הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 122, 2018-07-03 10:00

תמר זנדברג: בוקר טוב.

תמר זנדברג: נעבור לנושא שלנו והוא קמפיינים למאבק בסמים, אלכוהול ועישון בחברה הערבית ובשפה הערבית, לציון יום השפה הערבית.

תמר זנדברג: יש לנו גם את סיכומי הדיון מהשנים הקודמות.

תמר זנדברג: כשיש פה משהו שכבר הופך למסורת אז אני גאה בזה, לפחות יש משהו קבוע.

יהודה גליק: המשכיות.

תמר זנדברג: בדיוק, בכאוס שאנחנו חיים בו.

יהודה גליק: את שומרת מסורת.

תמר זנדברג: אתה רואה?

תמר זנדברג: חבר הכנסת ג'בארין, אתה רוצה לפתוח במילה לפני שאנחנו עוברים להצגה?

יוסף ג'בארין: כן, שוקראן ראיס אלאג'נה.

יוסף ג'בארין: לצערי אני לא יכול להמשיך בערבית כי אחרת אתם, לפחות חלקכם לא יבין, אז למען היעילות אני אשאר בעברית.

יוסף ג'בארין: אז תודה ליושבת ראש הוועדה והאמת, לדעתי זה לא במקרה, שאנחנו שנה שלישית ברציפות מקיימים את הדיון בוועדה הזו, מסיבות לא כל כך משמחות, בעיקר אל מול התופעה שאני מניח שכל הנוכחים מכירים אותה, שיש ייצוג מוגבר לצערי של הצעירים הערבים בעיקר בקרב המעשנים, בקרב אולי גם צריכת סמים, חומרים מסוכנים, אלכוהול.

יוסף ג'בארין: אל מול תופעת הייצוג המוגבר יש גם את הקושי השני, או יותר ביחס אל מול משרדי הממשלה, חוסר בתקנים של אנשי מקצוע, של עובדים סוציאליים, שמלווים נוער בסיכון ונוער במצוקה ולדעתי גם היום אחת התופעות הכי מסוכנות בחברה הערבית זו תופעת האלימות הפנימית הגואה ואי אפשר לנתק בין תופעת האלימות הפנימית הגואה בחברה הערבית, שבעיקר מתפשטת בקרב הצעירים לבין הקונטקסט היותר רחב, של נוער בסיכון והיעדר משאבים וכו'.

יוסף ג'בארין: אני גם רוצה להצביע על נקודה חשובה כאן.

יוסף ג'בארין: בקבוצת הגיל בין 18 עד 21, זו קבוצת גיל מאוד בעייתית כמעט בכל עמי העולם, היא בעייתית במיוחד בישראל בקרב הציבור הערבי מהסיבה אולי המוכרת לכם, אבל לא כל כך שמים לב אליה, שצעירים יהודים בגיל הזה הם בדרך כלל בצבא ואם הם חרדים אולי בישיבות.

יוסף ג'בארין: התוצאה שאני מזהה, שבעצם הממשלה ומשרדי הממשלה השונים עוד לא פיתחו יחס שמותאם לצעירים הערבים בגילאים הללו כי בדרך כלל הם לא מיד הולכים לאוניברסיטה, זה שנה, שנתיים, שלוש עד שהם משתלבים בשוק העבודה או בלימודים וכדומה, ולכן זו כמעט שכבת גיל מופקרת ביחס הרשויות אליה, בעיקר משרדי החינוך והרווחה.

יוסף ג'בארין: זה משהו שצריך גם לקחת בחשבון.

יוסף ג'בארין: מילה על השפה הערבית.

יוסף ג'בארין: היא חותם מרכזי בזהות התרבותית של הצעירים הערבים, של החברה הערבית בישראל, אבל יש לה גם את התפקיד הפונקציונלי.

יוסף ג'בארין: אני מאמין שכשפונים לצעירים ערבים, לנוער בסיכון, בשפה שלהם הם יכולים להיות מושפעים יותר מהפנייה אליהם ואולי מהקמפיין להגברת המודעות לסוגיות הללו.

יוסף ג'בארין: אני גם רוצה לקוות שהשימוש בערבית יהיה שימוש ראוי, איכותי.

יוסף ג'בארין: אני מזהה בשנים האחרונות, במיוחד כשגוגל טרנסלייט נכנס לתמונה, פשוט תרגום או שימוש בערבית שהוא קטסטרופלי, בלי להגזים בכך.

יוסף ג'בארין: משרדי הממשלה שמשתמשים לפעמים בגוגל טרנסלייט זה פשוט בלתי יאומן, ואז הכול יוצא לא ברור ולא מקצועי ואפילו לא מובן בהקשרים רבים.

יוסף ג'בארין: כל משרד ממשלתי צריך לפתח את המומחיות שלו על ידי אנשי מקצוע ערבים.

יוסף ג'בארין: תרגום זה מקצוע, עריכה לשונית זה מקצוע, אי אפשר בכל משרד ממשלתי, אני מזהה תופעה, אם יש להם עובד ערבי אז פעם הם מבקשים מהעובד הערבי הפלוני, פעם מהעובד הערבי השני, לתרגם, לעבור על החומר, להפיץ אותו.

יוסף ג'בארין: זו לא עבודה מקצועית, צריך פשוט לדאוג גם לעניין הזה.

יוסף ג'בארין: מילת סיום, אני יודע שהרבה מהעבודה נעשית דרך האגודה למלחמה בסרטן, איתנו גם פאתן ג'טאס, מנהל תחום החברה הערבית בתוך האגודה.

יוסף ג'בארין: אני מזהה שם ניסיון כן ואמיתי ומתמשך להתאים את השירותים לחברה הערבית, לעבוד עם אנשי המקצוע בתוך החברה הערבית ויכול להיות שיש כאן דוגמה איך אפשר להרחיב את המודל הזה.

יוסף ג'בארין: אם תרשה לי, פאתן, להגיד, שזה אולי נהפך למודל, שזה לא שירות מלמעלה כזה שמוכתב על החברה הערבית, אלא משהו שבא מתוך החברה, משתף אותה וגם המשרדים נמצאים בתוך החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאלה דוגמאות טובות ומוצלחות והלוואי שמשרדי הממשלה שנוגעים בהיבט הזה של עבודה עם נוער ובתחומים המסוכנים הללו של עישון וסמים ואלכוהול, ישימו לב גם לצורך בהתאמה חברתית, לא רק תרגום, ולשתף את אנשי המקצוע בתוך החברה הערבית במאבק הזה.

יוסף ג'בארין: אז שוב תודה, יושבת ראש הוועדה, ואני מקווה שתהיה לנו הרגשה, לא רק של המשכיות, אלא גם של התקדמות ואת זה גם נשמע מכם.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, שוקראן.

תמר זנדברג: בהחלט.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: המילה הערבית עכשיו זה אהלן וסהלן, מרחבא, מסא אל ח'יר.

יוסף ג'בארין: עדיין סבאח אל ח'יר, עד עשר.

תמר זנדברג: בסדר, זו הקלישאה, סבאח אל ח'יר.

תמר זנדברג: פאתן, אתה תפתח?

תמר זנדברג: בבקשה.

תמר זנדברג: פאתן ג'טאס, מנהל הפעילות בחברה הערבית, האגודה למלחמה בסרטן.

תמר זנדברג: בבקשה.

פאתן ג'טאס: סאבח אל ח'יר, בוקר טוב, היושבת ראש, תודה רבה על היוזמה.

פאתן ג'טאס: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין, על כל יום השפה הערבית וכל הכבוד לחבר הכנסת יהודה גליק על המאמץ ועל שביתת הרעב שאתה עושה, בעצם ההתמדה הזאת, אנחנו נלמד ממנה והלוואי שהקול הזה יישמע גם במשרדי הממשלה.

פאתן ג'טאס: אני מאוד שמח על קיום היום הזה, יום השפה הערבית.

פאתן ג'טאס: כשאנחנו מדברים על קמפיין בשפה הערבית כל העניין של השפה הערבית הוא לא שאלה אצלנו של רק לתרגם, עניין השינוי, אם צריכים לעשות שינוי בחברה צריכים לקחת את כל הממדים של החברה עצמה, גם השפה, גם כל הפקג' של החברה הזו, כל הדברים ששייכים לחברה הזו ומשם לקחת את הנושא.

פאתן ג'טאס: בעניין העישון אני לא אציג ממצאים לאנשים שיושבים כאן, הם יודעים, המצב שלנו בחברה הערבית הוא מאוד קטסטרופלי מבחינת אחוזי העישון, מדברים על גבר אחד משניים שהוא מעשן, בנרגילה זה תופס תאוצה, במיוחד אצל צעירים ערבים, אצל נשים ערביות, אצל ילדים ערבים, ומי שאין לו היום תעסוקה בחברה הערבית יכול לפתוח בית נרגילה והוא כבר עשיר.

פאתן ג'טאס: זה ככה.

פאתן ג'טאס: אין חוקים, אין דין ואין דיין בעניין הזה.

פאתן ג'טאס: אנחנו הלכנו על כל הנושא של העישון ובדיוק נכנסנו ללב הבעיה, גבר מי שלא מעשן או מנרגל.

פאתן ג'טאס: בדיוק ככה זה נראה אצלנו, גבר מי שמעשן.

פאתן ג'טאס: זו האמירה הידועה.

פאתן ג'טאס: אתה גבר, אתה תעשן.

פאתן ג'טאס: זה קשור אחד בשני.

פאתן ג'טאס: בדיוק אנחנו מנסים להיכנס לעומק הבעיה ולכן לקחנו את הנושא הזה כדי לחשוב איך אפשר ללכת על המקום הזה והלכנו לפי דעתי למקום חשוב, העניין של כל המדיה החברתית, הפייסבוק והאינסטגרם, עשינו את זה על פי הדיגיטל והסרט שעזרו בכל הקמפיין הזה.

