הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בהצעת חוק יסוד: ישראל - מדינת הלאום של העם היהודי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 15, 2018-07-10 10:00

אמיר אוחנה: בוקר טוב, אנחנו מבקשים להתחיל גם אם זה בלי שידור.

אמיר אוחנה: בוקר טוב לכולם.

אמיר אוחנה: אני קודם כול רוצה להתנצל על השעה.

אמיר אוחנה: חלק מהחברים כאן חזרו מאוחר מאוד מאוד בבוקר - -

דב חנין: לא, זה גם מוקדם מאוד, מוקדם בבוקר.

אמיר אוחנה: - - מהדיון במליאה, לכן בכל זאת עיכבנו בשעה את הדיון שהיה אמור להתחיל בתשע, עיכבנו אותו לעשר, והוא גם מתעכב עוד רבע שעה מעבר לעשר.

קריאה: - - -

אמיר אוחנה: הם בדרך, שיצטרפו אלינו, מאה אחוז.

אמיר אוחנה: כמובן שהיום נסיים להקריא את חוק-יסוד: הלאום.

אמיר אוחנה: לאחר מכן נודיע על מועד להסתייגויות, ונדון גם בהן כמובן.

אמיר אוחנה: יפתחו את הדיון אחרי דבריי היועץ המשפטי של הכנסת ונציג היועץ המשפטי לממשלה; לאחר מכן היועץ המשפטי של הוועדה יקריא את החוק, וכל אחד כמובן יתייחס לנושא שהוא רוצה להתייחס ולמה שקרוב לליבו.

אמיר אוחנה: אבל אחרי שהורדנו מהחוק הזה את ההכפפה הדמוקרטית ליהודית, ואחרי שהורדתי מהחוק הזה את המשפט העברי, אז מה שנשאר לרשום - - -

ציפי לבני: ואחרי שהורדת את השוויון שקיים במדינת ישראל.

יוסף ג'בארין: והורדת את הנגישות.

דב חנין: מה שנשאר להוריד זה רק את האפרטהייד.

דב חנין: תורידו את האפרטהייד, יהיה טוב.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: חבר הכנסת דב חנין, זה יהיה דיון סוער.

דב חנין: אוקיי.

אמיר אוחנה: אבל אנחנו צריכים לנהל אותו, ולכן אני גם לא אמנע מלקרוא קריאות ראשונות, שניות ושלישיות, וגם להוציא חברים ככל שיהיה צורך.

אמיר אוחנה: אז אני מבקש מכם.

אמיר אוחנה: אז הביקורת שעכשיו יש על החוק היא בעיקר סביב סעיף 7(ב), וקראתי את מכתבו של הנשיא.

יוסף ג'בארין: איך אתה קובע שזה סעיף 7(ב)?

יוסף ג'בארין: גם סעיף השפה, גם - - -

אמיר אוחנה: בוודאי, יש סעיפים רבים נוספים, אבל זאת עיקר המחלוקת כרגע, לפחות אם נאמר כך - -

יוסף ג'בארין: נו, זאת מחלוקת בתוך הקואליציה.

אמיר אוחנה: - - במכתבו של הנשיא, ואנחנו מכבדים את הנשיא, ואנחנו מכבדים גם את היועץ המשפטי של הכנסת שיאמר את דבריו, ונציג היועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: אני רוצה לומר מילה.

דב חנין: מכבדים, זאת הכוונה לא מתכוונים להקשיב.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת דב חנין.

אמיר אוחנה: ואני רוצה לומר מילה על צביעות.

אמיר אוחנה: למה צביעות?

אמיר אוחנה: משום שכשאני קורא את מכתבו של הנשיא, אני לא יודע אם להאזין לנשיא ריבלין או לפוליטיקאי ריבלין.

ציפי לבני: לא, לא, לא, הבמה הזאת לא כדי לתקוף את הנשיא.

רויטל סויד: תתבייש לך.

רויטל סויד: תתבייש לך לדבר ככה על הנשיא ריבלין.

קריאות: - - -

פנינה תמנו: - - - להגן על מדינת ישראל.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני, קריאה ראשונה; חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, קריאה ראשונה.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: משום שכשאני קורא את מכתבו, ואני נזכר שב-18 ביולי 2007 - -

ציפי לבני: לא, לא, הבמה הזאת לא ניתנת לך לתקוף את הנשיא, תדבר עניינית.

אמיר אוחנה: - - שלשום – לבני, קריאה שנייה.

רויטל סויד: אנחנו לא ניתן לך לתקוף את הנשיא.

אלעזר שטרן: תשכח, תשכח, תראה איזה זיכרון - - -

ג'מאל זחאלקה: דבר לעניין, מה יש לך?

דב חנין: מה הבעיה?

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: אם הנשיא - -

פנינה תמנו: נשיא מדינת ישראל מחויב, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: - - מכניס את ידיו לפוליטיקה, אז - - - If you can't

פנינה תמנו: זאת לא פוליטיקה, זה צביונה של מדינת ישראל.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, קריאה ראשונה.

פנינה תמנו: מה, קשה לך לשמוע אותי?

ציפי לבני: גם הנשיא לא יוכל להתקבל ליישוב שאמיר אוחנה גר בו, כנראה.

אמיר אוחנה: רויטל סויד, קריאה ראשונה.

רויטל סויד: מה פעם ראשונה?

ג'מאל זחאלקה: אתה עושה טרור.

ג'מאל זחאלקה: זה טרור מה שאתה עושה.

אמיר אוחנה: חברים, אני רוצה לספר לכם - - -

רויטל סויד: בוא תתמודד עם ההצעה, תתמודד עם חוות הדעת של היועץ המשפט איל ינון.

אמיר אוחנה: אני מתמודד.

אמיר אוחנה: אני אתמודד עם הכול.

רויטל סויד: אל תלך ותכפיש את הנשיא ריבלין פה.

ציפי לבני: הנשיא לא יוכל לגור ביישוב - - -

אמיר אוחנה: חברת הכנסת רויטל סויד, קריאה שנייה.

יוסף ג'בארין: אבל אתה מאשים את היועץ המשפטי, זו אותה עמדה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, קריאה ראשונה.

אמיר אוחנה: אתה מאשים את היועץ המשפטי בצביעות, הרי זו אותה עמדה.

