסיכום.

מרדכי יוגב: בשורה התחתונה.

מרדכי יוגב: אנחנו רוצים לחנך לאותם ערכים טובים.

מרדכי יוגב: אני אומר את זה גם לכם, לכל אותם ארגונים.

מרדכי יוגב: אנחנו לא רוצים שילדינו יקבלו הכפשות, יקבלו שקרים, כשם שאדם לא רוצה להאכיל את ילדיו ברעל.

מרדכי יוגב: אדם לא רוצה להאכיל את ילדיו ברעל ולא במזון רוחני.

מרדכי יוגב: לכן טוב שהחוק הזה בא ליצור הגבלה.

מרדכי יוגב: אני שואל שאלה אחת.

מרדכי יוגב: כאשר אתה אומר מוסד ממלכתי, יכול להיות שכן ויכול להיות שלא, שם כסימן שאלה, יש כיום גם היערכות שונה לגבי המכינות הקדם צבאיות.

מרדכי יוגב: האם בהן נכון או לא נכון?

מרדכי יוגב: האם זה כבר גיל שנכון שייכנסו או לא ייכנסו?

מרדכי יוגב: אנשים מעוצבים או לא מעוצבים?

יעקב מרגי: נשמע תשובה אחר כך.

יעקב מרגי: תודה.

מרדכי יוגב: אם באים היום למכינות והם חוזרים למשרד החינוך, אני מציע גם שם להרהר בסוגיה הזאת כי אנחנו לא רוצים להרעיל את ילדינו בהכפשות ושקרים, כך גם לא בשקרים רוחניים או דברים אחרים.

מרדכי יוגב: יש לנו מערכת חינוך עמוסה - - -

יעקב מרגי: מוטי, תודה.

יעקב מרגי: אילנה, בבקשה.

אילנה דבורצין: אני מקשיבה למה שנאמר כאן ואני לא מוצאת שום סתירה בין חינוך לשירות משמעותי בצה"ל לבין האפשור למגוון של דעות להישמע.

אילנה דבורצין: אני למשל גידלתי שני בנים בבית שהוא מרכז-שמאלה והם שמעו מגוון של דעות גם בבית וגם בבית הספר וגם במעגלי החברה בהם הם היו.

יעקב מרגי: החוק לא בא למנוע את זה.

אילנה דבורצין: שניהם בחרו לעשות שירות של חיילים לוחמים קרביים, השתתפו במלחמות.

אילנה דבורצין: נתתי להם את הכבוד לבחור, את האפשרות לבחור.

אילנה דבורצין: אני רואה בחוק הזה קודם כל זלזול באינטליגנציה של תלמידי ישראל.

אילנה דבורצין: תלמידי ישראל מקבלים מכיתה י' – אני אשת חינוך, הייתי רכזת חינוך חברתי ותרבות בבית ספר – יש הכנה לצה"ל מכיתה י' עד כיתה י"ב, הכנה מאוד גורפת.

אילנה דבורצין: אני לא חושבת שתלמידים ששומעים את מה שמחנכים אותם לשירות משמעותי עם הרבה דגש על לוחם וכולי, מה שיעצור אותם או יפריע להם זה להקשיב למישהו משוברים שתיקה שמביע דעה.

יעקב מרגי: המסר הועבר.

יעקב מרגי: תודה.

אילנה דבורצין: בעיני זה נוגד את הדמוקרטיה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, תגיד לי, מותר להגיד שאין אלוהים, מותר להגיד שאלוהים לא טוב - - -

יעקב מרגי: זה אסור אבל אומרים.

יעקב מרגי: על פי ההלכה אסור אבל אומרים.

חנין זועבי: אבל אתה יודע מה זה פלורליזם, אפילו לגבי אלוהים.

חנין זועבי: לגביך אלוהים צריך להיות מעל הכול אבל לגביך פתאום אתה יכול לומר שאנחנו יכולים לבקר אותו אבל לא את צה"ל.

יעקב מרגי: זה לא נאמר.

חנין זועבי: אבל תראה מה אתה אומר.

יעקב מרגי: יש הבדל בין ביקורת לבין מה שכתוב בחוק.

מיכל רוזין: תחוקק חוק שאסור להכפיש את אלוהים.

יעקב מרגי: שמע ישראל אסור להגיד בבתי הספר.

חנין זועבי: האם החוויה של האדון כאן שאיבד את העין שלו, מותר לי להגיד שהוא היה בשטח שהוא לא שלו?

לירן ברוך: למה שטח שלא שלו?

יעקב מרגי: תלמד לשמוע גם דברים שאתה לא מסכים להם.

חנין זועבי: מותר לי להגיד שהוא סיכן את עצמו, שהוא קורבן של עצמו.

חנין זועבי: למה החוויה שלו יותר אמיתית, יותר אותנטית מהחוויה של חיילי צה"ל שהרגו פלסטינים?

חנין זועבי: למה לו מותר להגיד מה נעשה לו והוא לא אומר מה הוא עשה?

חנין זועבי: הוא צריך לומר גם מה הוא עשה.

לירן ברוך: השתמשתי ברימוני הלם.

חנין זועבי: למה אתם יכולים להקשיב לחוויות של החיילים האלה?

קריאה: אנחנו בעם ישראל.

חנין זועבי: יש לך חיילים אחרים.

חנין זועבי: אל תקשיב לחנין.

חנין זועבי: אני אפילו לא מכירה את הזוועות בצורה הכי טובה.

חנין זועבי: לא הייתי שם.

חנין זועבי: אבל יש חיילים, אולי הבנים שלך, אולי הבנים של האחיות שלך ואתה אומר להם אל תיכנסו לבתי ספר כי החוויות שלכם בצבא הזה, אני לא מוכן לשמוע.