פאתן ג'טאס: מה שחשוב זה שגם גייסנו מישהו, אדם ספורטיבי, לקחת מישהו מהעם, לא מישהו מורם מעם, אלא לקחת מישהו לא ידוע, בהתנדבות, ברור מבחינתנו כאגודה למלחמה בסרטן, והניסיון לחשוף את כל העניין הזה באופן רציני לכל החברה הערבית וככה נכנסנו למדיה.

פאתן ג'טאס: 'גבר מי שלא מעשן ולא מנרגל'.

פאתן ג'טאס: הקמפיין היה משהו מבחינתנו - - - (הקרנת סרטון).

יוסף ג'בארין: איפה אתם משדרים את זה?

פאתן ג'טאס: כל הקמפיין הזה היה במדיה, בפייסבוק, ומה שהיה מעניין זה התוצאות.

פאתן ג'טאס: הממדים שהקמפיין קיבל, מעל 1,340,000 חשיפה ומעל חצי מיליון צפיות ותגובות.

פאתן ג'טאס: זה עשה רעש במדיה החברתית באופן רציני, דבר שלא רגילים אליו בישראל.

פאתן ג'טאס: גם מבחינת סרטונים שמועלים במדיה, אנחנו מדברים גם על הפייסבוק וגם פוסט שקיבל 450,000 אינטראקציות.

פאתן ג'טאס: אנשים הגיבו בכל מיני צורות והיו שיתופים, הרבה שיתופים, אנשים שיידעו אנשים אחרים שמזיקים להם על ידם שהם מעשנים, אז הם שלחו והראו את כל הנושא הזה.

פאתן ג'טאס: זה עשה רעש חשוב.

פאתן ג'טאס: אנחנו אנשים שעוסקים בעניין הזה, ללמוד גם מהמקום הזה, איך אנחנו יכולים לנצל את המדיה הזו באופן רציני.

פאתן ג'טאס: התגובות שהיו, צפיות גם באינסטגרם, מעל 95,000 צפיות שהיו באינסטגרם.

פאתן ג'טאס: הסרטון היה גם בתדירות קבועה.

פאתן ג'טאס: הגילאים בין 13 ל-44, זה פחות או יותר הגילאים שאנחנו מחפשים, אנשים שלא ייכנסו לכל העניין של העישון, הגילאים האלה, יותר בטווח של גילאים 18 עד 34, זה המספר בעצם המסוכן ביותר מבחינת הגיל שיכול להיכנס לעישון.

פאתן ג'טאס: עוד קמפיין שעשינו אותו הוא קמפיין שהיה בעניין הנרגילה, שגם העלינו אותו.

פאתן ג'טאס: מה שחשוב לי להגיד בעניין הנרגילה, זה קמפיין שהיה בשפה העברית ומה שעשינו, דבר מאוד קל, זה לעשות תרגום, לשים תרגום בקמפיין הזה.

פאתן ג'טאס: (הקרנת סרטון).

יוסף ג'בארין: זה אמיתי?

פאתן ג'טאס: זה אמיתי, זה לא משחק.

יוסף ג'בארין: לא, הכוונה, אין כאן הגזמה?

פאתן ג'טאס: לא, אין הגזמה, זו הנרגילה.

פאתן ג'טאס: זו האמת.

תמר זנדברג: יש לכם כזה מה נמצא בסיגריה רגילה?

פאתן ג'טאס: יש לנו 400 - - -

תמר זנדברג: לא, כזה כזה.

פאתן ג'טאס: לא, כזה לא.

פאתן ג'טאס: אבל זה נכון מה שאת אומרת, זה כל כך מראה מוחשי, רואים בעין - - -

תמר זנדברג: כי נרגילה זה באמת תופעה בחברה הערבית.

תמר זנדברג: בחברה היהודית זה קיים, אבל כאילו סיגריה זה עדיין - - -

פאתן ג'טאס: זה בדיוק העניין, זה כבר משתלט.

יהודה גליק: זה חודר.

יהודה גליק: זה בדיוק הכוונה כשאתם אומרים 'הכיבוש משחית', כל הזמן הערבים משפיעים עלינו עם הנרגילה, זה הכול.

פאתן ג'טאס: אם את נכנסת היום לנהריה, לא תמצאי על שפת הים בית קפה ללא נרגילה.

דב חנין: בכל זאת רק לציין לפרוטוקול שותפות נגד הכיבוש עם יהודה.

תמר זנדברג: בהחלט, חד משמעית.

יוסף ג'בארין: לא, אנחנו גם מוכנים לקחת בחזרה את הנרגילה ויחזירו את השטחים.

חיאם קעאדן: גם במגזר היהודי המון אנשים מעשנים נרגילות.

חיאם קעאדן: הם גם באים ו - - -

תמר זנדברג: כן, זה מה שהם אומרים.

תמר זנדברג: אוקיי, בסדר, קיבלתי.

חיאם קעאדן: אני רואה אותם באים, קונים את זה ביישובים הערביים ולוקחים את זה לבתים.

פאתן ג'טאס: זה מתפשט וזה מסוכן, לדעתי.

פאתן ג'טאס: כאן שמתי את הסרטון הזה, לפחות תרגום, כשעושים תרגום חושבים על השפה הערבית ועושים דבר ממש קטן, ללא כסף כמעט, מעט כסף, אז יש לך עשייה רצינית.

פאתן ג'טאס: וגם עוד פעם העניין של התגובות של האנשים, זה קיבל חשיפה של כמעט חצי מיליון.

פאתן ג'טאס: אותו סרטון בשפה העברית קיבל פחות, כמעט רבע מיליון.

פאתן ג'טאס: אצלנו באגודה, אנחנו מדברים על החברה היהודית, שהיא כשבעה וחצי מיליון, זה קיבל רבע מיליון ובחברה הערבית זה קיבל כמעט חצי מיליון, הסיקור.

פאתן ג'טאס: לכן אני כאן מנסה להציג את העניין של המדיה הזו ואיך אנחנו יכולים ל - - -

יהודה גליק: ראיתי שהסרטון הוא גם בעברית וגם בערבית.

פאתן ג'טאס: בדיוק, זה העניין, הדבר הקל, זה בדיוק מה שאני רוצה לעורר כאן.

פאתן ג'טאס: דבר אחד שאתה כן יכול לעשות ממנו ואתה כן יכול לעשות חשיפה רצינית.

יהודה גליק: הפרסום היה בעמוד הפייסבוק שלכם, של האגודה למלחמה בסרטן?

פאתן ג'טאס: של האגודה בשפה הערבית.

פאתן ג'טאס: בשפה הערבית קיבל 450,000 ובשפה העברית קיבל 150,000.

יהודה גליק: זה משהו שמימן אותו משרד הבריאות?

פאתן ג'טאס: משרד הבריאות עשה משהו אחר.

פאתן ג'טאס: בהערכה זה ששם מגיעים ל-1,300,000, זה משהו אדיר.

פאתן ג'טאס: אז בעצם אני עוד פעם מעורר את העניין, אנחנו כן יכולים להשפיע.

פאתן ג'טאס: המדיה הזו מגיעה לצעירים, המדיה הזו נמצאת גם למבוגרים וגם צעירים שם, אז כן יכולים לעורר את העניין הזה ולהוסיף כמה שאפשר.

פאתן ג'טאס: אנחנו מדברים על האגודה למלחמה בסרטן, אנחנו אגודה שבעצם היא עומדת על תרומות הציבור וכאן התביעה שלנו שמשרד הבריאות ייקח את הסיפור הזה בידיים.

פאתן ג'טאס: אנחנו ממשיכים בינתיים, עוד מעט יעלה עוד סרטון מהאגודה לעוד קמפיין, נעשה אותו על העישון.

פאתן ג'טאס: אנחנו רוצים להיכנס עוד ועוד לעניין הזה, אי אפשר להרפות.

פאתן ג'טאס: אנחנו אחראים על בריאותם של הצעירים היום בחברה הערבית, ככה אני תופס את המקום הזה.

פאתן ג'טאס: נכון מה שאמרת, חבר הכנסת יוסף, שאכן הראייה שלנו, באגודה למלחמה בסרטן, זו אחריות על חברה שלמה ועל הצעירים שיבואו ויעלו.

פאתן ג'טאס: אנחנו מדברים על אחוז תמותה מאוד גבוה מסרטן ריאות בחברה הערבית בקרב גברים ערבים.

פאתן ג'טאס: שאלה אותי היושבת ראש על עניין האחוזים של העישון, אצל נשים ערביות זה 10%, בפועל זה כמעט מגיע ל-14%, אבל בנרגילה, שם זה משתווה, אצל הנשים זה הולך ונהיה אפילו יותר מגברים.

פאתן ג'טאס: זה הסיכון בעצם שיבוא עלינו לאחר מכן ואנחנו מטפלים בזה, לאן אנחנו יכולים להגיע מהמקום הזה.

פאתן ג'טאס: הקריאה שלנו בוועדה הזו להתמיד, אכן להתמיד, אכן לראות את הפעילות הזאת, למרות שאנחנו צועקים לבד, אבל אל לנו להרפות כי זה דבר שיכול להציל חיים, יכול להציל בני אדם.

פאתן ג'טאס: (היו"ר יהודה גליק)

יהודה גליק: תודה רבה, פאתן, תודה רבה.

יהודה גליק: לפני שנעבור למשרדי הממשלה אני כן הייתי רוצה לדעת אם יש עוד פה פעילים בתוך החברה הערבית, עוד גורמים חוץ מהאגודה למלחמה בסרטן?

יהודה גליק: אין.