פנינה תמנו: אנחנו נלחמים על צביונה של מדינת ישראל, אין - - -

יוסף ג'בארין: אבל זו אותה עמדה.

אמיר אוחנה: ואני לא אהסס להוציא, אני אומר לכם.

יוסף ג'בארין: הרי זו אותה עמדה.

דב חנין: אתה רוצה להישאר לבד, אמיר?

אמיר אוחנה: אני לא רוצה להישאר לבד, אבל אם לא תיתנו לי לנהל את הדיון, אז אני אעשה אותו גם אם אני אשאר לבד.

פנינה תמנו: לא ימין ולא שמאל ולא מרכז, נלחמים על צביונה של מדינת ישראל.

רויטל סויד: תתמודד עם חוות הדעת המשפטית, אל תכפיש את הנשיא.

אמיר אוחנה: אבל אתה יודע מה, לא אשאר לבד.

דב חנין: זה הכול, קריאת ביניים.

אמיר אוחנה: שימו לב, ב-18 ביולי 2007 עברה בקריאה טרומית בכנסת בתמיכת הקואליציה, אני רוצה להזכיר, הקואליציה של קדימה, ציפי לבני - -

תמר זנדברג: מה אתה עכשיו סוגר חשבונות?

תמר זנדברג: לא הבנתי, מה זה קשור ל-2007?

אמיר אוחנה: - - חברה בכירה בקואליציה - -

רויטל סויד: אנחנו לא בסניף מרכז הליכוד, אל תסגור חשבונות עם ריבלין.

אמיר אוחנה: - - הצעת חוק – תמר זנדברג, קריאה ראשונה.

אמיר אוחנה: אתה מנהל לי את הקריאות, אסף?

אסף פרידמן: כן.

אמיר אוחנה: תודה.

תמר זנדברג: בשביל הפנקסנות הזו אתה הולך להעביר חוק-יסוד.

תמר זנדברג: תתבייש.

אמיר אוחנה: עברה בתמיכת הקואליציה הצעת חוק הקובעת כי אדמות קק"ל יוקצו ליהודים בלבד.

ציפי לבני: מדינת ישראל תהיה פתוחה - -

אמיר אוחנה: ההצעה מיועדת לעקוף את פסק דין קעדאן.

אמיר אוחנה: עכשיו, מילא - - -

ציפי לבני: - - לעלייה יהודית ותשקוד על פיתוח הארץ - -

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני, את בקריאה שנייה, אני רוצה להזכיר לך.

ציפי לבני: - - לטובת כל תושביה.

ציפי לבני: פיתוח הארץ לטובת כל תושביה.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני, קריאה שלישית.

אמיר אוחנה: אני מבקש להוציא את חברת הכנסת לבני.

אמיר אוחנה: תודה.

ציפי לבני: לא יוצאת.

אמיר אוחנה: לא יוצאת.

אמיר אוחנה: תצאי.

אחמד טיבי: אדוני, אני פה חמש דקות, לא הייתה אף קריאה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת טיבי.

פנינה תמנו: למה?

פנינה תמנו: למה להוציא?

פנינה תמנו: למה עוד הפעם הוצאה כזאת מהירה?

אמיר אוחנה: חבר הכנסת טיבי, קריאה ראשונה.

אמיר אוחנה: חבל שאת יוצאת, אבל את לא תפריעי.

ציפי לבני: לא יוצאת.

אמיר אוחנה: את לא תפריעי.

ציפי לבני: לא יוצאת.

ציפי לבני: בכוח אם אתם רוצים.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני, לצאת החוצה.

אמיר אוחנה: תודה.

ציפי לבני: על קריאת מגילת העצמאות אתה מוציא אותי מהדיון?

רויטל סויד: תתבייש לך.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: לצאת החוצה.

ציפי לבני: על קריאת מגילת העצמאות.

אמיר אוחנה: לצאת החוצה.

ציפי לבני: על קריאת מגילת העצמאות?

אמיר אוחנה: לצאת החוצה.

אמיר אוחנה: תודה.

ציפי לבני: ממשלה גזענית.

אמיר אוחנה: ציפי לבני הייתה חברה בכירה בקדימה אז - -

ציפי לבני: ממשלה שמפרקת את המדינה.

אמיר אוחנה: - - אבל בכל זאת החוק עבר בתמיכת - -

ציפי לבני: ממשלה שמוחקת את מגילת העצמאות.

ציפי לבני: (חברת הכנסת ציפי לבני יוצאת מאולם הוועדה.

ציפי לבני: )

אמיר אוחנה: - - קדימה.

אמיר אוחנה: עכשיו, מילא חברים בקואליציה שהצביעו בעד, ואתם יודעים, משמעת קואליציונית וזה, אבל שימו לב לחבר באופוזיציה שהצביע בעד, החבר רובי ריבלין.

אמיר אוחנה: אז אני לא יודע למי להאזין, לנשיא ריבלין או לפוליטיקאי ריבלין.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש - -

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: אם יש בכלל הבדל בין השניים.

פנינה תמנו: - - נלחמים על צביונה של מדינת ישראל.

רויטל סויד: אנחנו לא במרכז הליכוד עכשיו.

פנינה תמנו: אפשר להגיד משהו?

אמיר אוחנה: לא עכשיו.

אמיר אוחנה: כשתינתן לך זכות הדיבור, ותינתן לך.

ג'מאל זחאלקה: אפשר הערה לסדר?

אמיר אוחנה: מה ההערה לסדר?

ג'מאל זחאלקה: ההערה לסדר שאני מבקש מכבודו לנהל את הישיבה עם מינימום, אפילו מראית עין - - -

אמיר אוחנה: עם מינימום הפרעות.

ג'מאל זחאלקה: אם נשמיע, הכול בסדר.

אמיר אוחנה: נכון?

ג'מאל זחאלקה: של ממלכתיות, של מתן כבוד לאופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': היום להיות ממלכתי זה להיות שמאלני - - -

אמיר אוחנה: כן.

ג'מאל זחאלקה: לאפשר לאופוזיציה להתבטא.

פנינה תמנו: לא, להיות ממלכתי זה אומר שאתה לא תפלה אחרים, ואתה לא תראה אותם סובלים ותשתוק וגם תעגן את זה בסעיף.

תמר זנדברג: זה גזענות - - -

פנינה תמנו: ככה זה, אה, של פריבילגים.

אמיר אוחנה: אנחנו חוזרים לדיון.