חנין זועבי: מה נשאר מהחינוך?

חנין זועבי: אתה היית מנהל.

חנין זועבי: אין ביקורת.

חנין זועבי: הביקורת היא לא ליטוף.

חנין זועבי: ביקורת היא שאני אומר בחברה שלי, גם בחברה הערבית, דברים שהם הכי קשים ואני חוטפת שם ביקורת על דברים חברתיים, על דברים של שוויון נשים, על דברים של אמונה באלוהים.

חנין זועבי: למה שם זה ביקורת?

מאיר כהן: מי שיגיד שחיילי צה"ל רוצחים, לא ייכנס לבית ספר.

מאיר כהן: נקודה.

יעקב מרגי: משפט סיכום.

חנין זועבי: כאשר מפציצים בעזה - - -

מאיר כהן: מי שאומר שחיילי צה"ל רוצחים, לא ייכנס לבית ספר.

חנין זועבי: אתה יכול להיות אטום לפני 500 תינוקות וילדים שנרצחו בעזה אבל אתה לא רוצה לשמוע דעות אחרות.

מרדכי יוגב: בגלל החמאס שאת תומכת בו.

מרדכי יוגב: את תומכת ברוצחים.

מרדכי יוגב: את תומכת בארגון מרצחים.

אמיר אוחנה: את יודעת מה ההבדל בינינו לבין הערבים?

אמיר אוחנה: שהם רוצחים בכוונה תחילה.

קריאה: אנחנו מחנכים לחיים.

אמיר אוחנה: זה ההבדל המוסרי המעוות שלך.

מרדכי יוגב: חברת הכנסת חנין זועבי, מקומך בעזה.

מרדכי יוגב: זאת הרוח שלך ולזה את מחנכת.

אמיר אוחנה: איפה את היית בלי צה"ל?

אמיר אוחנה: איפה הדמוקרטיה שלך?

אמיר אוחנה: לא הייתה לך לא דמוקרטיה ולא מדינה.

חנין זועבי: שני משפטים.

יעקב מרגי: משפט סיכום אחרון.

חנין זועבי: אתם לא רוצים רק לחסל את החירות ואפילו את הקיום של העם שלי.

חנין זועבי: אתם רוצים לחסל את הביקורת, את השכל, את הצד הטוב שנשאר בחברה הישראלית.

אמיר אוחנה: מהו הצד הטוב?

חנין זועבי: אתם קוברים את האמת.

יעקב מרגי: חנין, אני קורא אותך לסדר.

חנין זועבי: את רוצים לקבור - - -

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

חנין זועבי: הוא קובר את האמת.

חנין זועבי: מפחדים מהאמת ורוצים לקבור אותה.

יעקב מרגי: חנין, אני אוציא אותך.

מאיר כהן: הייתי ממשיך להתווכח אתך אבל אני מכבד.

חנין זועבי: לא אכפת לך מחיי אדם.

אמיר אוחנה: את מדברת על חיי אדם.

יעקב מרגי: להוציא אותה בבקשה.

יעקב מרגי: לא יהיה דיון אתך.

מרדכי יוגב: אלה שקרים שאסור שייכנסו לבתי הספר.

מרדכי יוגב: דוגמה חיה.

מרדכי יוגב: את חברת ארגון חמאס.

יעקב מרגי: אני אנעל את הדיון.

יעקב מרגי: אני לא עומד בזה.

שולי מועלם-רפאלי: תצביע.

יעקב מרגי: זאת הבריאות שלי.

יעקב מרגי: אני לא אפגע בבריאות שלי.

הריאט נחמה הילמן: אני חברה בנשים עושות שלום ואני כמובן מצטרפת לדברים.

אמיר אוחנה: כמה נציגות יש להם?

יעקב מרגי: 200.

יעקב מרגי: מה אכפת לי?

יעל כהן-פארן: עוד מעט תוציא גם אותן מבתי הספר.

הריאט נחמה הילמן: כאימא וסבתא לחיילים וקצינים קרביים, אני גם מצדיעה לחיילים ולגבורה שלהם.

הריאט נחמה הילמן: אני לא חושבת שחייל שלנו קם בבוקר ואומר שהיום הוא הולך להרוג.

הריאט נחמה הילמן: אני חושבת שחיילינו מחפשים את השלום.

הריאט נחמה הילמן: אני רוצה להציע לחברי הכנסת להכניס גם לחוק הזה את כל הנושא של לימודי שלום.

הריאט נחמה הילמן: אנחנו הרי עם רודף שלום מימי הנביאים.

הריאט נחמה הילמן: כל 70 שנות המדינה רצופות בעשיית שלום.

הריאט נחמה הילמן: כל ראשי הממשלה מחפשים דרכים להסכמים עם השכנים, לשיתוף פעולה אזורי, לקידום השקט באזורנו.

יעקב מרגי: המסר הועבר.

יעקב מרגי: חברי הכנסת שמעו אותם.

יעקב מרגי: יגישו הצעת חוק - נקדם אותה.

עמיר פוקס: זה כבר כתוב.

הריאט נחמה הילמן: מאחר וזה חוק ששולל, חשוב שבחוק כזה יהיה גם הצד החיובי.

הריאט נחמה הילמן: לצד מורשת הקרב החשובה, צריכה להיות גם מורשת שלום שמלווה את חיילינו.

הריאט נחמה הילמן: אם זה מקובל, נשמח שתוסיפו את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת יעל כהן פארן.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שהחוק הזה צריך לרדת מסדר יומה של הוועדה ומסדר יומה של הכנסת ואני אסביר.

יעל כהן-פארן: ברגע שצד פוליטי מסוים מחליט להחליט איזה גורמים לא ייכנסו לבתי ספר מהצד הפוליטי השני, זה הרי מדרון חלקלק.