יהודה גליק: אוקיי, אז כיוון שאותי מאוד מעניין מניעת כניסה לתוך עולם העישון, הייתי שמח לשמוע אם יש פה נציג משרד החינוך.

קרן רוט איטח: כן.

יהודה גליק: אני אשמח לשמוע על הפעילות שלכם.

יהודה גליק: כמובן ספציפית אנחנו מדברים על האוכלוסייה הערבית, בשפה הערבית.

קרן רוט איטח: אז אנחנו מפתחים תכניות שעוסקות במניעת השימוש הרע בחומרים שזה כולל עישון, טבק ואלכוהול.

קרן רוט איטח: יש לנו מדריכים שמדריכים בחברה הערבית, ונמצאת פה לצדי פאדיה שמדריכה בחברה הערבית כשהכוונה, כמו שאמר חבר הכנסת יוסף, היא להדגים תכניות שתהיינה מותאמות למאפיינים התרבותיים של החברה.

קרן רוט איטח: בשמחה רבה אני הבאתי לכאן היום פרסום שסיימנו לעבוד עליו, הוא נעשה בשיתוף המדריכים שלנו ואנשים מהחברה הערבית, הוא נקרא שיח רלוונטי עם מתבגרים בנושא של אלכוהול שבד בבד עם הפיתוח של התכנית בעברית עשינו התאמה לחברה הערבית שבאמת תהיה רלוונטית ותהיה כלי עבודה עם ציבור המורים.

קרן רוט איטח: אנחנו לא עושים קמפיינים של דברים, אנחנו עושים תכניות חינוכיות - - -

יהודה גליק: החוברת הזאת מחולקת לכל המורים?

קרן רוט איטח: החוברת הזאת מחולקת לאנשי מקצוע, שזה יועצים ופסיכולוגים בתוך מערכת החינוך, לעבודה עם חדרי מורים כדי שהמורים יוכלו ל - - -

יהודה גליק: מדובר על אלכוהול?

קרן רוט איטח: זה על אלכוהול.

יהודה גליק: למרות שהחברה המוסלמית בכל אופן לכאורה - - -

קרן רוט איטח: לכאורה, אנחנו רואים בקרב האוכלוסייה הצעירה שזה כן נכנס לתרבות הפנאי שלה, לתרבות הבילוי, וכן יש צורך לעשות עבודה גם בתחום הזה.

קרן רוט איטח: פשוט הבאתי את זה כמשהו חדש שיצא לנו ממש בחודש האחרון, אנחנו מתחילים לעבוד בשנת הלימודים הבאה.

קרן רוט איטח: בנוסף יש לנו תכניות ספציפיות, גם בערבית.

קרן רוט איטח: תכנית לנושא מניעת עישון, ליסודי וגם לתיכון שעוסקת בפיתוח משותף עם האגודה למלחמה בסרטן, עם משרד הבריאות, שמדבר על מתן מידע ומתן כישורי התמודדות בסיטואציות חברתיות שמערבות עישון כדי למנוע כניסה למעגל העישון.

קרן רוט איטח: כנ"ל בנושא סמים, אנחנו - - -

יהודה גליק: את אומרת 'יש לנו תכניות', באיזה תדירות?

יהודה גליק: איפה זה מופעל?

יהודה גליק: ספרי קצת פרטים, 'יש לנו תכניות', זה נשמע מאוד מאוד אפריורי, באוויר.

קרן רוט איטח: אז ברמת נתונים אני אומר לך שיש לנו כרגע בבתי הספר העל יסודיים קרוב ל-300 מב"סים, מובילים בית ספריים, זאת אומרת שיש לנו תפקיד בתוך בית ספר בחינוך העל יסודי שהתפקיד שלו לתכלל ולקדם תכניות שעוסקות במניעת עישון, סמים ואלכוהול.

קרן רוט איטח: יש פה אדם שמקבל גמול כספי כדי לוודא שקורות תכניות בתוך בתי הספר.

קרן רוט איטח: אז זה דבר אחד.

יהודה גליק: איך קורה התפקיד שלו?

יהודה גליק: את המדריכה של כל הקבוצות האלה?

קרן רוט איטח: בדיוק.

יהודה גליק: היום יש לנו גם תעדוף דוברי ערבית.

יהודה גליק: אז, פאדיה, אולי תספרי לנו קצת מהשטח על הפעילות בפועל, איך זה מתרחש, איך זה קורה.

קרן רוט איטח: פאדיה היא אחת המדריכים.

יהודה גליק: מאיפה את?

פאדיה מאסרי חלאילה: אני מסכנין, מהגליל ואני עובדת בצפון, גוש חלב והסביבה.

פאדיה מאסרי חלאילה: אני גם יועצת חינוכית בתיכון.

פאדיה מאסרי חלאילה: אני בהדרכה כבר ארבע שנים, אני מאוד גאה שאני ביחידה למניעת סמים, בזה שאני מקבלת הרבה ליווי והדרכה מתמדת מקצועית.

יהודה גליק: חבר הכנסת ג'בארין - - -

יוסף ג'בארין: אני צריך לפתוח דיון אחר בנושא יום השפה הערבית, אז אני הולך.

יהודה גליק: מאה אחוז, תפדאל.

יהודה גליק: היום נשתדל להשתמש במעט המילים שאני לא יודע בערבית.

פאדיה מאסרי חלאילה: אז אני אחת משמונה מדריכים באזור, גם בירושלים, גם בצפון, דרום והמרכז.

פאדיה מאסרי חלאילה: אנחנו מפעילים תכניות הכשרה וליווי ליועצים שהם מובילים בית ספריים בתחום של המניעה ושם אנחנו מעבירים להם את כל התכניות שאנחנו רוצים להטמיע בשטח, אם זה בנושא של מניעת עישון, מניעת סמים ואלכוהול ושם כל הדיונים המקצועיים.

פאדיה מאסרי חלאילה: אנחנו פוגשים את הצוותים פעם בשבועיים בתכניות הכשרה ומשם הם יוצאים לחדרי המורים ומחדרי המורים לתלמידים.

יהודה גליק: מה קורה?

יהודה גליק: מה בפועל?

יהודה גליק: איך התלמיד בערבית, כל כמה זמן?

יהודה גליק: מה אתם עושים איתם?

יהודה גליק: בואי תספרי לנו.

פאדיה מאסרי חלאילה: אז אני אתן רקע מקצועי וקצת אתייחס לתכניות.

פאדיה מאסרי חלאילה: אנחנו פועלים למנוע הגעה של המתבגרים הערבים לשימוש בחומרים מסוכנים, איך זה?

פאדיה מאסרי חלאילה: דרך כישורי חיים.

פאדיה מאסרי חלאילה: אחת התכניות שלנו זה כישורי חיים, זה איך אנחנו מפתחים כישורי התמודדות במצבי לחץ וסיכון, עמידה בפיתויים, איך להגיד לקבוצת עמיתים 'לא, לא מתאים לי', איך לחפש מבוגרים משמעותיים, כי אנחנו יודעים שבגיל ההתבגרות הם בעצמם בונים לעצמם אחריות ועצמאות ואם אתה שואל מתבגר 'אם אתה בסיכון, למי אתה פונה?

פאדיה מאסרי חלאילה: ' הוא אומר לך לרוב 'חבר'.

פאדיה מאסרי חלאילה: אנחנו נותנים להם גם מפתח שיש לך עובד נוער, מדריך, יועץ וכו'.

פאדיה מאסרי חלאילה: בנוסף לזה יש לנו תכנית שקוראים לה אופ"י.

פאדיה מאסרי חלאילה: יש לנו יועצים ופסיכולוגים שעוברים הכשרה גם דרך היחידה, שהם מטפלים גם בנושא של מניעת עישון.

פאדיה מאסרי חלאילה: אם יש לנו תלמידים מעשנים בתוך בית הספר אז בתוך בית הספר יש לנו איש מקצוע שמטפל בנושא.

פאדיה מאסרי חלאילה: בנוסף לזה יש לנו תכניות מניעה בתחום של אלכוהול וסמים, תכנית שקוראים לה 'תכנית עמיתים' שבה אנחנו מפתחים מנהיגים צעירים ערבים שיובילו כישורי הנחיה והדרכה וליווי בנושא של מניעת סמים בקרב תלמידים פחות מהשכבה או באותה שכבת גיל.

פאדיה מאסרי חלאילה: היה לנו לא מזמן נציגות פה בירושלים, טקס של כל העמיתים בארץ, נכחו מספר טוב של עמיתים והביאו תוצרים.

פאדיה מאסרי חלאילה: (היו"ר תמר זנדברג)

יהודה גליק: תמשיכי, בבקשה.

פאדיה מאסרי חלאילה: החשיבות שלנו בנושא של להכשיר מנהיגים בנושא שלנו זה גם להוביל תהליך של למידת עמיתים וגם ילדים שידאגו לעצמם ולחברים שלהם.

פאדיה מאסרי חלאילה: בסופו של דבר יש לנו לא מעט הצלחות, יש לנו כמעט 15 סמינרים במגזר הערבי בירושלים, דרום, מרכז וצפון.

פאדיה מאסרי חלאילה: בכל רשות המב"ס, המוביל הבית ספרי, או היועץ החינוכי, עושה איגום משאבים עם הרשות למלחמה בסמים, תכנית לאומית, מלחמה בסרטן, עושים יום שיא יחד ברשות שבו גם משתתפים אנשים ונציגים מהרשות, שיהיה גם משהו יישובי.

פאדיה מאסרי חלאילה: חשוב לי להגיד שהלב של העבודה שלנו זה כל הנושא של כישורי חיים.

פאדיה מאסרי חלאילה: כישורי חיים זה איך לתת לילד, לנער, להתבגר ללא חומרים מסכנים ואיך לפתח חוסן נפשי ללא צורך בחומרים מסוכנים.