פנינה תמנו: תפלו, תמשיכו להפלות, בואו נראה מה יצא מהיהדות.

ג'מאל זחאלקה: תקנון הכנסת קובע שיושב-ראש הוועדה צריך לנהל את הישיבות ביושר למען הסדר-הטוב.

אמיר אוחנה: אני מנהל אותן בשיא היושר.

ג'מאל זחאלקה: ולאפשר לכולם, ולא להפוך את זה לבמה שאתה התחלת להתבטא, לתקוף אנשים.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: לתקוף את כל העולם.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת זחאלקה, מי שיבקש - - -

ג'מאל זחאלקה: יש מראית עין, יש מינימום.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש באמת - -

אמיר אוחנה: חבר הכנסת זחאלקה, שמעתי אותך.

ג'מאל זחאלקה: - - כי הנושא חשוב, שאנחנו לא נדון כאן בצעקות.

ג'מאל זחאלקה: צריך לדון בעניין עצמו.

פנינה תמנו: נראה אם הוא יאפשר לנו.

אמיר אוחנה: אתה רוצה להגיע לקריאה?

אמיר אוחנה: אישרתי לך הערה לסדר.

ג'מאל זחאלקה: תחסל חשבונות - - -

פנינה תמנו: אז תאפשר לנו לדבר.

אמיר אוחנה: שמענו אותך.

אמיר אוחנה: כל אחד יקבל את זכות הדיבור, וככל שתהיינה הערות ענייניות אז גם נשמע אותן.

אמיר אוחנה: אבל הדיון הזה יתנהל - - -

ג'מאל זחאלקה: אז תשמיע אתה, תהיה ענייני.

אמיר אוחנה: הדיון הזה יתנהל - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה לא ענייני, עם כל הכבוד.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא ענייני.

אמיר אוחנה: אף אחד, כולל אתה, חבר הכנסת זחאלקה, אף אחד לא יפוצץ את הדיון הזה.

אמיר אוחנה: לא יקרה.

ג'מאל זחאלקה: לא מפוצץ, אני מבקש דיון ענייני.

אמיר אוחנה: אני רוצה להזכיר לכם - - -

ג'מאל זחאלקה: ניהול ענייני של הישיבה.

ג'מאל זחאלקה: אתה מנהל את הישיבה בצורה לא עניינית.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת זחאלקה, אתה בקריאה ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: אתה מתחיל לתקוף את כל העולם.

אמיר אוחנה: אתה בקריאה ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: משתיק חברי כנסת.

ג'מאל זחאלקה: יש לנו זכות לדבר.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת זחאלקה, אתה בקריאה ראשונה, אתה אפילו לא שומע.

ג'מאל זחאלקה: ואפילו זכות לקריאת ביניים.

אמיר אוחנה: אני רוצה להזכיר לכם, חברים, שחמישה ימים אחרי שהעברנו את החוק הזה בקריאה ראשונה, כולל סעיף 7(ב), כותרת גדולה יצאה בעיתון "הארץ" על כך שבכפר ורדים ביטלו מכרזים, כי הזוכים היו יותר מדי, איך לומר?

אמיר אוחנה: ערבים.

אמיר אוחנה: טוב, אמרתי בטח כפר ורדים איזו התנחלות קיצונית בשומרון, וכו'.

תמר זנדברג: גרוע מאוד.

אמיר אוחנה: הלכתי לבדוק מה תוצאות הבחירות האחרונות לכנסת העשרים בכפר ורדים.

תמר זנדברג: אני לא מבינה דוגמה למה זה.

תמר זנדברג: מה זה הרשומון הזה?

אמיר אוחנה: אתם יודעים מה מצאתי, חברת הכנסת זנדברג?

אמיר אוחנה: ש-15% הצביעו למרצ - -

תמר זנדברג: אז רע מאוד.

תמר זנדברג: מה זה קשור?

אמיר אוחנה: - - עוד 15% ליש עתיד - -

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: - - וכמעט מחצית הצביעו למחנה הציוני.

פנינה תמנו: מה זה קשור?

פנינה תמנו: בוא נדון ערכית.

פנינה תמנו: אני מבקשת ממך, אדוני היושב-ראש, תפסיק להפוך את זה לפוליטי.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: חברים, כפר ורדים זה אתם.

תמר זנדברג: מה זה הדבר הזה?

אמיר אוחנה: זה לא הימין, זה לא הליכוד, זה את.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, זה דיון ערכי, זה דיון על צביונה של מדינת ישראל.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: עכשיו לסיום, ולפני שנעבור ליועצים המשפטיים, אני רוצה לומר משפט.

אמיר אוחנה: הבעתי את דעתי, ואני מביע אותה כאן, גם לי הסעיף הזה לא נוח, גם לי הסעיף הזה לא נשמע טוב.

אמיר אוחנה: אבל נשאלת השאלה האם הרעיון הציוני והיכולת שלנו, למשל, לייהד את הגליל, להקים יישובים יהודיים פסה מן העולם או שהיא עדיין קיימת?

אמיר אוחנה: האם אנחנו יכולים לעשות זאת?

אמיר אוחנה: האם הציונות - - -

קריאות: - - -

אלעזר שטרן: אוחנה, אתה גר בגליל או אני גר בגליל?

אלעזר שטרן: מי גר בגליל?

אמיר אוחנה: מה זה אומר?

אמיר אוחנה: שאתה יותר חכם?

אמיר אוחנה: מי שגר בגליל יותר חכם?

אלעזר שטרן: מי גר בגליל?

אלעזר שטרן: אתה או אני?

תמר זנדברג: תתבייש לך.

פנינה תמנו: האם סעיף כזה היה עובר במדינה בעולם והיהודים לא היו מזדעקים?

פנינה תמנו: אם סעיף כזה היה עובר במדינה אחרת בעולם כל היהודים היו מזדעקים.

אמיר אוחנה: אני אומר לכם שמי שטוען שהחוק הזה הוא גזעני, כמוהו כמי שטוען שהציונות היא גזענות, והיא איננה.

תמר זנדברג: תתבייש לך.

פנינה תמנו: איזו השוואה.

יוסף ג'בארין: זה ביטוי גזעני לציונות, אני אומר לך.

אמיר אוחנה: הציונות היא התשובה לגזענות.

פנינה תמנו: באמת?