יעל כהן-פארן: זה מדרון חלקלק של הדמוקרטיה, זה מדרון חלקלק של הכנסת.

יעל כהן-פארן: קודם כל, יכול להיות שעוד מעט תהיה גם החלטה שנשים עושות שלום לא יכולות להיכנס לבתי הספר.

מאיר כהן: חס ושלום.

יעל כהן-פארן: זה מדרון חלקלק.

מאיר כהן: חס ושלום.

מאיר כהן: לא יהיה.

יעל כהן-פארן: אני והמחנה הציוני לא תומכים באף ארגון שמגנה את חיילי צה"ל.

יעל כהן-פארן: נהפוך הוא.

יעל כהן-פארן: אנחנו מגנים אותם.

יעל כהן-פארן: בוודאי ארגון שקורא להחרמות על ישראל, אנחנו מגנים אותו.

יעל כהן-פארן: אבל אני חושבת שלבוא ולסתום פיות במדינת ישראל, זה מהלך אנטי דמוקרטי שהוא מדרון חלקלק לבאות.

יעל כהן-פארן: אני אומר לכם משהו.

יעל כהן-פארן: מי שמחליט על מי נכנס לבתי הספר ומי לא, אלה בדרך כלל מנהלי בתי הספר.

יעל כהן-פארן: תסמכו עליהם.

יעל כהן-פארן: אני יכולה לתת לך דוגמה.

יעל כהן-פארן: המנהלת של בית הספר של הבנות שלי, אני לא יודעת אם הגיעו לשם שוברים שתיקה אבל מגיעות לשם בוודאי מגוון דעות מאוד רחב בחברה הישראלית.

יעל כהן-פארן: זה אחד מבתי הספר שהכי הרבה מתגייסים לקרבי, הכי הרבה עושים שירות לפני צבא, רמות גיוס מדהימות.

מאיר כהן: מעניין מה תאמרי אם בוקר אחד תמצאי את גופשטיין נותן הרצאות לבנות שלך.

יעל כהן-פארן: באותה מידה שאתה מונע כאן את מי שאומר דברים על חיילי צה"ל, תגיד גם מי - - -

מאיר כהן: אומרים את זה.

מאיר כהן: זה ברור.

יעל כהן-פארן: מי שפועל נגד הדמוקרטיה הישראלית.

יעל כהן-פארן: ארגון אם תרצו שיושבים כאן, ומן הסתם הם מאוד מאוד אוהבים את החוק הזה, אולי גם הם לא צריכים להיכנס לבתי הספר.

קריאה: הם באמת לא נכנסים.

יעל כהן-פארן: אבל זה לא שהם לא נכנסים בהוראת חוק וזה ההבדל.

יעל כהן-פארן: אולי הם לא נכנסים כי מנהלי בתי הספר לא מעוניינים בכך או שהם לא מבקשים.

יעל כהן-פארן: אני באמת חושבת אדוני שיבוא מישהו ויאמר עכשיו שאסור לומר שום דבר דתי או שום דבר אנטי דתי.

יעקב מרגי: אומרים.

יעל כהן-פארן: בסדר, אבל לא בחוק של מדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: תנו למנהלי בתי הספר להיות הגורמים של מערכת החינוך שעומדים בינה לבין התלמידים.

יעל כהן-פארן: הם יכולים לקבל את ההחלטות טוב מאוד ולחוק הזה אין מקום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אבנר פורת.

אבנר פורת: ארגון חותם.

אבנר פורת: אנחנו כמובן תומכים בהצעת החוק ובמטרתה.

אבנר פורת: רצינו הבהרה משפטית ממשרד המשפטים או הייעוץ המשפטי של הוועדה לפני אישור החוק.

אבנר פורת: עמדת הרבנים הראשיים לדורותיהם והרוב המוחלט של רבני הציונות הדתית שוללת גיוס חובה של נשים.

אבנר פורת: אמנם רובם תומך בשירות לאומי אבל רצינו לדעת האם תחת הצעת החוק הזאת ייכלל גם איזשהו מרצה שיגיע לבית ספר וידבר על פי אותה עמדה נגד גיוס חובה של נשים ולא יזכיר את נושא השירות הלאומי.

אבנר פורת: האם גם הוא ייכלל תחת האיסור של החוק?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיכל רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: אני שמחה שהוא דיבר לפני למרות שאני צריכה להגיע לדיון על חוק הגיוס ולשבת שם שעות על גבי שעות.

יעקב מרגי: בוועדת החוקה?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: ועדת הגיוס המשותפת.

מיכל רוזין: אני חברה בה.

יעקב מרגי: אם זה היה בוועדת חוקה, רציתי ליהנות.

מיכל רוזין: אני תמיד מעדיפה אותך.

חנין זועבי: שינה את האישיות.

יעקב מרגי: עכשיו הדיון הוא מרגי?

חנין זועבי: אשמח לעשות דיון עליך.

חנין זועבי: על ש"ס.

יעקב מרגי: בשמחה.

יעקב מרגי: את רואה, אני לא מפחד מחוקים.

מיכל רוזין: זו הצעת חוק של פחד.

מיכל רוזין: פשוט של פחד.

מיכל רוזין: אני מסתכלת על הצעת החוק הזאת, אני מסתכלת על ההיסטריה מגיוס נשים, אני רואה את התגובות למנהלי בתי הספר שמזמינים את חושן, או רחמנא ליצלן רבה רפורמית.

יעקב מרגי: או רחמנא ליצלן, הדתה.

יעקב מרגי: ללמד אותם מה זה שמע ישראל או תפילת הגשם.

מיכל רוזין: כמו שראש הממשלה אמר - הם מפחדים.

מיכל רוזין: אתם מפחדים.

יעקב מרגי: כולם מפחדים.