פאדיה מאסרי חלאילה: זה הלב של העבודה שלנו.

פאדיה מאסרי חלאילה: כמובן יש לנו את התכניות הייחודיות כמו אופ"י, סמינר עמיתים.

קרן רוט איטח: אני רק אמרתי, כשאת לא היית כאן, שהבאתי בשמחה חוברת שלנו של פיתוח חדש בערבית, שעברה התאמה לחברה הערבית, שתהיה כלי עבודה לחדרי מורים.

תמר זנדברג: יש לכם איזה שהוא מעקב אחרי ההצלחה של התכניות האלה?

תמר זנדברג: זה מלווה באיזה שהיא הערכה כלשהי?

קרן רוט איטח: חלק מהתכניות עברו מחקרי הערכה.

קרן רוט איטח: למשל תכנית אופ"י שעוסקת בעבודה ספציפית עם ילדים שעשו שימוש ב - - - שינוי התנהגות, כן עשינו מחקר הערכה מלווה עם תוצאות מאוד מאוד טובות.

קרן רוט איטח: תכנית 'גדולים ולא שותים', גם כן תכנית ליסודי, עשינו מחקר הערכה - - -

תמר זנדברג: שמה?

תמר זנדברג: במה זה נמדד?

תמר זנדברג: מה המדדים להערכה?

קרן רוט איטח: בדקנו גם שינוי התנהגות וגם שינוי עמדות.

קרן רוט איטח: אופ"י, למשל, עשינו גם מחקר אורך, זאת אומרת עשינו בדיקה מחקרית כולל מחקר אורך שבדק עמדות של כאלה שהם בוגרי התכנית ומצאנו ממצאים מצוינים שזה עוזר להם גם ברמת העמדות שלהם ובהרחקת ההתנהגות הלא רצויה.

קרן רוט איטח: גם אם הם לא הפסיקו לשתות, למשל, בגיל 20-19, אבל הם שינו את הרגלי השתייה, זו כבר לא שתייה בעייתית, זו שתייה שהיא יותר ממותנת, יותר מבוקרת.

קרן רוט איטח: אנחנו מדברים על צעירים בני 20.

קרן רוט איטח: מבחינתנו גם חלק ממחקרי ההערכה, שאת חלקם אנחנו קובעים או לא קובעים, זה הסקרים, נתוני הסקרים.

קרן רוט איטח: הם מלמדים אותנו על מגמות השימוש, מגמות התחלה, איזה שהיא אינדיקציה.

קרן רוט איטח: לצערי מחקרי הערכה על תכניות ספציפיות אין לנו מספיק, אבל יחסית שתי התכניות שלנו מחקרי הערכה מראים נתונים - - -

תמר זנדברג: מה זה אומר טובות?

קרן רוט איטח: גם לגבי אופ"י, שדיברו על כך שהתכנית עשתה שינוי בהתנהגות ושינוי בעמדות, כנ"ל לגבי בית ספר יסודי - - -

תמר זנדברג: לא, אבל מה זאת אומרת דיברו על כך?

קרן רוט איטח: ממש מחקר.

תמר זנדברג: שיש אותו?

קרן רוט איטח: אני יכולה לשלוח.

קרן רוט איטח: מחקר הערכה שבדק עד כמה התכנית השפיעה על העמדות ועל ההתנהגות של ילדים שעברו את התכנית.

תמר זנדברג: ואפשר לראות את השינוי בעמדות?

תמר זנדברג: יש לכם את זה?

תמר זנדברג: לא יודעת, מ-6 ל-8?

תמר זנדברג: כאילו איך זה?

קרן רוט איטח: יש ממש מדדים.

קרן רוט איטח: אני כרגע לא זוכרת לומר לך, אבל יש מדדים שנבדקו, שאלונים עם משתנים שנבדקו ובהחלט מצאנו דברים טובים על התכניות האלה.

תמר זנדברג: יש את המדד הזה?

תמר זנדברג: אפשר לדעת?

קרן רוט איטח: כן, אני יכולה לשלוח את זה.

קרן רוט איטח: מחקרי הערכה, בוודאי, אני יכולה לשלוח את שתי התכניות.

קרן רוט איטח: זה מחקרי הערכה, זה מפורסם באתר שלנו.

תמר זנדברג: מתי נעשה המחקר הזה?

קרן רוט איטח: אופ"י, המחקר האחרון לפני שלוש או ארבע שנים, עשינו מספר מחקרים, ולגבי 'גדולים ולא שותים' גם משהו כזה.

תמר זנדברג: אוקיי, ויש לזה תכנית לעדכון?

קרן רוט איטח: זה הכול עניין של תקציבים גם.

תמר זנדברג: כן, אבל אם עושים משהו צריך לדעת שהוא עובד.

תמר זנדברג: בינתיים זה עובד על טייס אוטומטי כל שנה?

תמר זנדברג: איך יודעים ש - - -

קרן רוט איטח: כי אנחנו יודעים, זו שפת העבודה שלנו.

תמר זנדברג: אנחנו יודעים נכון ללפני ארבע שנים, השאלה - - -

קרן רוט איטח: לא, אנחנו גם יודעים שבנתונים, למשל של דפוסי השתייה באלכוהול יש מגמה של ירידה ובלימה.

קרן רוט איטח: זאת אומרת ברגע שהילדים מקבלים את תכנית חינוכית בכישורי חיים ויש דגש ובוסטר בנושא של אלכוהול יש שינוי בהתנהגות שלהם.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: טוב.

חיאם קעאדן: אפשר משהו?

חיאם קעאדן: כי אני צריך לעבור לוועדת החינוך.

תמר זנדברג: אין בעיה, בבקשה.

חיאם קעאדן: שלום.

חיאם קעאדן: אני חיאם קעאדן, סמנכ"ל החברה הערבית במרכז השלטון המקומי.

חיאם קעאדן: קודם כל, תמר, אני הייתי גם בשנה שעברה, אני מאוד מברך על הדיון הזה ואני מקווה שדיונים כאלה יקבלו יותר תנופה כי הנושא הזה מאוד חשוב, גם במגזר הערבי.

חיאם קעאדן: זה מאוד מצער, הנתונים וכל התוצאות השליליות שיש מהשימוש בסמים ואלכוהול, הייתי מוסיף לזה גם את משקאות האנרגיה.

חיאם קעאדן: לפני חודש בן של בן דוד שלי כמעט איבד את החיים שלי בגלל שני בקבוקים של רדבול, הוא אושפז במשך חודש וחצי והפרופסורית שם הוציאה הרבה מכתבים למשרד הבריאות והתריעה על הסכנה מהשתייה של משקאות האנרגיה, שזה חמור מאוד.

חיאם קעאדן: זה יכול לתקוף בן אדם גם אחרי שתייה של שנה או שנתיים, זה יכול לתקוף אותו פעם אחת ולגרום לו נזק בריאותי מאוד חמור ובלתי הפיך.

חיאם קעאדן: כמובן אנחנו נשמח לכל שיתוף פעולה ותמיכה ברשויות המקומיות, אם צריכים עזרה ואת כניסתנו לתמונה, נשמח לסייע ול - - -

תמר זנדברג: איך נראית היום העבודה שלכם בחברה הערבית, ביישובים הערביים?

חיאם קעאדן: בנוגע לסמים, מגיעים אלינו מכל מיני עמותות שעובדים מול הרשויות ואנחנו עוזרים להם, מסייעים להם, מפנים אותם, מקשרים ביניהם, עושים חוגים, הדרכות.

חיאם קעאדן: לא בגדול, אבל יש עמותה ביפו שהם עושים את זה כל הזמן.

חיאם קעאדן: אני לא זוכר את השם שלה, אבל בעיקרון הם בגדול עובדים.

תמר זנדברג: באופן כללי במרכז לשלטון מקומי יש עבודה בתחום הזה?

תמר זנדברג: לאורך השנים הרבה מהעבודה, גם בתחום, בעיקר סמים ואלכוהול, מתבצעת ברשויות המקומיות, בין אם באמצעות הרשות, מה שהיום 'עיר ללא אלימות', לפני כן היה - - -

חיאם קעאדן: אז זהו, אנחנו עושים הרבה כנסים, פגישות, יוזמים בנושא האלימות, שזה נושא מאוד אקוטי במגזר הערבי.

חיאם קעאדן: כל יום יש כמה תופעות של אלימות במגזר הערבי וזה מתבטא בהרוגים ונשק ו - - -

תמר זנדברג: אבל התכנית של 'עיר ללא אלימות' של המשרד לבטחון פנים, היא פועלת בתחום הזה?

חיאם קעאדן: נו ברור, בכל כמה חודשים יש ישיבות.

ג'דען ספדי: תיכף אני אציין בנושא הזה, גם בהקשר לאיכות ולרשות החדשה.

תמר זנדברג: אוקיי, בסדר.

חיאם קעאדן: כל העבודה המבורכת, גם בגילאים 18 עד 23, גם בתיכונים, אבל לדעתי צריך לעבוד על הילדים בגיל הרך, צריך להכניס להם את זה לראש ולהסביר להם שסיגריות וגם נרגילה וכל הדברים האלה הם מאוד מסוכנים וחמורים, כי הם רואים את זה, הם רואים את ההורים שלהם מעשנים, מעשנים נרגילות, אם לא תגידי להם שזה לא בסדר בבית הספר ההורים שלהם לא יגידו להם שזה לא בסדר והתופעה תהיה פי כמה וכמה בעוד עשר ו-15 שנה.

חיאם קעאדן: אנחנו גם כשלטון מקומי, מוכנים לעזור, לסייע, לתמוך, אני מוכן גם אישית לכל מי שצריך את העזרה.