יוסף ג'בארין: זה ביטוי גזעני.

פנינה תמנו: באמת?

פנינה תמנו: ציונות אומרת להדיר את האחר?

פנינה תמנו: תגיד לי, האם ציונות אומרת להדיר את מי שלהט"ב, את מי ששחור, את מי שלא דומה לך?

פנינה תמנו: אם כזה סעיף היה עובר בעולם - - -

אמיר אוחנה: פנינה תמנו שטה, את - -

פנינה תמנו: מה?

אמיר אוחנה: - - בקריאה.

אמיר אוחנה: באיזה קריאה את?

פנינה תמנו: שנייה.

אמיר אוחנה: שנייה.

אלעזר שטרן: זה לא בסדר.

בצלאל סמוטריץ': הנה, כתוב פה התיישבות - - -

אלעזר שטרן: הצבא בונה שכונות - - -

בצלאל סמוטריץ': הבעיה שיום אחרי זה הוא - - -

אלעזר שטרן: לא נכון, אתה שקרן, לא, לא בסדר.

אמיר אוחנה: חברים, אני שמעתי - - -

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, יש לי בקשה, ברשותך, יש פה יותר מדי רעש, אני לא יכול לשמוע אותך.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אחר כך אל תיבהל מהצעקות, אנחנו רוצים לשמוע אותך בניחותא.

איימן עודה: אמיר, האם זאת המולדת שלנו או לא?

איימן עודה: באמת, תשיב על השאלה הזאת.

איימן עודה: האם זו המולדת שלנו או לא?

איימן עודה: תשיב על השאלה הזאת, בבקשה.

פנינה תמנו: אמיר, אתה עורך דין, אתה מספיק חכם.

אמיר אוחנה: אתה מוכן לשבת?

איימן עודה: לא, אבל זו שאלה חשובה.

איימן עודה: הנה, ישבתי.

אמיר אוחנה: אני אשמע אותך.

איימן עודה: תשיב על השאלה הזאת.

אמיר אוחנה: אני אשמע אותך באריכות, אבל לא לפוצץ ולא להפריע בדיון.

איימן עודה: המולדת שלנו או לא?

איימן עודה: תשיב על השאלה הזו.

קריאות: - - -

איימן עודה: זו שאלה חשובה ביותר.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אמסלם, רצית להעיר.

דוד אמסלם: רציתי להעיר - - -

איימן עודה: ואז, האם זו המדינה שלנו או לא?

איימן עודה: אז תשיב על השאלה.

דב חנין: רגע, אם יש איזו הזדמנות להערות, גם אני רוצה.

אמיר אוחנה: אם אפשרתי לזחאלקה הערה לסדר, אני אאפשר גם לאמסלם הערה לסדר.

דב חנין: אני מבקש הערה לסדר.

דוד אמסלם: אני פשוט רוצה לשמוע אותך, ויש פה בריונות אלימה מילולית.

אמיר אוחנה: נכון, אתה צודק.

דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע אותך.

אמיר אוחנה: אתה צודק.

ג'מאל זחאלקה: השמיעה שלך סלקטיבית.

אמיר אוחנה: מייד נמשיך בהוצאת ח"כים שמפריעים לדיון.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא שמת לב לבריונות שלו?

ג'מאל זחאלקה: מעניין שלא שמת לב.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: אני אומר משפט אחרון.

ג'מאל זחאלקה: לא מותר ליושב-ראש להיות בריון.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: לא מותר לך.

אמיר אוחנה: אתה בקריאה שנייה.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר עם אמסלם.

אמיר אוחנה: אתה בקריאה שנייה.

אמיר אוחנה: תודה.

דוד אמסלם: רק על זכות דיבור תדבר.

אמיר אוחנה: עכשיו אני אומר משפט אחרון, ואנחנו עוברים ליועצים המשפטיים.

דב חנין: שאלה לסדר.

אמיר אוחנה: כן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, שאלה הכי חשובה, מתי הפריימריז בליכוד?

אמיר אוחנה: לפני הבחירות.

אמיר אוחנה: מתי הבחירות?

דב חנין: אתם יודעים.

קריאות: - - -

רויטל סויד: בקרוב מאוד.

איימן עודה: אמיר, אני מבקש הערה, בבקשה.

אמיר אוחנה: אגב, בליכוד לפחות יש פריימריז, מפלגה דמוקרטית.

איימן עודה: אמיר, אני מבקש הערה, בבקשה, אני צריך לצאת.

אמיר אוחנה: כן.

איימן עודה: אמיר, תשיב לי על השאלה הזו.

אמיר אוחנה: לא, אני לא משיב לשאלות.

אמיר אוחנה: סליחה, אני לא משיב לשאלות.

איימן עודה: האם זו המולדת שלנו או לא?

אמיר אוחנה: לא משיב לשאלות.

איימן עודה: אם כן, האם זו המדינה שלנו או לא?

אמיר אוחנה: זו לא הערה לסדר, תודה, חבר הכנסת עודה.

איימן עודה: האם זו המדינה שלנו או לא?

איימן עודה: תשיב לי על השאלה הפשוטה הזו.

אמיר אוחנה: אל תאלץ אותי לקרוא גם לך.

איימן עודה: שאלה פשוטה.

איימן עודה: אין תשובה.

אמיר אוחנה: הערה אחרונה, ואנחנו עוברים ליועצים המשפטיים.

אלעזר שטרן: גם לי יש הצעה לסדר.

אמיר אוחנה: הצעה אחרונה לסדר, חבר הכנסת שטרן, בבקשה.

אמיר אוחנה: וזו הצעה לסדר, באמת?

אלעזר שטרן: ממש.

אמיר אוחנה: בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך שבסדר הדברים בהתחלה תתנצל לפני נשיא המדינה.

אמיר אוחנה: לא.

אמיר אוחנה: אני דוחה את בקשתך, וזו לא הערה לסדר.

אלעזר שטרן: זאת הערה לסדר-היום.

אמיר אוחנה: אני דוחה את בקשתך.

אלעזר שטרן: שתפתח את סדר-היום בהתנצלות לפני נשיא המדינה.

אמיר אוחנה: דוחה את בקשתך.

אלעזר שטרן: טוב, בסדר.

אמיר אוחנה: שמעתי מחלק מהחברים כאן שיש הצעות שנותנות מענה טוב יותר לפסק דין קעדאן, ומצד שני הן פוגעניות פחות.