מיכל רוזין: אתם מפחדים מריבוי דעות, אתם מפחדים מדמוקרטיה, אתם מפחדים מנאורות וקידמה.

מרדכי יוגב: אתם מפחדים מיהדות.

מיכל רוזין: אתם מפחדים.

מיכל רוזין: אנחנו לא מפחדים מיהדות.

מיכל רוזין: אנחנו בעד יהדות.

מיכל רוזין: כשהבת שלי עולה לתורה בבית כנסת רפורמי, אתה נכנס להיסטריה כי זה נוגד אני לא יודעת מה.

מיכל רוזין: אנחנו לא מפחדים.

מיכל רוזין: אני מגדלת ילדים בבית שמאלני פטריוטי שגם מתגייסים לצבא ומשרתים ואני לא מפחדת שהם ייחשפו לכל הדעות, גם דעות אורתודוכסיות, גם דעות ימניות.

מיכל רוזין: הם שומעים את זה מהבוקר עד הערב, זו מדינת ישראל היום, ואני לא מפחדת.

יעקב מרגי: חוק הגיוס מחכה לך.

יעקב מרגי: לסכם.

מיכל רוזין: החוק הזה בעיני הוא כתם בספר החוקים.

מיכל רוזין: הוא מיותר.

מיכל רוזין: ההגדרה שלו היא הגדרה מאוד כללית שברגע יכולה להשתנות גם לכאלה שפועלים נגד גיוס נשים.

מיכל רוזין: הכול תלוי במי שבשלטון.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה חוק שלא צריך להיות ובעיקר, שולי מועלם-רפאלי, תסמכו על המחנכים ועל ההורים ועל הילדים.

מיכל רוזין: תסמכו עליהם.

מיכל רוזין: הם חכמים.

מיכל רוזין: משפט אחרון.

מיכל רוזין: מדינת ישראל צריכה צבא שהוא במדינה דמוקרטית צבא חכם, צבא מתקדם, עם ילדים חושבים וחוקרים.

מיכל רוזין: אני הייתי קצינת חינוך בצבא ואחד הדברים שעודדנו, אמנם זה היה לפני המון שנים, בשנות ה-90, גם קצת שנות ה-80, עודדנו את כל החיילים והמפקדים לחשוב, לבקר ולשאול שאלות.

מיכל רוזין: זו המסורת היהודית וטוב שכך.

מיכל רוזין: זה בוודאי מה שצריך לקרות במדינה דמוקרטית.

מיכל רוזין: צבא חזק הוא צבא ששואל שאלות ובית ספר וחינוך טוב בדמוקרטיה הוא חינוך שמבקר ושואל וחוקר.

מיכל רוזין: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עודד פריד.

עודד פריד: שלום אדוני היושב ראש, תודה רבה.

עודד פריד: נציג הקהילה הגאה.

עודד פריד: לכאורה לא כל כך ברור מה הקשר שלנו לדיון הזה כי הדיון עוסק בארגונים שעוסקים בגיוס לצה"ל ולכאורה לא קשור באופן ישיר לקהילה הגאה, אלא שמדובר כאן בחוק שמאוד מאוד קשור לצערנו ועלול להיות קשור לארגונים של הקהילה.

יעקב מרגי: אתה אזרח ישראלי?

עודד פריד: כן.

יעקב מרגי: אז זה נוגע אליך.

עודד פריד: אני מדבר גם מתוקף תפקידי.

עודד פריד: דיברו כאן על איזשהו מדרון חלקלק.

עודד פריד: לצערי אנחנו לא מדברים על איזשהו משהו שעלול בעתיד להגיע ולהידרדר לכדי אלא אני כן רוצה להתייחס להצעת החוק עצמה שמדברת באמת ונותנת לשר סמכות מאוד מאוד רחבה למנוע פעילות של כל ארגון שעומד בסתירה למטרות החינוך.

עודד פריד: זה אפילו לא מדבר רק על צה"ל.

עודד פריד: אתם רוצים לתת איזה שהן הגבלות מסוימות על ארגונים מסוימים או לגעת בנקודה שבעיני

עודד פריד: כם המחוקקים היא קריטית?

עודד פריד: אני יכול להסכים או לא להסכים אבל החוק כפי שהוא מנוסח כרגע, חבריי חברי הכנסת, הוא מאוד רחב, הוא נותן סמכות כמעט בלתי מוגבלת לפרש את כל אחד.

עודד פריד: אמר את זה גם נציג המכון הישראלי לדמוקרטיה לפני ואני מחזק את דבריו.

עודד פריד: יש 11 מטרות בחוק החינוך הממלכתי.

עודד פריד: השר, כל שר – היום זה שר ממפלגה כזאת, מחר הוא יבוא ממפלגה אחרת – יכול לפרש את כל אחת מהמטרות וכל אחד מהארגונים ככזה שמונע ואנחנו כאן לא במדרון חלקלק אלא כבר נמצאים ממש במורד המדרון ונופלים.

עודד פריד: בבקשה, לכל הפחות שימו קצת בלמים על הצעת החוק הלא טובה הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: איריס הרינג.

איריס הרינג: שלום.

איריס הרינג: סגנית פורום ועדי ההורים היישובי.

איריס הרינג: הגעתי לכאן מהצפון כי הדיון הזה מאוד חשוב לי.

איריס הרינג: אני הייתי בדיון הקודם.

איריס הרינג: אנחנו מייצגים את הורי הילדים במדינת ישראל, את רוב הילדים במדינה.

איריס הרינג: אנחנו מחנכים את המדינה שלנו לטובת המשך קיומה של מדינת ישראל.

איריס הרינג: יש לנו מדינה אחת.

איריס הרינג: אין לנו עוד מדינה.