חיאם קעאדן: לדעתי, משרד החינוך וכל עמותה שפועלת, היא צריכה להשקיע את המאמצים בגילאים האלה, שלוש עד חמש ושש, כי שם תהיה התוצאה.

תמר זנדברג: יש כאן מישהו שעובד בגילאים האלה?

תמר זנדברג: אני חושבת שזו אמירה מאוד נכונה.

תמר זנדברג: יש לנו שתי דוגמאות שתמיד נותנים אותן כדוגמה לאורך העשורים האחרונים.

תמר זנדברג: אחת עם הנושא של פרחי הבר, לקטוף פרחי בר, והשנייה בנושא חגורת הבטיחות שנכנסה.

תמר זנדברג: אלה שתי דוגמאות לדברים שהילדים חינכו את ההורים.

תמר זנדברג: כלומר הקמפיין לילדים, גם החגורה, שהורים - - -

חיאם קעאדן: הילדה שלי, אני 500 מטר מהבית מעשן, בגללה.

חיאם קעאדן: אני בורח, היא תופסת לי את הסיגריה וישר זורקת, לא מרשה לי, מרוב שהכניסו את ה - - - זה עבד מאוד יפה.

קרן רוט איטח: מי הכניס?

חיאם קעאדן: הילדה.

קרן רוט איטח: לא, מי הכניס לילדה את זה?

חיאם קעאדן: בבית הספר, בגן.

חיאם קעאדן: זה מה שאני אומר - - -

קרן רוט איטח: משרד החינוך.

חיאם קעאדן: זה בסדר גמור, זה מה שאני אומר.

חיאם קעאדן: לא משנה מי, אבל זה עובד.

חיאם קעאדן: זה עובד.

תמר זנדברג: כן, אני אומרת, באמת גם בנושא של קטיפת פרחים, אז באמת זו אחת הדוגמאות המוצלחות כבר מלפני, לא יודעת, אולי 40 שנה, שפשוט הקמפיין דרך הילדים חזר להורים ומשפחות שיוצאות לטבע לא קוטפות פרחים כי ידוע שכלניות ורקפות ופרחי בר אסור לקטוף.

חיאם קעאדן: זה יכול לעבוד בכל דבר.

חיאם קעאדן: מה שאת מזינה אותם זו התוצאה בעוד עשר ו-15 שנה.

חיאם קעאדן: זה מוכח.

אליהו יצחק: כי לימדו אותם שכלניות מזיקות לעיניים, בשביל זה לא לקטוף אותם.

תמר זנדברג: לא חשוב למה, העיקר לא לקטוף.

ג'מאל זחאלקה: היום הבת שלי אומרת, 'אני מחנכת את אבא'.

תמר זנדברג: כן, בדיוק, זה מאוד אפקטיבי.

ג'מאל זחאלקה: בעניין הנסיעה, בעניין הטלפון.

ג'מאל זחאלקה: הכול.

תמר זנדברג: גם חגורת בטיחות.

תמר זנדברג: כשהקמפיין ברדיו אומר, 'כל המשפחה' ו'תגידו להורים' אז הם עושים את זה.

פאתן ג'טאס: אנחנו משתמשים בזה באופן חזק, העניין של החשיפה לשמש בגני ילדים, לדעתי גם זה מוצלח.

פאתן ג'טאס: בעישון גם ניסינו את זה וזה גם היה מוצלח.

פאתן ג'טאס: בכיתות א', ב', ג', גם השפיעו על ההורים והרבה הורים הפסיקו לעשן - - -

תמר זנדברג: אז צריך לקחת את זה כפרויקט לאומי משותף.

קרן רוט איטח: אני אציין רק שפיתחנו תכנית לגיל הרך ב'יום של תכלת'.

תמר זנדברג: אני זוכרת, זה הוצג כאן באחד הימים.

קרן רוט איטח: זו תכנית שפיתחנו ביחד עם הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול בגני הילדים.

קרן רוט איטח: עדיין, לצערי, היא לא עברה התאמה לחברה הערבית, אבל יש לנו מספר גננות מהחברה הערבית שכן השתלמו בתכנית, דווקא באזור אבו גוש, אבל בהחלט אני לגמרי מסכימה שעבודה בגיל הרך היא עבודה מתאימה ונכונה.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא עומד בפיתוי לספר לכם על הקמפיין הראשון שאני מכיר בהיסטוריה של המלחמה בסמים, יותר מ-1,000 שנים, מה שקרה במצרים והפרויקט הצליח חלקית, שם נעשה קמפיין ענק מסיבות פוליטיות.

ג'מאל זחאלקה: הסולטן סיידון אל-שיחוני רצה להכין צבא להילחם בצלבנים וקהיר הייתה עיר מסוממת לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: לגמרי, לגמרי, מסוממת.

ג'מאל זחאלקה: ואז הוא הלך לאנשי דת ואמר להם שצריך לאסור את החשיש, חלקם נענו וחלקם יצאו, מה שהחזיק מאות שנים, העמדה נגד האיסור, שאומרת שאסור לאסור מה שלא אסור.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזו עמדה הלכתית גם ביהדות, גם באיסלם וגם במקומות אחרים, ושרפו את כל הקנביס בקהיר.

ג'מאל זחאלקה: היה סיפור ארוך מאוד.

ג'מאל זחאלקה: ללמדך שהעניין של המאבק בסמים הוא לא חדש והדת, יש לה איזה שהיא חשיבות, יש הרבה אנשים שלא שותים אלכוהול בגלל האיסור הדתי.

ג'מאל זחאלקה: אנשים לא יודעים או מחליטים שהאיסור הדתי הוא גם על דברים אחרים, מי שדתי יכול להשפיע עליו גם כל סוגי הסמים למיניהם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאם צריך לעשות משהו בשפה הערבית, וזה הנושא שלנו, תמר, אני קראתי, עושים עבודה מצוינת, מתרגמים כל מיני דברים, אני חושב שצריך להשקיע את המרץ הגדול בקמפיין רגשי.

ג'מאל זחאלקה: בשפה, המספר בעברית או בערבית הוא אותו מספר והנזק הצפוי לך מעישון, אתה מספר, השפה המדעית היא שפה פחות או יותר נייטרלית, אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל העניין הרגשי, צריך להיות משהו בקונטקסט התרבותי.

ג'מאל זחאלקה: הקונטקסט התרבותי, לא צריך להרחיב אותו על כל היריעה, אלא על הדבר הזה.

ג'מאל זחאלקה: אתה תגיד אותו משפט בעברית או בערבית, תתרגם אותו, לא יהיה לו אותו אפקט.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שהרשויות שפועלות בנושא הזה צריכות בכלל בכיוון של הקמפיין, ללכת על השפה הערבית, על הקונטקסט התרבותי של השפה הערבית, בוודאי ובוודאי מה שעושה מערכת החינוך, מה שצריכה לעשות מערכת החינוך, יש לזה השפעה.

ג'מאל זחאלקה: זה שהילדים בבית אומרים שאסור לנהוג בשכרות ואסור לעשן סמים ולעשן סיגריות ולעשן נרגילה והנזקים הצפויים, כל אלה, יש לזה השפעה.

ג'מאל זחאלקה: אני שומע את זה מהרבה אנשים, שהילדים שלהם השפיעו עליהם.

ג'מאל זחאלקה: אני הפסקתי לעשן בין השאר בגלל שהבנות שיגעו לי את השכל והפסקתי לעשן.

ג'מאל זחאלקה: אמרתי, יותר נוח לי לא לעשן מאשר להתווכח איתן כל בוקר.

ג'מאל זחאלקה: וזה הצליח.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שזה - - -

יהודה גליק: אמרת הבנות?

ג'מאל זחאלקה: הבנות.

יהודה גליק: הבנות, זה התפקיד שלכן.

ג'מאל זחאלקה: אם היו לי ילדים בנים, גם הם היו משכנעים אותי.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שיש לי להגיד, להתמקד בעניין הרגשי, אפילו כמה סיסמאות, שיישב קמפיינר ויגיד חמש-שש סיסמאות, לא דפים ארוכים ולא זה, וזה הקמפיין העיקרי.

ג'מאל זחאלקה: כלומר לצאת במשהו שידבר אל הרגש של האנשים.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: בבקשה.

רים ארשיד: אנחנו כעיקרון, התפקיד של מניעה והסברה זה לא החלק המהותי, אצלנו זה הטיפול, אבל בכל זאת בתוך היחידות שלנו יש לנו יחידות בכל הארץ, יש לנו יחידות שפרוסות במגזר הערבי שנותנות מענה גם לאוכלוסייה, יש לנו גם יחידות שפרוסות בעיריות רבות, שגם שם יש לנו עובדים סוציאליים, גם מהמגזר הערבי וגם שותפים למגזר היהודי.

רים ארשיד: אנחנו עושים את העבודה של מניעה והסברה תוך כדי הטיפול, גם אם זה ברמת המטופל עצמו, גם אם זה ברמת הסביבה שלו, שזה ההורים, שזה אחים אחיות, כל מי שאנחנו מצליחים להגיע אליו.

רים ארשיד: בנוסף, ביחס לבני נוער, לפני שבע שנים בערך פתחנו עשר יחידות טיפול שעוסקות באיתור בני נוער בשעות הלילה והערב כדי לאתר בני נוער שהם משועממים, שהם מעשנים, משתמשים באלכוהול.

רים ארשיד: אז יש לנו יחידה כזאת היום באום אל פחם, שאר יחידות הנוער שלנו, גם יש להן מדריכים שעושים את העבודה הזו.

רים ארשיד: בנוסף יש לנו גם שיתופי פעולה עם כל משרדי הממשלה.