אמיר אוחנה: אז אני אומר, נשמע את כל ההצעות, ואנחנו בהחלט מוכנים לשקול ומוכנים בלב פתוח - -

יוסף ג'בארין: מה הבעיה עם קעדאן?

יוסף ג'בארין: לא הבנתי.

אמיר אוחנה: - - ובנפש חפצה לשמוע את התשובות.

יוסף ג'בארין: מה הבעיה עם פסק דין קעדאן?

יוסף ג'בארין: לא הבנתי.

אמיר אוחנה: רשות הדיבור עוברת - - -

יוסף ג'בארין: מה הבעיה עם פסק דין קעדאן?

אמיר אוחנה: עוד מעט נשמע.

יוסף ג'בארין: שקובע שוויון?

אמיר אוחנה: בוא לא נמצה את הדיון.

יוסף ג'בארין: לא, באמת, מה הבעיה עם קעדאן?

אמיר אוחנה: בוא לא נמצה את הדיון בדברי הפתיחה, אנחנו כאן לשעות ארוכות.

יוסף ג'בארין: שקובע שוויון בין יהודים לערבים?

יוסף ג'בארין: מה הבעיה?

אמיר אוחנה: אנחנו כאן לשעות ארוכות.

אמיר אוחנה: אגב, הנשיא ברק, שלא חשוד באיזה לאומניות יוצאת דופן, אמר שההחלטה בפסק דין קעדאן הייתה הקשה ביותר שהוא נתן.

אמיר אוחנה: כלומר, זה לא הטובים נגד הרעים, בני האור נגד בני החושך.

אמיר אוחנה: הוא כך אמר, אז כנראה שיש בזה משהו.

יוסף ג'בארין: ולכן אתה הופך אותה עכשיו?

אמיר אוחנה: אדוני היועץ - - -

יוסף ג'בארין: עכשיו אתה רוצה להפוך אותה?

אמיר אוחנה: סליחה, לפני היועץ המשפטי לכנסת ולממשלה ביקש חבר הכנסת ניסן סלומינסקי לומר משפט אחד, ולאחר מכן נעבור אליהם.

אמיר אוחנה: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שהיושב-ראש אמיר אמר שהוא יוציא את הנושא של משפט עברי מהחוק, אז רציתי להגיד שזה לא על דעתי, כי מבחינתי עדיין זה נמצא בפנים, ונראה איך זה יתגלגל.

ניסן סלומינסקי: אבל מבחינתי עדיין הוא נמצא בפנים.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: אדוני היועץ המשפטי לכנסת.

דוד אמסלם: אני הייתי מציע שאתה תגיש את זה כהסתייגות וכשיהיה לנו זמן, נרוויח זמן לגבי הנושא.

אמיר אוחנה: אוקיי.

אמיר אוחנה: אדוני היועץ המשפטי, הבמה שלך.

איל ינון: כבוד יושב-ראש הוועדה, חברי הוועדה הנכבדים, הצעת החוק, הצעת חוק-היסוד שעליה עמלה הוועדה בראשותך בחודשים האחרונים עוסקת בסוגיות - - -

אמיר אוחנה: אגב, זה בדיוק שנה מאז שהוקמה.

איל ינון: הצעת חוק-היסוד שעליה עמלה הוועדה בראשותך במהלך השנה האחרונה עוסקת בסוגיות הליבה של זהותה ואופייה של מדינת ישראל.

איל ינון: לא בכל יום ועדה של הכנסת זוכה לעסוק בסוגיות אלה, ואני רוצה לציין את הדיונים המשמעותיים, 12 דיונים במס', שנערכו לקראת הקריאה הראשונה.

איל ינון: במהלכה הופיעו בפני הוועדה מומחים שונים, ונשמעו דעות שונות, כראוי להליך של תיקון ושל חקיקת חוק-יסוד.

איל ינון: לאורך הדיונים בהצעת החוק הניח צוות הייעוץ המשפטי לוועדה בפני חברי הוועדה שורה של מסמכי הכנה המתייחסים לסעיפים השונים בהצעת החוק.

איל ינון: עתה, משקרבים אנו לישורת הסופית, ולפני אישורה של ההצעה לקריאה השנייה והשלישית, אני רואה לעצמי חובה כיועץ המשפטי לכנסת להדגיש בפניך ובפני חברי הוועדה, ובהמשך לאותם מסמכי הכנה, את הקשיים המשמעותיים המתעוררים בקשר לסעיף 7(ב) להצעה.

קובע כך: כאן המקום לציין כי לאורך השנים הכירה פסיקת בית המשפט העליון באפשרות של קהילות בעלות מאפיינים מיוחדים, על-פי צורכיהן ושאיפותיהן, לקיים התיישבות קהילתית נפרדת.

קובע כך: כך היה בהקצאת מקרקעין ברובע היהודי בירושלים ליהודים במסגרת שיקום הרובע לאחר מלחמת ששת הימים –בג"ץ בורקאן; כך גם היה ביחס להקצאת מקרקעין להקמת יישוב לבני שבט בדואי בנגב כחלק מהמגמה ליישב את האוכלוסייה הבדואית ביישובי קבע – בג"ץ אביטן; וכך גם לגבי הקצאת מקרקעין במסגרת הקמת עיר חדשה לאוכלוסייה החרדית – בג"ץ עם חופשי.

קובע כך: בפסק הדין בעניין קעדאן, שהוזכר כאן כבר, קבע בית המשפט כי מדיניות של הפרדה בהקצאת מקרקעין על בסיס דת או לאום בלבד היא פסולה, וכי אמות המידה להקצאה שכזאת צריכות להיות שוויוניות וענייניות בלבד.

קובע כך: עם זאת, בית המשפט קבע כי המדינה יכולה לאפשר התיישבות נפרדת לאוכלוסיות שונות באופן שלא יהיה בו כדי להפר את עקרון השוויון, כאשר הרצון לטיפול נפרד אך שווה בא מקרב קבוצות מיעוט המבקשות לשמור על תרבותן ואורח חייהן הייחודי - -

בצלאל סמוטריץ': בקיצור, לערבים בלבד.

בצלאל סמוטריץ': יישובים לערבים בלבד, יישובים ליהודים בלבד.

אמיר אוחנה: תודה, חבר הכנסת סמוטריץ.