איריס הרינג: אם אנחנו לא נשמור עליה ואם אנחנו לא נשמור על החיילים שלנו, ואם אנחנו לא נשמור על הצבא שלנו, אף אחד לא יעשה את זה במקומנו.

איריס הרינג: אני אימא לילד שנפצע בכיפת ברזל.

איריס הרינג: חנין זועבי, אני אימא לילד.

חנין זועבי: - - -

יעקב מרגי: לא, חנין, לא.

יעקב מרגי: אני לא מרשה לך.

יעקב מרגי: עצרתי את הפנייה אליך.

יעקב מרגי: היא לא מדברת אליך.

איריס הרינג: הבן שלי נפצע לטובת כל תושבי מדינת ישראל.

איריס הרינג: זה לא משנה כרגע מין, דת וצבע.

איריס הרינג: אסור שלבתי ספר שלנו ייכנסו אנשים שידברו בגנות צה"ל.

איריס הרינג: זה לא הגיוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: המסר הובן.

איריס הרינג: אני מבינה שהמסר הובן אבל אני מדברת מלבי.

איריס הרינג: הגעתי מהצפון.

איריס הרינג: עוד דקה.

איריס הרינג: אני מאוד מעריכה את כל האנשים שיושבים כאן, לכולנו זה חשוב שהילדים שלנו יחיו בדמוקרטיה.

איריס הרינג: אנחנו מדינה דמוקרטית וחלק מהדמוקרטיה שלנו והחינוך שלנו הוא לא לתת לגיטימציה לאנשים לבוא ולהכפיש את החיילים שלנו.

חנין זועבי: זאת לא דמוקרטיה.

חנין זועבי: זאת דיקטטורה.

חנין זועבי: זה משהו אחר.

חנין זועבי: זאת לא דמוקרטיה.

חנין זועבי: להשתיק זה להיות פשיסטי.

קריאה: תחזרי למרמרה.

יעקב מרגי: מי אמר את זה?

חנין זועבי: אני אשמח.

יעקב מרגי: חנין, אני אוציא אותך?

חנין זועבי: אותי אתה תוציא?

חנין זועבי: אתה ממש לא יושב ראש הגון.

יעקב מרגי: את רוצה לצאת יחד אתו?

חנין זועבי: לא.

יעקב מרגי: אז אל תפריעי לי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיכל פנט.

מיכל פנט פלג: אדוני היושב ראש, אני מעריכה מאוד את הצורה בה אתה מנהל את הישיבה הלא קלה הזו.

מיכל פנט פלג: אני רוצה להתייחס דווקא לניסוח של הצעת החוק.

מיכל פנט פלג: היו מטרות חינוך ממלכתי מזה 70 שנים וחיינו טוב עם צה"ל וכולי.

מיכל פנט פלג: אגב, אני אימא לשלושה בנים שכולם היו קרביים ואחות ליאיר ז"ל שנפל בלבנון.

מיכל פנט פלג: מוצע להוסיף למטרות החינוך שירות משמעותי בצבא הגנה לישראל או שירות לאומי.

מיכל פנט פלג: בשביל מה?

מיכל פנט פלג: השירות בצה"ל, קודם כל יש חוק גיוס חובה וכל האזרחים צריכים להתגייס.

מיכל פנט פלג: יש אזרחים שלא מתגייסים ואנחנו יודעים מהיכן הם באים.

מיכל פנט פלג: הם באים מהמגזר החרדי.

מיכל פנט פלג: רק אתמול אושר חוק הגיוס.

מיכל פנט פלג: זאת אומרת שזה לא נכון לגבי כל האזרחים.

מיכל פנט פלג: זה לא נכון לגבי כל המגזרים.

מיכל פנט פלג: לשם מה להוסיף את זה?

מיכל פנט פלג: האם יש ספק בערך של השירות הצבאי?

מיכל פנט פלג: יש חוק גיוס חובה.

יעקב מרגי: תתפלאי לשמוע.

יעקב מרגי: יש ספק.

מיכל פנט פלג: אם היה גיוס התנדבותי, הייתי מבינה אבל יש חוק גיוס חובה וכל צעיר וצעירה צריכים להתגייס.

שולי מועלם-רפאלי: ובכל זאת יש מנהלי בתי ספר שקוראים לתלמידים שלהם לא להתגייס.

שולי מועלם-רפאלי: באיזו מדינה אנחנו חיים?

מיכל פנט פלג: אני בעד שכל צעיר וצעירה יתגייסו.

מיכל פנט פלג: אני מציעה להצטרף לדברי חברתי נחמה הילמן שהציעה להוסיף לימודי שלום או לחילופין להוריד את הערך, כי ערכי החינוך הממלכתי שירתו אותנו היטב 70 שנים והם יכולים להמשיך לשרת אותנו.

מיכל פנט פלג: אני מציעה להשאיר את הנושא להחלטה של מנהל של כל בית ספר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: איליי הראל.

איליי הראל: באתי מחיפה ואני מבקש לא לעצור אותי באמצע דבריי.

איליי הראל: חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

איליי הראל: במצב אידיאלי בעיני, כן, כל הארגונים מכל קצוות הקשת הפוליטית אמורים להיכנס לבתי הספר אבל לא כך המצב.

איליי הראל: ארגון שוברים שתיקה, אין לו עניין בדיון אמיתי וכנה על ההשפעות וההשלכות של השליטה של ישראל בשטחי יהודה ושומרון אלא יש לו עניין בהכפשת מדינת ישראל.

איליי הראל: החינוך הממלכתי הוא ליבה של החברה הישראלית.

איליי הראל: אסור לנו להפקיר את הזירה הזאת לארגון שבפעם היחידה עדות מתוכו, אחת מאותן העדויות שמהוות את הבסיס הקוהרנטי לפעילות הארגון, עמדה במבחן האמת קבל עם ועדה, נמצאה כעדות שקרית.