רים ארשיד: אני אזכיר לך, אנחנו אמורות גם כן לקיים יום עיון שהוא יותר של העברת ידע לגבי כל מה שקורה במדינה, לגבי שימוש, מה זה שימוש, בקרב כל עובדי הנוער, גם במשרד החינוך, גם במשרד הרווחה, גם שירותים נוספים, משרד הבריאות.

רים ארשיד: יש לנו גם שיתופי פעולה עם שיקום נוער, נוצ"ץ, עם שירות המבחן לנוער, שירות מבחן מבוגרים.

רים ארשיד: אנחנו פרוסים על האוכלוסייה מגיל 12 עד הסוף.

רים ארשיד: בנוסף יש לנו גם ביחידות הטיפול שלנו, גם המדריכים שם שהם יוצאים החוצה, מגיעים לאשפוזיות וגם מדברים על כל הנושא.

רים ארשיד: אז מטבע הדברים כשאנחנו מגיעים ומצליחים להגיע למטופל עצמו, אם זה קטין, אם זה מבוגר, אם זה אישה, אנחנו כן מנסים לעשות בסביבה שלו את ההשפעה.

רים ארשיד: במגזר הערבי אנחנו מאוד משתדלים, פתחו לנו עכשיו עוד יחידות במגזר הערבי, במקומות שעדיין לא היו.

רים ארשיד: זה לא פשוט, מי שמכיר את המגזר מאוד מאוד טוב, אני עבדתי גם באזור הצפון, מאוד קשה להגיע לאוכלוסייה, אם זה לגברים, לנשים הרבה יותר קשה.

רים ארשיד: אנחנו מנסים, אנחנו לא מוותרים, אנחנו מנסים להגיע גם לנשים וגם לגברים, לנוער אנחנו מאוד משתדלים להגיע ומשתדלים גם לתת את המענים גם תוך כדי הנושא של ההסברה.

רים ארשיד: זה מה שיש לי להגיד.

תמר זנדברג: תודה רבה.

ג'דען ספדי: אני רוצה להתייחס.

תמר זנדברג: אתה מהרשות?

ג'דען ספדי: אני מהרשות.

תמר זנדברג: מה תפקידך ברשות?

ג'דען ספדי: אני למעשה כרגע ממלא מקום ראש תחום חברה הערבית ועתיד להיות - - -

תמר זנדברג: ואתה מגיע מ'עיר ללא אלימות' או מהרשות - - -

ג'דען ספדי: אני בכובע האחר שלי ראש תחום חברה ערבית ב'עיר ללא אלימות' וכרגע - - -

תמר זנדברג: ועכשיו הצטרפו אליכם, והתחום שאתה אחראי עליו, היה בו אחראי ברשות הסמים ואלכוהול?

קריאה: אני באתי מהרשות למלחמה בסמים.

תמר זנדברג: רק להבין את המבנה קודם.

ג'דען ספדי: יש כמה אחראים ברשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, יושבים שניים כאן, תיכף הם גם יקבלו את - - -

תמר זנדברג: הבנתי, והם למעשה הצטרפו אליך?

ג'דען ספדי: בדיוק.

ג'דען ספדי: אבל אני רוצה קודם כל להתייחס בראש ובראשונה - - -

ג'מאל זחאלקה: ד"ר וליד?

ג'דען ספדי: ד"ר וליד במחלה, מקווים לבריאותו.

תמר זנדברג: קודם כל נאחל לו רק בריאות.

ג'דען ספדי: אנחנו כרגע בשנת מעבר למעשה, מפברואר, עם פרסום החלטת הממשלה לגבי הרשות למאבק באלימות, סמים ואלכוהול, אני מקווה שעד סוף השנה הארגון יהיה מושלם ונוכל לצאת לדרך חדשה.

ג'דען ספדי: הייתי רוצה גם להתייחס לכמה סעיפים שעלו גם בוועדה הקודמת, מבחינת העשייה בחברה הערבית.

ג'דען ספדי: קודם כל אנחנו עובדים דרך רשויות מקומיות.

ג'דען ספדי: בכל רשות כזאת תהיה מחלקה משלה שעומד בראשה מנהל תחום מאבק באלימות, סמים ואלכוהול ולמעשה יש לו כמה זרועות בתוך הרשות עצמה.

ג'דען ספדי: הזרועות הן במערכת החינוך, בעיקר בחט"ב ובתיכון, מדריכי מניעה במערכת החינוך.

ג'דען ספדי: זה בתחום החינוך.

ג'דען ספדי: בתחום הרווחה יהיה לנו עו"ס שהוא עו"ס קהילתי שבעצם מקדם ומחזק תהליכים קהילתיים ברמה של - - - אני מדבר קודם על מי שמתעסקים במאבק באלימות, סמים ואלכוהול, מדריכי חינוך בלתי פורמלי, שבעצם הם מייצרים מסגרות לשעות אחר הצהריים, גם עוסקים בייצור מסגרות של חינוך בלתי פורמלי וגם מניעת סמים ו - - -

יהודה גליק: לכם בבטחון פנים יש פעילות בלתי פורמלית חינוכית?

ג'דען ספדי: בהחלט, מסונכרנת ומתואמת לחלוטין עם החינוך הבלתי פורמלי בתוך היישוב וגם עם מערכת החינוך ביישוב עצמו.

ג'דען ספדי: אף אחד לא עובד באופן עצמאי, אנחנו עובדים בסנכרון מלא במעגלים שאני מזכיר והזכרתי בצורה מאוד מסודרת.

ג'דען ספדי: יש ועדת היגוי שמתכנסת וגם מתאמת הדברים בצורה נכונה.

ג'דען ספדי: המעגל האחרון זה מעגל האכיפה, אנחנו מתואמים וגם מחזקים את הממשק של משטרה-קהילה בתוך היישוב עצמו כאשר נגזרת מזה חליפה יישובית, אנחנו מנסים לתפור חליפה יישובית לכל יישוב ויישוב בהתאם לתופעות ולהתפתחות בתוך היישוב.

ג'דען ספדי: נושא ההסברה מחולק לשניים.

ג'דען ספדי: ברמה המקומית, וכאן אני חושב שזו הבשורה, ברשות למלחמה בסמים היו אלפי שקלים או עשרות אלפי שקלים בודדים לכל הפעילות, היום יהיה לה מאות אלפי שקלים וגם בתוך זה מוגדר סכום, אחוז לנושא של פרסום ושיווק, 15%, שהוא יוכל לעסוק ברמה המקומית.

ג'דען ספדי: זה באמת בשורה, כל אחד יוכל לטפל ברמה המקומית שלו מבחינת פרסום ושיווק.

ג'דען ספדי: והדבר השני זה פרסום ושיווק ברמה המערכתית והארצית.

ג'דען ספדי: זה גם יקבל ביטוי בפני עצמו מבחינת החברה הערבית.

ג'דען ספדי: אני חושב שהסעיפים שנגעתם בהם בוועדה הקודמת, אין ספק שלחלק מזה יש מענה.

ג'דען ספדי: ואני גם רוצה לציין דבר אחד, כל מה שיקרה או מה שקורה בעתיד הקרוב והרחוק ברשות למאבק באלימות, סמים ואלכוהול מלווה מדידה.

ג'דען ספדי: יש אגף מדידה שעומד בראשו דוקטור שהוא מומחה לתחום מדידה והערכה.

ג'דען ספדי: כל תכנית כזאת אנחנו גם נתאים לה מדידה בשטח ונדע אם היא מוצלחת או לא מוצלחת.

ג'דען ספדי: אני רק רוצה להתייחס למשהו קטן אחרון, לפני החברים שלי האחרים, הנושא של הנרגילה.

ג'דען ספדי: אני חושב שהנושא של הנרגילה צריך להדאיג את כולנו כאן וזה בגלל התפיסה.

ג'דען ספדי: הסיגריה זה עדיין נתפס כמשהו אסור לילדים, לצערי הרב התחליף בהווי שלנו, כחברה ערבית, התחליף כאילו שנרגילה זה בסדר.

ג'דען ספדי: הילד מעשן עם אבא שלו נרגילה זה בסדר, אבל סיגריה מה פתאום?

ג'דען ספדי: שימו לב איפה ההבדל מבחינת נזק, בכלל אין אומדן, אין קנה מידה מבחינת נזק בין נרגילה לסיגריה.

ג'דען ספדי: אחת הבעיות הקשות שלנו בחברה הערבית שאנחנו צריכים להתייחס אליה - - -

ג'מאל זחאלקה: יש טרנד נשי גם.

תמר זנדברג: כן, זה מה שרציתי לשאול, יש לכם נתונים?

ג'מאל זחאלקה: בנרגילה יש עלייה ענקית של נשים.

תמר זנדברג: כי התחלנו עם הקמפיין שאומר 'גבר מי שלא מעשן' וזה, אבל מה עם הנשים?

ג'דען ספדי: הבעיה שלי, בתפיסת העולם שלי, שזה הפך להיות כאילו משהו מהווי החיים שלנו בחברה הערבית.

ג'דען ספדי: זה קשה מאוד, זו תפיסה מעוותת, אנחנו חייבים לגעת בה.

יהודה גליק: כל המאבקים האלה לשוויון נשים גרמו כל כך הרבה נזק.

תמר זנדברג: נורא, באמת.

תמר זנדברג: זה מה שהרס את העולם, מאבקים לשוויון של נשים.

ג'דען ספדי: זה נושא שאנחנו צריכים, לפחות אנחנו מתכוונים לגעת בו בצורה מערכתית.

יהודה גליק: אני לא זוכר, מישהו, באחד הדיונים הקודמים שהיו פה, טען שבעצם הסיבה להתפשטות תופעת הנרגילה זה הצעירים חוזרים הביתה, אני לא מדבר על נשים, אין פעילות חברתית קהילתית.