אמיר אוחנה: לא להפריע, בבקשה.

פנינה תמנו: לאשכנזים ולמזרחים.

פנינה תמנו: נו, באמת, כאילו אתם לא מכירים את המצב הקיים.

אמיר אוחנה: תודה לכולם.

פנינה תמנו: המצב הקיים שמפלים פשוט כל מי שלא דומה.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת תמנו שטה, תודה.

פנינה תמנו: בבקשה.

איל ינון: - - והחפצות למנוע "התבוללות כפויה".

איל ינון: מאז אותו פסק דין, פסק דין קעדאן – שאכן הנשיא ברק הביא אותו כאחד מפסקי הדין החשובים והקשים שהוא נתן – עסקו מלומדים רבים - - -

ג'מאל זחאלקה: למה קשים?

ג'מאל זחאלקה: למה קשים?

אמיר אוחנה: זה לאהרון ברק, זה לא אליך.

איל ינון: עסקו מלומדים רבים בסוגיה הזאת, בזכות של קהילה לקיים התיישבות קהילתית נפרדת, ונחלקו הדעות.

איל ינון: אבל גם אותם מלומדים, כמו פרופ' יפה זילברשץ, וכמו פרופ' רות גביזון, שחלקו על פסק דין קעדאן, לא הסכימו שהתיישבות יכולה להיות התיישבות ליהודים בלבד כהגדרתה ככזו, וכי אין בהתחשבות בממד הזה של לעשות התיישבות קהילתית נפרדת כדי להצדיק הדרה מוחלטת על בסיס לאום.

איל ינון: ואני מפנה בחוות הדעת הכתובה שנמצאת בפניכם לציטוטים רחבים יותר מתוך המאמרים, גם של פרופ' זילברשץ וגם של פרופ' גביזון, שכפי שאני אומר, חלקו על הנשיא ברק בפסק דין קעדאן.

איל ינון: ואכן, בשנת 2011 כשחוקקה הכנסת את חוק ועדות קבלה היא צעדה בנתיב הזה.

איל ינון: חוק ועדות קבלה מאפשר ליישובים קהילתיים קטנים בנגב ובגליל להקים ועדות קבלה שיקבעו למי יוקצו מקרקעין ביישוב, תוך שהמחוקק קבע בחוק רשימה סגורה של טעמים המצדיקים סירוב לקבל מועמד ליישוב, ובהם "חוסר התאמה של המועמד למרקם החברתי-תרבותי של היישוב הקהילתי, שיש יסוד להניח כי יהיה בו כדי לפגוע במרקם זה".

איל ינון: עוד הודגש בחוק כי בבואה לשקול את הטעמים לסירוב "תיתן ועדת הקבלה את דעתה לגודל היישוב הקהילתי, לוויתקו, לחוסנו ולאופי האוכלוסייה בו".

איל ינון: לצד זאת, נכללה בחוק ועדות קבלה הוראה מפורשת האוסרת על אפליית מועמדים מטעמי "גזע, דת, מין, לאום, מוגבלות, מעמד אישי, גיל, הורות, נטייה מינית, ארץ מוצא, השקפה או השתייכות מפלגתית-פוליטית".

איל ינון: יצוין כי בית המשפט העליון דחה ברוב דעות עתירות שהוגשו נגד חוק ועדות קבלה, בנימוק כי נכון יהיה לבחון את חוקתיות החוק על בסיס הפעלתו במקרה ספציפי, ולא במישור העקרוני הכללי.

איל ינון: למיטב ידיעתנו, פסק הדין מאז שניתן בתי המשפט לא שבו ונדרשו לחוקתיותו של חוק ועדות קבלה.

איל ינון: בתמצית אומר כי הקושי המתעורר עם הסעיף המוצע בחוק-היסוד נובע מכך שבניגוד לאיזונים העדינים שנכללו בחוק ועדות קבלה, כמפורט לעיל, הסעיף המוצע מתיר הדרה גורפת של ציבורים שלמים במדינת ישראל רק בשל מאפיינים בזהותם שאינם ניתנים לשינוי, דוגמת דתם, לאומיותם, נטייתם המינית או ארץ מוצאם.

איל ינון: הדרה זו יכולה להיעשות בלא קשר לשאלה אם יש בקבלתם כדי לפגוע במרקם החברתי-תרבותי הייחודי של היישוב.

איל ינון: יתר על כן, הסעיף המוצע נבדל מיתר סעיפי חוק-היסוד, משום שהוא משליך באופן ישיר על מעמדו האישי של האזרח במדינה הנמנה על קבוצות מיעוט בחברה, ועל הזכויות המוקנות לו כפרט במדינה.

איל ינון: זאת, בשונה מיתר הסעיפים בהצעה, שמעניקים עדיפות ברמה הלאומית למאפיינים השונים המייחדים את הלאום היהודי – סמלים, ימי מנוחה, שפה וכיוצא באלה, אך אינם גורעים מזכותו של הפרט.

איל ינון: עוד יש לציין, כי בניגוד להסדרים אחרים שנכללים בהצעת החוק ושנדונו בישיבות הוועדה הקודמות, לא מצאנו מקבילה לסעיף המוצע, כגון סעיף 7(ב), באף חוקה בעולם.

יוסף ג'בארין: למה?

יוסף ג'בארין: איל, לגבי ביטול השפה הערבית ראית מקבילה לעולם?

יוסף ג'בארין: זו השאלה.

איל ינון: אני אחרי זה אענה לך.

איל ינון: כאן זו נקודה מאוד חשובה, אני מבקש את תשומת לבכם אליה.

איל ינון: אני מודע לטענה הגורסת כי היות שמדובר בחוק-יסוד הרי שהסעיף הנדון מוגן ואינו חשוף לביקורת חוקתית "רגילה".

איל ינון: ואולם, יש לזכור כי בשנים האחרונות העלה בית המשפט העליון במס' הזדמנויות את השאלה האם יש מקום לאמץ את דוקטרינת "התיקון החוקתי הלא חוקתי", שמאפשרת במקרי קיצון לפסול גם הוראות בחוק-יסוד.

בצלאל סמוטריץ': מהפכה שלטונית לגיטימית.

איל ינון: אף כי דוקטרינה זו טרם אומצה - - -

תמר זנדברג: הכול בשביל הגזענות שלכם, הכול.

תמר זנדברג: עיקרון השוויון, חוק-יסוד, הכול להכפיף מדינת - - - את הגזענות.