איליי הראל: ארגון שאנשיו מתפרנסים מהכפשת מדינת ישראל בעולם.

איליי הראל: ארגון שבחירה בו, הפרופסור נורית פלד קראה לחיילי צה"ל רוצחים חסרי לב וחסרי מצפון.

איליי הראל: ממש לא.

איליי הראל: הסיבה שארגון שוברים שתיקה מלכתחילה בוחר לפנות לנוער שלנו היא בגלל שהוא מנצל את העובדה שהנוער עוד לא מימש את זכותו לשרת בשירות צבאי וזו גם הסיבה שהם פונים לקהל זר.

איליי הראל: אנשים שלא מכירים את המציאות הזאת עד הסוף ולכן הם מנסים לשכנע אותם.

איליי הראל: רגע לפני שהנוער מתגייס לצה"ל, הוא זקוק לטפיחה על השכם, לחיזוק ערכי הציונות והכרת מורשת ישראל, לנתינת כלים לגיבוש דעה עצמית אמיתית, מורכבת, להבין את המציאות המורכבת והאמיתית ולא רק איזה קטע אחד שיוצא מהקשרו כמו ששוברים שתיקה אוהבים לעשות.

איליי הראל: לסיכום.

איליי הראל: מדינת ישראל היא הבית שלנו.

איליי הראל: אל לנו בשם הדמוקרטיה ובשם הפלורליזם ליפול ככלי שרת בידי אלו המשדלים אותנו להפנות לה עורף.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיכמנו את הדיון ואנחנו נכנסים לשלב הקראת ההסתייגויות.

יעקב מרגי: אנחנו נקריא את כל ההסתייגויות ואחר כך נעשה עליהן הצבעה, כפי שעשינו אתמול.

יעקב מרגי: נצביע על כל הסתייגות והסתייגות.

מסעוד גנאים: יש לנו הסתייגות דיבור.

מירב ישראלי: דב חנין הגיש כמה הסתייגויות מהותיות.

מאיר כהן: הוא לא כאן.

יעקב מרגי: הסכמתי.

מסעוד גנאים: זאת הסתייגות של דב חנין ושל הרשימה המשותפת.

מסעוד גנאים: מנהל בית ספר יקבע כללים - במקום סעיף קטן (ב) – להזמנת אדם או גוף שהוא איננו חלק ממערכת החינוך לבית הספר באופן התואם את ערכי הדמוקרטיה והשוויון.

מירב ישראלי: יש הסתייגות דומה של חבר הכנסת ברושי שגם ביקש להגיש אותה.

יעקב מרגי: להקריא אותה.

יעקב מרגי: הבטחנו לו.

יעקב מרגי: יש הסתייגות דיבור של מרצ.

מירב ישראלי: לא.

מירב ישראלי: לא דיבור.

מירב ישראלי: הסתייגויות מהותיות.

יעקב מרגי: אלה שתמיד אומרים שאנחנו לא נדיבים ועושים מחטפים.

יעקב מרגי: הנה, למרות שחברי הכנסת אינם נוכחים כאן, נעניתי ואנחנו נקריא את ההסתייגויות שלהם.

מירב ישראלי: לסעיף 1(1).

ובמקומו יבוא: מטרות החינוך יהיו רחבות וכוללניות ונועדו בין היתר לתת גמישות והכלה של זרמים ותפיסות בעם תוך מתן מקום לאנשי החינוך לצקת תוכן למשמעויותיהם בבית ספרו.

ובמקומו יבוא: לסעיף (2), לסעיף (ב).

ובמקומו יבוא: הסעיף המוצע יימחק ובמקומו יבוא: מנהלי בתי הספר יוכלו לקבוע את הפעילות במוסד חינוך של אדם או גוף שאינו חלק ממערכת החינוך.

ובמקומו יבוא: בסעיף קטן זה, גורם חיצוני, תוך כדי שמירה על חשיפת התלמידים לסוגיות השנויות במחלוקת בשיח הישראלי, תוך שיח ביקורתי ודיון עומק בנושאים אלה ושמירה על חינוך לדמוקרטיה והשמעת דעות מגוונות של ארגונים שונים וחיזוק מעמד המורים.

יעקב מרגי: תמר, אנחנו מקריאים את ההסתייגויות של מרצ.

מירב ישראלי: המחנה הציוני.

יעקב מרגי: יעל, את רוצה להקריא את ההסתייגויות של המחנה הציוני?

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: ההסתייגות הראשונה שלנו היא לסעיף (2)(ב) – בטל.

יעל כהן-פארן: הסתייגות שנייה, לחלופין, לסעיף (2)(ב), במקום "השר יקבע" יבוא "מנהל מוסד החינוך יקבע", כמו שאמרתי בדבריי קודם.

יעל כהן-פארן: יש לנו מנהלים מצוינים ובואו ניתן להם לקבל את ההחלטות.

יעל כהן-פארן: הסתייגות שלישית.

יעל כהן-פארן: בסעיף (2)(ב), לאחר המילים "בסעיף קטן (א)", הסיפה תימחק.

שנוסחו כדלקמן: הוראות סעיף זה יחולו על מערכת החינוך העצמאית.

מירב ישראלי: למה הכוונה?

יעל כהן-פארן: את צודקת.

יעל כהן-פארן: צריך להוסיף הגדרה.

מירב ישראלי: אבל למה אתם מתכוונים?

יעל כהן-פארן: שהיא לא ציבורית.

יעל כהן-פארן: הסתייגות חמישית.

יעל כהן-פארן: תיקון סעיף (2)(ב), במקום "השר יקבע כללים" יבוא "השר יקבע תקנות באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת".