יהודה גליק: לפחות ממה שאני שומע, אני לא יודע, אני יושב פה בכנסת, דובר אתמול בכנסת שיש את החלטה 922, שמדברת על הרחבת פעילות קהילתית בתוך החברה הערבית, כאשר לא יודע, האם נפתחו מתנ"סים חדשים?

יהודה גליק: החברה למתנ"סים נמצאת פה?

יהודה גליק: אם הולכים לשחק כדורסל אז לא מעשנים נרגילה.

ג'דען ספדי: אין שום ספק.

ג'דען ספדי: אני לא אדבר בשמו של ידידי ג'לאל ספדי, אבל אני אגיד לך כמה משפטים.

ג'דען ספדי: יחידות הנוער, חזרו והחיו אותן בכל הרשויות המקומיות בחברה הערבית, אין לי שום ספק שההחלטה הזאת עושה טוב עם השטח, אבל אל תצפה לרגע שזה יקרה מהיום למחר.

ג'דען ספדי: ההשקעה - - -

יהודה גליק: ברור, אבל אני אומר, 922 זה תקציב שהתחיל לפני כשנה והשאלה האם אתם מתחילים לראות יותר - - - האם מתחילים לבנות מתנ"סים חדשים בחברה הערבית, האם יש יותר פעילות קהילתית?

ג'דען ספדי: כל יחידות הנוער שלא היו בעבר הוכלו מחדש בתוך הרשויות המקומיות.

ג'דען ספדי: רשת תנועת המתנ"סים בחברה הערבית מקבלת גושפנקה מחדש מבחינת גם חברת המתנ"סים וגם ברשויות המקומיות.

ג'דען ספדי: מתנ"ס זה ההווי הבלתי פורמלי בכל יישוב.

יהודה גליק: זה בדיוק העניין, על זה אני מדבר.

יהודה גליק: יש חוגים?

יהודה גליק: האם לנער שחוזר הביתה יש חוגים, יש פעילות?

יהודה גליק: יש לו ספורט, יש לו תרבות?

ג'דען ספדי: אני חושב שאנחנו בכיוון הנכון.

קריאה: יש שתי אופציות לפעילות, או נרגילה או אלכוהול.

יהודה גליק: זאת השאלה.

ג'דען ספדי: אני חושב, שוב, שאנחנו בכיוון הנכון, אבל אנחנו עדיין רחוקים מאוד, לא רוצה להגיד מהיעד, אבל רחוקים מאוד בלהגיע להישגים בשנים הקרובות, כי אנחנו צריכים לייצר ולהחיות את התחום הזה.

תמר זנדברג: יש לנו עשר דקות לסיום הדיון, אז בוא תן לחברים.

תמר זנדברג: יש פה כאלה שאנחנו רוצים שיציגו ואז בסוף שאלה ונסכם.

תמר זנדברג: בבקשה.

סאלח בוקאעי: אני רק רוצה להתייחס למה שנאמר על ידי חבר הכנסת זחאלקה, שהעברת המסרים שמתורגמים מעברית לערבית בדרך הם מאבדים ערך כלשהו, שזה לא אחד לאחד.

סאלח בוקאעי: חוץ מזה, גם מה שרלוונטי לחברה היהודית, פרסום שנמצא בתל אביב או בחיפה, 'אם שותים לא נוהגים', זה לא רלוונטי לאום אל פחם ולכאבול ולטמרה, לדעתי.

תמר זנדברג: למה?

סאלח בוקאעי: כי נושא שתיית האלכוהול, אני לא יכול לשים פלייר או שוטר פה 'אם שותים לא נוהגים' - - -

קריאה: יש איסור מוחלט על שתיית אלכוהול.

תמר זנדברג: כי לא שותים, אתה אומר שפה הבעיות זה נרגילה ודברים אחרים ולא - - -

ג'מאל זחאלקה: אסור לשתות.

תמר זנדברג: אבל לא שותים באמת?

ג'מאל זחאלקה: יש שתייה, אבל הבעיה - - -

סאלח בוקאעי: רגע, תנו לי לסיים משפט אחד.

יהודה גליק: הוא אומר שהפרסום הוא לא רלוונטי.

תמר זנדברג: בדיוק, הוא לא אומר שלא שותים, הוא אומר שהמסר 'אם שותים לא נוהגים' לא רלוונטי, המסר אמור להיות אסור לשתות כי זה אסור לפי הדת, אסור לשתות כי זה לא מכובד, אני לא יודעת, כאילו המסר הוא לא נכון.

ג'מאל זחאלקה: למרות שעושים אותו, יש את הקמפיין הזה ברדיו.

תמר זנדברג: לא משנה, אני לא אשת פרסום, אני רק אומרת, אם אתה יודע שאסור לשתות, זה כמו 'אם לוקחים סמים לא נוהגים', תארי לך שהיו עושים קמפיין כזה.

תמר זנדברג: לא הייתם עושים כי המסר צריך להיות על איסור שתייה באופן כללי, לא איסור שתייה כשנוהגים.

יהודה גליק: הוא כאילו נותן לגיטימציה לשתייה.

ג'מאל זחאלקה: למרות שברדיו יש קמפיין כזה.

יהודה גליק: זה בשביל הערבים הנוצרים.

תמר זנדברג: איזה?

תמר זנדברג: 'אם שותים לא נוהגים'?

ג'מאל זחאלקה: כן.

תמר זנדברג: בערבית?

ג'מאל זחאלקה: ברדיו בערבית, זה רץ כבר שנתיים.

תמר זנדברג: והוא לא מתאים?

ג'מאל זחאלקה: לא, בסדר.

קרן רוט איטח: החברה הערבית היא מגוונת, יש בה - - -

סאלח בוקאעי: אני הייתי מנהל מחוז שש שנים בחברה - - -

תמר זנדברג: סליחה.

תמר זנדברג: קרן, אחת הסיבות שאנחנו יוזמים את הדיונים האלה, אני אומרת את זה גם לעצמי וכל מי שפה, יהודי ומגיע מהחברה היהודית, אנחנו באים גם כדי ללמוד.

תמר זנדברג: אנחנו לא יודעים הכול, באים לשמוע וללמוד מכם.

ג'מאל זחאלקה: ברדיו זה עובד בסדר גמור, אין שום בעיה עם זה, אבל לשים שלטים במקומות מסוימים, את יכולה לשים את זה ביישובים נוצריים, אין עם זה בעיה, אבל יש מקומות - - -

תמר זנדברג: ביישוב המוסלמי זה בזבוז כסף, אתה אומר.

ג'מאל זחאלקה: כן.

קריאה: העניין העיקרי, לחפש מה מתאים יותר.

ג'מאל זחאלקה: ברדיו זה בסדר, מעבירים את המסר דרך הרדיו.

סאלח בוקאעי: אפילו תכנית המניעה שאנחנו מבצעים בשטח, היא צריכה להיות מותאמת תרבות.

סאלח בוקאעי: תכנית שאני מבצע בחיפה או בעכו, בעיר מעורבת, אני לא יכול להעביר בח'ורה או ברהט.

קרן רוט איטח: נכון.

סאלח בוקאעי: לפעמים אנחנו מטעים את עצמנו.

סאלח בוקאעי: נושא אחר, מחקרים וסקרים.

סאלח בוקאעי: אין מספיק מחקרים בחברה הערבית שמעידים ונותנים מידע אמיתי על המצב באוכלוסייה הערבית של משתמשים בסמים ואלכוהול.

סאלח בוקאעי: המחקר האחרון התקיים ב-2013-14 באוניברסיטת חיפה, אנחנו ב-2018 ואין שום מחקרים.

סאלח בוקאעי: תודה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: בבקשה.

סמי אבו דולה: מה שרציתי להוסיף, מעבר למה שאמרו, שעדיין כל הפרויקטים, אנחנו ממשיכים, אמנם עברנו משרד והתאחדנו - - - אני אומר, יחד עם משרד החינוך, יחד עם המשטרה, אנחנו תופרים חליפה לכל יישוב בהתאם למיפוי שאנחנו עושים ולצרכים של היישוב.

סמי אבו דולה: דיברתם על עישון נרגילה, אם אני מגיע ליישוב לא יהודי ואני פוגש שם מנהיגים, ראש מועצה שהוא מעשן נרגילה, במקום שיאכוף את החוק ועד שעה עשר לסגור את הקיוסקים ולסגור - - - לצערי זה לא מתקיים ומשם זה מתחיל.

סמי אבו דולה: זה מה שיש לי להגיד.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: בבקשה.

הדס צציק: קוראים לי הדס, אני מנהלת היחידה לטיפול בהתמכרויות, שיקום ארצי, דיירי רחוב בעיריית לוד, באגף לשילוב חברתי.

הדס צציק: דיברתם בעיקר על נושא של מניעה והסברה, אני דווקא אביא את הקול שיש בשטח.

הדס צציק: לגייס מטופל להגיע לטיפול בתוך היחידה זו עבודה קשה, מורכבת ועד שהמטופל מגיע אלינו זה כבר איזה שהוא נס נורא נורא גדול.

הדס צציק: הקושי הגדול שאנחנו נתקלים בו זה בעצם הקול של המשפחה שלא מעודדת אותו להגיע לטיפול ויש צורך בלהסתיר, צורך בסודיות סביב הנושא של השימוש, הן בסמים והן באלכוהול וכן אפשר לראות שזה פחות נמצא, זה אפילו לא עלה כאן בשולחן, הנושא של המשפחות.

הדס צציק: זאת אומרת יש הסברה ומניעה לנוער, לצעירים, לילדים, אבל למשפחה, להורים של, אחים של, יש פחות דגש.

הדס צציק: אני מביאה את הקשיים הנורא נורא גדולים שיש בשטח.