בצלאל סמוטריץ': מה זה עיקרון השוויון?

בצלאל סמוטריץ': - - - עיקרון השוויון?

אמיר אוחנה: תודה.

קריאות: - - -

פנינה תמנו: לא רק שלכם, מדינת ישראל נהייתה מדינה גזענית, מה אתם לא מבינים?

תמר זנדברג: עיקרון השוויון זה הבסיס האנושי שלנו, זה קודם - - -

אמיר אוחנה: חבר הכנסת סמוטריץ, זנדברג, פנינה תמנו שטה, תודה.

אמיר אוחנה: בבקשה.

תמר זנדברג: על מה אתה נאבק?

תמר זנדברג: על הזכות לאפליה?

איל ינון: אף כי דוקטרינה - - -

בצלאל סמוטריץ': על הזכות לשמר את החזון הציוני.

בצלאל סמוטריץ': החובה, לא זכות.

פנינה תמנו: צביעות.

תמר זנדברג: הציונות?

תמר זנדברג: אתה מעוות את הציונות, אתה לא מייצג את הציונות.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג.

אמיר אוחנה: באיזו קריאה היא?

אמיר אוחנה: תודה.

איל ינון: אף כי דוקטרינה זו, דוקטרינת התיקון החוקתי הלא חוקתי טרם אומצה על-ידי בית המשפט, איני יכול להוציא מכלל אפשרות כי סעיף מסוג זה, המעורר קשיים משמעותיים ביחס לעקרונות היסוד של השיטה, יוביל לאימוץ הדוקטרינה ולהתערבות שיפוטית בסעיף.

בצלאל סמוטריץ': נתקן את חוק - - -

איל ינון: סיכומם של דברים, אכן, הערך של התיישבות יהודית בארץ ישראל ליווה את התנועה הציונית מראשיתה, והיה לחלק מן האתוס המכונן של הקמתה ופיתוחה של מדינת ישראל.

איל ינון: ואולם, ברור כי מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית מחויבת לאזן בין ערך חשוב זה ובין ערכים של שוויון, ושמירה על זכויותיהם של בני קבוצות מיעוט שונות בחברה הישראלית.

איל ינון: אני סבור כי הנוסח המוצע בסעיף 7(ב) להצעת החוק חורג בצורה משמעותית מן האיזונים העדינים הנדרשים בהקשר זה.

איל ינון: הסעיף עלול להכתים את חוק-היסוד החשוב, המבקש לעגן ברמה החוקתית לראשונה בצורה מפורטת את זהותה ואופיה של המדינה כמדינת לאום של העם היהודי, ואף עלול להביא להתערבות שיפוטית תקדימית בחקיקת יסוד של הכנסת.

פנינה תמנו: נכון.

איל ינון: לאור כל האמור לעיל, אנחנו ממליצים לחברי הוועדה שלא לאשר את הסעיף בנוסח המוצע.

איל ינון: אנו מציעים לשקול אימוץ נוסחים חלופיים המתירים הקמת התיישבות קהילתית נפרדת בעלת ייחוד חברתי-תרבותי, אך כזו שלא ניתן יהיה להדיר ממנה בצורה גורפת אזרחים על בסיס לאומיותם, דתיותם, נטייתם המינית או מאפיין אחר, ככל שאין בקבלתם כדי לפגוע במרקם החברתי-תרבותי של היישוב.

איל ינון: עד כאן.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: אני אאפשר מס' שאלות, אבל לפני זה אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי.

דב חנין: הערות.

אמיר אוחנה: הערות, מה שתרצו.

אמיר אוחנה: אני חושב, עם כל הכבוד לאדוני, שהוא מנסה ללכת עם ולהרגיש בלי.

אמיר אוחנה: אני לא כל כך מבין מה המשמעות של כן הערך של התיישבות יהודית ולעשות זאת, אבל בלי להדיר ערבים.

איל ינון: אני אסביר.

אמיר אוחנה: אולי אדוני ינסה לפשט ולהסביר.

איל ינון: אני אפשט.

אמיר אוחנה: האם מותר לנו לייהד את הגליל?

איל ינון: כן.

אמיר אוחנה: מותר להקים או אסור?

אמיר אוחנה: מה דעתו של אדוני?

איל ינון: אני אתייחס לזה.

איל ינון: ואגב, אני אמרתי את הדברים האלה גם בהרכב המורחב, ייצגתי את הכנסת בהרכב המורחב שדן בחוקתיות חוק ועדות קבלה.

איל ינון: נוצר הרושם בעקבות פסק דין קעדאן שלמשל הסיסמה שגייסה רבים וטובים, חבר הכנסת שטרן היה ממקימי, נדמה לי, היישוב הושעיה בגליל, גייסה רבים וטובים לייהוד הגליל.

איל ינון: הייתה סיסמה כזאת, צריך לייהד את הגליל.

איל ינון: האם היא סיסמה פסולה או לא?

איל ינון: עמדתי שלי היא שהסיסמה הזאת אינה פסולה.

איל ינון: ייהוד הגליל אינו דבר פסול כל עוד משמעותו והפרשנות שנותנים לו איננה הדרה גורפת ומוחלטת של בני מיעוטים אחרים במדינה.

איל ינון: אתה יכול לעודד התיישבות בגליל, זה לא אומר שאתה לא תקים שום יישוב ערבי, שום יישוב דרוזי, שום יישוב צ'רקסי.

בצלאל סמוטריץ': אבל, איל, מי אמר את זה בחוק?

איל ינון: אבל זה לא אומר - - -

בצלאל סמוטריץ': צריך לבנות בנצרת.

אמיר אוחנה: אבל בנפרד, זה מה - - -

איל ינון: לא, רגע.

איל ינון: זה לא אומר - - -

בצלאל סמוטריץ': צריך לבנות בנצרת - - -

פנינה תמנו: זה מה שהוא אומר לך, שזה בדיוק מה שנעשה בחוק.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה יכול לעשות מכרז יהודי בנצרת עילית, כי אחרת נצרת עילית תיפול, וזה - - -

איל ינון: זה לא אומר - - -

יוסף ג'בארין: תיפול?

יוסף ג'בארין: איזה - - -

דב חנין: תיפול?

יוסף ג'בארין: תיפול לידי ערבים.

דב חנין: מה זה תיפול נצרת עילית?