סעיף שנוסחו: על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא תימנע פעילות של גורם חיצוני כאמור אלא לאחר שייערך לו שימוע לפי כללים שייקבעו על ידי מנכ"ל משרד החינוך.

שנוסחו כדלקמן: כניסתו של חוק זה תהיה שנה לאחר אישורו בכנסת.

סעיף שנוסחו: השר או מי מטעמו ידווח אחת לשנה לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת על יישום הוראות סעיף זה.

סעיף שנוסחו: אדוני היושב ראש, אגב, אני מציעה שגם אם חלק מההסתייגויות שלנו נדחות, לפחות את הדיווח לוועדה תקבל הוועדה.

סעיף שנוסחו: אני מניחה שלשאר ההסתייגויות אתם תתנגדו, אבל לפחות לדיווח לוועדה אחת לשנה, תסכימו.

יעקב מרגי: למה את אומרת?

יעקב מרגי: נעשה הליך הצבעה.

יעקב מרגי: אולי הן יתקבלו?

יעקב מרגי: תהיי אופטימית.

יעל כהן-פארן: אני אופטימית.

יעל כהן-פארן: גם אם החוק הרע הזה עובר, שלפחות ידווח לוועדה אחת לשנה על היישום שלו.

יעל כהן-פארן: תודה.

מירב ישראלי: רציתי לומר כמה מילים בעקבות כל מיני שאלות שנשאלו ודברים שנאמרו כאן.

מירב ישראלי: ראשית, אני גם הבהרתי את זה בדיון הקודם, כל הדברים ייקבעו בכללים של שר החינוך והכללים האלה כפופים כמובן לכל כללי המשפט המינהלי כולל סבירות, כולל שוויון וכולי.

מירב ישראלי: זה חשוב לומר גם בעקבות השאלה שנשאלה כאן.

מירב ישראלי: הכול ייקבע בכללים.

מירב ישראלי: בעצם התשובות לשאלות ייעשו בכללים ולא ברמת החוק.

מירב ישראלי: כמו שאמרתי בדיון הקודם, אני הצעתי והוועדה לא קיבלה את העמדה הזאת, אבל היא לא עמדה משפטית שאי אפשר לחוקק את החוק כך, אבל אני חושבת שהסיפה היא מאוד פרטיקולרית.

מירב ישראלי: בעצם החוק קובע שכל המטרות, כל סתירה שהיא חמורה ומשמעותית, אפשר בכללים לקבוע שהגורמים לא ייכנסו.

מירב ישראלי: הסיפה, אני מבינה שזאת אחת המטרות המרכזיות של החוק אבל יש עוד המון דברים שרוצים למנוע כניסה למערכת החינוך כמו אפליה, כמו הדרת נשים, דברים מהסוג הזה.

מירב ישראלי: אנחנו נותנים כאן זרקור על משהו שהוא מאוד מאוד ספציפי.

מירב ישראלי: הבעתי את דעתי הזאת גם בדיון הקודם, שלדעתי את הסיפה עדיף למחוק.

מירב ישראלי: אני מבינה שהוועדה לא קיבלה את זה בישיבה הקודמת ואני בכל זאת אומרת את הדברים.

יעקב מרגי: הסיפה היא (ב) כולו או חלק?

מירב ישראלי: לא.

מירב ישראלי: החלק האחרון של (ב).

יעקב מרגי: "וכן יקבע"?

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: הכללים האחרונים.

מירב ישראלי: בעצם יש לו סמכות כבר בסמכות הכללית שלו לגבי סתירה משמעותית ממטרות החינוך לקבוע גם בנושא הזה.

יעקב מרגי: תמר, אנחנו אמנם סיימנו את הדיון, אבל ביקשת להתייחס ואני מאפשר לך.

יעקב מרגי: אני אתן גם לחברי הכנסת שהגיעו באיחור ולא דיברו, אם ירצו.

תמר זנדברג: תודה רבה אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: האמת היא שאני רוצה לומר משהו אחד.

תמר זנדברג: החוק הזה, האמת, אני חייבת לומר, לא שווה התייחסות יותר מדי.

תמר זנדברג: זה חוק שברור שמטרתו לנופף באיזו רדיפה פוליטית וגם מטופשת כי מרוב שניסו למצוא הגדרות שיעמדו בכללי המינהל והחוקתיות, עשו איזו מין הגדרה שפוגע בחיילי צה"ל וכולי.

תמר זנדברג: אף אחד מהארגונים שכביכול החוק הזה מכוון נגדם לא פוגע בחיילי צה"ל ולכן החוק הזה יישאר אות מתה וכל כולו יהיה כתם מוסרי על הכנסת בכך שהיא דנה בחוקים שמונעים כאן על ידי ארגונים שממומנים בכסף זר ומטרתם לרדוף רדיפה פוליטית אזרחים וחיילי צה"ל.

תמר זנדברג: אבל אני כן רוצה לומר מה המחיר של הדבר הזה כי הרבה פעמים אנחנו רואים כאן את הרדיפה הפוליטית הזאת לאחרונה.

תמר זנדברג: המחיר של הדבר הזה הוא שנכנסים ופוגעים ומנסים לעוות דברים שהתקבעו כאן לאורך השנים לטובה.

תמר זנדברג: למשל, החוק הזה בא להתערב במושגים הבסיסיים של מטרות החינוך כפי שנקבעו בחוק עם קום המדינה, בשנות ה-50, בהסכמה רחבה של כל הזרמים – ערבים, יהודים – באופן שבאמת הוא מאוד מינימליסטי ומייצג בצורה מאוד מאוד טובה ונכונה את ההסכמה החברתית הרחבה על מה הן מטרות החינוך הישראלי.