הדס צציק: עד שמטופל מגיע אלינו ואנחנו רוצים לשלוח אותו לקהילה, לשלוח אותו למסגרת סגורה, המשפחה באה ואומרת 'לא, בוא תתחתן', 'תעבור דירה, זה יהיה לך הפתרון' ואז אנחנו נתקלים בעצם באיזה שהוא מבוי סתום נורא נורא קשה.

הדס צציק: אם היה זמן, נמצא פה מאזן שהוא המדריך בתוך היחידה שהיה יכול להביא את זה אפילו בהרחבה, אבל אני חושבת שיש מקום נורא גדול להעלות את הנושא של המשפחות ולתת שם דגש להסברה וזה יהיה חלק מהסברה, מניעה.

תמר זנדברג: בבקשה, מאזן.

מאזן חמאדה: כמו שאמרה הדס, לי קוראים מאזן, אני מכור נקי, אני מלוד, אני גר בשכונת הרכבת, אני נקי 19 שנה ושבעה חודשים.

מאזן חמאדה: אני עובד ביחידה לטיפול בהתמכרויות - - -

יהודה גליק: קודם כל כל הכבוד לך.

מאזן חמאדה: תודה.

אליהו יצחק: רק להיום.

מאזן חמאדה: כן, רק להיום.

מאזן חמאדה: הכול רק להיום.

מאזן חמאדה: כמו שאמרה הדס, קל לגייס מטופלים, אבל קשה מאוד שיתמידו בדרך הטיפול בהתמדה, כי מכור נשאר לכל החיים וכאילו אחרי חודש ימים כבר המשפחה שלו דורשת ממנו שיילך לעבוד, 'הנה אתה בסדר', 'אתה גבר, אתה מסוגל', לא מאמינים בטיפול בכלל כאילו, זה לא בנוי לנו, חוץ מזה שהמשפחה לא משתפת פעולה.

מאזן חמאדה: זה הקושי.

מאזן חמאדה: גם רציתי להוסיף עוד משהו, הכול מתחיל מהילדים.

מאזן חמאדה: אני זוכר בגיל שלי שהיו נוגעים בנו, היו עושים איתנו כל מיני דברים, היום לילד בגיל ארבע, חמש שנים, אני בתור סבא או אבא, הילד אומר 'זה הגוף שלי, אף אחד לא ייגע לי בגוף'.

מאזן חמאדה: פעם ההסבר הזה וההסברה לילדים, זה לא היה.

מאזן חמאדה: אז זה הכוונה שלי, להתחיל מהנערים.

מאזן חמאדה: כמו שאמרו פה בקשר לנרגילות, המשפחה אומרת 'שהבן שלי יעשן בבית ושלא יעשן ברחוב נרגילה', כאילו זה מותר.

מאזן חמאדה: תודה.

עפרה אוסטין שיפריס: שמי עפרה אוסטין, אני נציגת המחלקה לטיפול בהתמכרויות במשרד הבריאות.

עפרה אוסטין שיפריס: אני אשמח, מכיוון שאתה מחובר אם תוכל לחזור לסרטון של ה - - -

תמר זנדברג: לא, לא, לא.

עפרה אוסטין שיפריס: אין בכלל זמן?

תמר זנדברג: ממש לא.

עפרה אוסטין שיפריס: אז אני שמחה גם לבשר על הרבה התפתחויות בשנה האחרונה, אחת מהן זה באמת פתיחת עמוד פייסבוק בשפה הערבית שיש שם סרטוני הסברה על ידי כל מיני גורמים, גם לנוער, גם למבוגרים, על מניעת השימוש ועל פנייה לטיפול ולגמילה במקרה הצורך.

תמר זנדברג: באיזה נושאים?

עפרה אוסטין שיפריס: באופן כללי, של עישון בנרגילות.

עפרה אוסטין שיפריס: אני שמחה שנמצאים כאן נציגי לוד מכיוון שבשנה האחרונה פעלנו יחד עם הרשות הלאומית לפתיחת מרפאה לטיפול תרופתי ממושך בעיר לוד וכבר יש לנו גורם מממן שאנחנו נמצאים איתו בקשר ואני מקווה שנוכל בשנה הבאה לספר לכם על פתיחת אותה מרפאה.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: משפט אחרון ואני מסכמת.

אליהו יצחק: שמי יצחק אליהו, פעיל חברתי.

אליהו יצחק: אחת הפעילויות שלי זה בתחום ההתמכרויות, כבוגר קהילת רטורנו, ואם כבר, החבר שם יודע, אז נכון להיום תשע שנים, שלושה חודשים ושלושה יום ללא אלכוהול וחמש שנים וחצי ושלושה יום ללא סיגריות, ואת הסיגריות הפסקתי ביום אחד רק להיום.

אליהו יצחק: אני רוצה לשאול את החבר'ה של המגזר הערבי, אחינו היקרים, בהתמכרות קוראים לזה 'רק להיום, אחינו', האם במגזר הערבי אין סיירת הורים כמו שאני הקמתי לפני עשר שנים בפסגת זאב?

אליהו יצחק: או כמו החבר הזה שאומר, אסור לעשן בכלל ואסור לשתות, אז גם את זה סיירת הורים ימנעו.

אליהו יצחק: דבר שני, אני יושב עם חברים ערבים נקיים, והם בעצמם אומרים לי 'אם לא ייכנסו למגזר הזה ויעקרו את זה מהשורש', לצערי הרב אני רואה חברים מהמגזר, הרבה באים מבית חנינה או ממזרח ירושלים או מכמה מקומות, הם אומרים 'בפסגת זאב המשפחות לא יראו אותנו', יש להם שם גן והם משתמשים בחומר הזה.

אליהו יצחק: אני בתור אחד שהוא מכור נקי כבר תקופה, אני לא פוחד משום אמצעי, אצלי אין הבדל בין דת, גזע ומין, בתפקיד שלי כמכור נקי, אני פונה לאותו צלם אלוהים ומדבר איתו מה המשמעות והסכנות שהוא יכול ליפול בהן לגמרי.

אליהו יצחק: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: טוב, תודה רבה, אני רוצה לסכם את הדיון.

תמר זנדברג: אני רוצה להודות לכולם, ליוזמי היום הזה, לכל המשתתפות והמשתתפים.

תמר זנדברג: אני חושבת שהיום הזה הפך להיות איזה שהיא נקודת ציון שנתית למצב בחברה הערבית ובאמת אנחנו הקדשנו הרבה מאוד לקמפיינים כל שנה, לקמפיינים שאתם הצגתם.

תמר זנדברג: ככיוונים לשנה הבאה אני רוצה לבקש שני דברים, ברשותכם, שעלו כאן, האחד זה קמפיינים לנשים, שמכוונים לנשים ולא רק מדברים את השפה הגברית של '

תמר זנדברג: גבר מי שלא מעשן' וכל הדברים האלה, שאני מבינה מכם שזה אפקטיבי מאוד, אבל שמענו כאן גם שהנתונים מראים על עלייה בנשים.

תמר זנדברג: גם תמיד, מניסיון אני אומרת, לתופעות אצל הנשים יש נטייה שהן טיפה יותר חבויות ומתגלות באיחור, כך שאם יש עלייה בעישון ואולי אפילו בהתמכרויות ושתייה של נשים, מטבע הדברים אנחנו פחות נגלה את זה.

תמר זנדברג: נשים יותר שומרות ונמצאות יותר במרחבים הפרטיים, פחות מחצינות את התופעות ולכן צריך להשקיע יותר כדי לגלות את התופעות, זה לא אומר שהן לא קיימות.

פאתן ג'טאס: בעישון נרגילה יש עלייה, אם לא יותר אפילו.

תמר זנדברג: אז אנחנו מאוד נשמח לראות גם קמפיין שפונה לנשים.

תמר זנדברג: זה דבר ראשון.

תמר זנדברג: דבר שני, אני רוצה לבקש ממשרד החינוך והמשרד לבטחון פנים, גם בנושא של עישון וסמים ושתיית אלכוהול, משהו שבאמת מכוון לגיל הרך.

תמר זנדברג: אם תוכלו לקחת את זה לתשומת לבכם באיזה שהוא סוג של, אני לא יודעת, שולחן עגול, איזה שהיא עבודת מטה לשנה הקרובה כדי שלפעם הבאה תוכלו להציג, כי אני חושבת שנקודה חשובה שעלתה כאן זה איך הילדים מחנכים את ההורים.

תמר זנדברג: שמענו את זה כאן בהרבה מקומות.

תמר זנדברג: זה דבר שני.

תמר זנדברג: הדבר השלישי שעלה כאן בסוף הדיון זה הנושא של התמכרויות.

תמר זנדברג: את היום הזה בשנים האחרונות אנחנו ייחדנו לנושא של קמפיין והסברה נגד עישון, נגד שתיית אלכוהול, נגד סמים, אבל הנושא של טיפול בהתמכרויות, הוועדה סיירה, למיטב זיכרוני, פעם אחת בכפר טיפולי בטמרה - - -

אליהו יצחק: זה רטורנו.

תמר זנדברג: לא, רטורנו, בטמרה.

תמר זנדברג: אני חושבת שלאורך הזמן, בין אם במהלך השנה או ביום הבא, אני לא יודעת, אנחנו נראה איך נארגן את זה, תלוי, גם עכשיו הכנסת יוצאת לפגרה ואחר כך מי יודע אם נחזור, אבל שיהיה לנו - - -

יהודה גליק: נחזור, נחזור.

תמר זנדברג: שיהיה לנו על סדר יומה של הוועדה כוונה לעסוק באופן ספציפי בנושא של התמכרויות וטיפול בהתמכרויות בחברה הערבית על מאפייניה הייחודיים ואז נוכל להרחיב יותר בסוגיה.

תמר זנדברג: אני שוב מודה לכולם, תודה לחברי הכנסת, הישיבה נעולה.