תמר זנדברג: כאן ברגל גסה, בצורה מגושמת, גסה וברורה, דורכים על זה, מתערבים בזה, מעוותים את זה באופן שנדמה לי שגם אתה אדוני היושב ראש מסכים שזה לא לכבודה של הכנסת ולא לכבודה של מדינת ישראל.

תמר זנדברג: הדיון הזה לדעתי יישאר לדיראון עולם כאחד מהכתמים על הבית הזה ובאמת ממש לא אחד מרגעיו היפים.

חנין זועבי: ספר שחור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני לא אוהב להוציא בהצבעות, אבל אני לא מתכונן לאבד את הגרון שלי.

יעקב מרגי: אם לא תתחשבו, אני אוציא בהצבעות.

יעקב מרגי: אין לך רשות דיבור.

יעקב מרגי: אין.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: נגמר הדיון.

יעקב מרגי: לאף אחד אין רשות דיבור.

יעקב מרגי: אנחנו עושים עכשיו הצבעות על הסתייגויות שהוקראו אחת-אחת.

מירב ישראלי: ההסתייגות של הרשימה המשותפת.

מירב ישראלי: ההסתייגויות לשם החוק יורדות כי אין שם בקריאה השנייה והשלישית.

מירב ישראלי: ההסתייגות שבסעיף קטן (א), תרומה לחברה.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 4

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: למחנה הציוני יש חבר אחד.

יעקב מרגי: לא?

יעל כהן-פארן: לא.

יעל כהן-פארן: שניים.

יעל כהן-פארן: סאלח ויוסי.

יעל כהן-פארן: אני מצביעה במקום סאלח.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: ההסתייגות השנייה של הרשימה המשותפת - מנהל בית ספר יקבע כללים.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 3

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: הסתייגות של איתן ברושי אותה קראנו קודם, על מנהל בית הספר.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות של איתן ברושי שמנהל בית הספר יקבע?

קריאה: לפי איזה כללים?

קריאה: של דמוקרטיה ושוויון?

יעקב מרגי: מה שהוא יקבע.

יעקב מרגי: הוא לא קבע מה.

מירב ישראלי: שיקול דעת.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 5

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: מכיוון שיש ניואנסים בין ההסתייגויות, נצביע על כולן ואחר כך יהיה ניסוח.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: נעשה את זה לחומרה.

מירב ישראלי: הסתייגויות של מרצ.

מירב ישראלי: הסתייגות לסעיף 1 שהקראנו.

יעקב מרגי: הקראנו.

יעקב מרגי: לא חוזרים שוב.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 5

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: ההסתייגות השנייה של מרצ.

מירב ישראלי: מנהלי בית ספר יוכלו לקבוע את הפעילות תוך שמירה על חשיפת התלמידים וכולי.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 5

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: הסתייגויות המחנה הציוני.

מירב ישראלי: אני אקריא אותן לפי המספרים.

מירב ישראלי: הסתייגות מספר 1 לגבי 2(2)(ב) בטל.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 5

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: לגבי 2(2)(ב), במקום השר יקבע יבוא מנהל מוסד חינוך יקבע.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 5

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: הסתייגות 3.

מירב ישראלי: מחיקת הסיפה לסעיף קטן (א).

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 5

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: הסתייגות 4.

מירב ישראלי: הוספת תחולה על מערכת החינוך הלא רשמית.

מירב ישראלי: הוצע שזה יחול לא רק על ממלכתי כנראה אלא גם על הלא רשמי.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: הסתייגות מספר 5.

מירב ישראלי: הכללים יהיו באישור הוועדה.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 5

יעקב מרגי: נמנע - 1

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: הסתייגות מספר 6.

מירב ישראלי: שימוע לגורם לפני אי כניסה.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

אמיר אוחנה: בג"צ יחייב אותך בכל מקרה.

יעקב מרגי: לא משנה.

יעקב מרגי: לא מדברים בזמן ההצבעות.

מירב ישראלי: הסתייגות מספר 7.

מירב ישראלי: כניסה של החוק לתוקף אחרי שנה.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

מירב ישראלי: הסתייגות מספר 8.

מירב ישראלי: דיווח של השר אחת לשנה לוועדת החינוך.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 4

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

אמיר אוחנה: ההסתייגות שלי.

אמיר אוחנה: אני מבקש להוסיף בסיפה של סעיף (2) - נקיטת הליכים משפטיים או מדיניים.

אמיר אוחנה: אם זה מתקבל, בסוף צריך להוסיף נגד מדינת ישראל.

אמיר אוחנה: אני מבקש להעלות את ההסתייגות הזאת גם למליאה.

יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות כפי שהקריא אותה חבר הכנסת אמיר אוחנה?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 2

יעקב מרגי: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעקב מרגי: ההסתייגות לא התקבלה.

שולי מועלם-רפאלי: אם כן, זה יהיה במליאה.

יעקב מרגי: סיימנו עם ההסתייגויות.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על החוק.

יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 17) (מניעת פעילות במוסד חינוך של גורמים חיצוניים הפועלים נגד מטרות החינוך ונגד צבא הגנה לישראל), התשע"ח-2018 כפי שהוקראה?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 7

יעקב מרגי: נמנעים – אין הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 17) (מניעת פעילות במוסד חינוך של גורמים חיצוניים הפועלים נגד מטרות החינוך ונגד צבא הגנה לישראל), התשע"ח-2018 נתקבלה.

יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מגישה רביזיה והסתייגות דיבור במליאה.

קריאה: כל הכבוד שולי.

שולי מועלם-רפאלי: כל הכבוד לחיילי צה"ל.

מירב ישראלי: מי ביקש רשות דיבור במליאה?

יעקב מרגי: עודד פורר ושולי מועלם.

מאיר כהן: גם אני.

יעקב מרגי: תודה.