דב חנין: יש אויב פה?

בצלאל סמוטריץ': מי דיבר על להדיר?

בצלאל סמוטריץ': הסעיף הזה דיבר על להדיר?

דב חנין: מה זה תיפול נצרת עילית?

בצלאל סמוטריץ': הוא אמר שלא בונים פה לערבים?

דב חנין: יש אויב?

דב חנין: אזרחים במדינה הם האויב?

איל ינון: זה לא אומר - - -

בצלאל סמוטריץ': נבנה גם לערבים.

דב חנין: אזרחים במדינה הם האויב?

דב חנין: מה זה נצרת עילית תיפול?

בצלאל סמוטריץ': אדוני, אל תטמון את הראש שלך בחול כמו בת יענה, יש מאבק לאומני – סליחה, לאומי.

איל ינון: ייהוד הגליל - - -

דב חנין: נצרת עילית תיפול - - -

יוסף ג'בארין: אתה יוצר את המאבק, אתה יוצר את המאבק הזה בגזענות שלך.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: חברים, אני רוצה לשמוע את התשובה.

יוסף ג'בארין: אי-אפשר להגיד שנצרת עילית תיפול בגלל שיש בה אזרחים ערבים.

אמיר אוחנה: אני רוצה לשמוע את התשובה של היועץ המשפטי.

יוסף ג'בארין: זאת בושה וחרפה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב-הראש, אבל יש כאן עיוות של החוק.

בצלאל סמוטריץ': מה, מישהו טוען בחוק הזה שלא בונים לערבים בכלל?

בצלאל סמוטריץ': מי דיבר על זה?

אמיר אוחנה: אני רוצה לשמוע את התשובה.

אמיר אוחנה: שאלתי שאלה.

אמיר אוחנה: כלומר, עד הקמת יישובים יהודים זה בסדר כל עוד אתה מקים גם יישובים ערביים.

איל ינון: לא.

אמיר אוחנה: אז אני רוצה להבין.

איל ינון: לא, וכל עוד אתה לא חוסם באופן גורף קבלה של כל אדם שלא נמנה - - -

אמיר אוחנה: אז מה זה יישוב יהודי?

אמיר אוחנה: אתה מדבר על הקמת יישוב יהודי, אז מה המשמעות של זה?

איל ינון: יישוב יהודי יכול - - -

תמר זנדברג: יש 256 יישובים במדינה, רובם הגדול יהודים, מה חסר לכם?

אמיר אוחנה: אני רוצה להבין את היועץ המשפטי.

בצלאל סמוטריץ': חסר לי כרמיאל, נצרת עילית, חסרים לי יישובים בגליל שאני יכול לעודד לשם - - - של יהודים.

איל ינון: רגע, רגע, אני אתן לך דוגמה שתקל עליך.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: חסר לך כרמיאל?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להביא 100,000 יהודים לגליל.

איל ינון: בצלאל, זה דיון חשוב.

תמר זנדברג: - - -

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג, אנחנו מבקשים להבין את היועץ המשפטי.

דוד אמסלם: אני לא מצליח לשמוע.

איל ינון: אני אתן לכם דוגמה, אנלוגיה.

איל ינון: כשאנחנו מדברים על זה שהמדינה שלנו, מדינת ישראל היא מדינה יהודית, האם זה אומר שאין בה מקום לבני מיעוטים אחרים?

איל ינון: לא.

אמיר אוחנה: ודאי שלא.

איל ינון: זה לא אומר.

איל ינון: יפה.

איל ינון: אותו דבר אני אומר.

תמר זנדברג: זה אתה אומר את זה.

איל ינון: כשאתה מדבר על התיישבות יהודית, כשאתה מדבר על יישוב יהודי, זה לא אומר - - -

תמר זנדברג: שנית כרמיאל לא תיפול.

איל ינון: זה לא אומר שאסור לך בשום אופן לאפשר לאדם שנמנה על האוכלוסייה הצ'רקסית או הדרוזית או הבדואית הערבית לגור שם.

איל ינון: זה לא הופך את היישוב, אם אתה מכניס לשם כמה משפחות שלא נמנות על הרוב היהודי, זה לא הופך את היישוב ליישוב לא יהודי.

בצלאל סמוטריץ': איל, אבל זה חוסר הכרת המציאות, זה לא כמה משפחות.

איל ינון: ככה כל מדינת ישראל מתנהלת.

בצלאל סמוטריץ': אם אני מוציא היום מכרז בנצרת עילית ל-3,000 יחידות דיור בהר יונה, ועכשיו - - -

איל ינון: יהיו שם כמה משפחות ערביות, מה יקרה?

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: רגע, רגע, סליחה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא כמה משפחות.

איל ינון: זה הופך את זה למקום מה?

בצלאל סמוטריץ': זה לא כמה משפחות, את רוב הציבור במכרז ייקחו ערבים מנצרת.

תמר זנדברג: אז מה?

בצלאל סמוטריץ': זה המצב העובדתי.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מבין - - -

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': אז היהודים - - - וזה אומר - - -

איל ינון: לא, אז החוק הזה נכנס - - -

אמיר אוחנה: חבר הכנסת סמוטריץ, אני מבקש שקט.

אמיר אוחנה: אני אקרא אותך לסדר.

אמיר אוחנה: תודה.

איל ינון: אז פה בדיוק נכנס - - -

בצלאל סמוטריץ': זה הכרת העובדות.

איל ינון: פה בדיוק נכנס האלמנט העדין יותר שנכנס בחוק ועדות קבלה, ושם - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, ועדות קבלה זה עד 400 משפחות.

איל ינון: רגע, בסדר.

אלעזר שטרן: זה בדיוק העניין.

איל ינון: רגע, בסדר, נכנס האלמנט - - -

פנינה תמנו: נכון, על רקע תרבותי.

פנינה תמנו: אבל מי מפרש את זה?

איל ינון: נכנס האלמנט של המאפיינים הייחודיים התרבותיים של המקום.

איל ינון: אתה כן מכיר בזה שמקום יכול שיהיה לו מאפיין ייחודי תרבותי.

איל ינון: אגב, לא רק על רקע של דת או לאום, זה יכול להיות על רקעים שונים גם בתוך החברה היהודית.

תמר זנדברג: לא מבינה, להיות יהודי זה מאפיין - - - תרבותי במדינת ישראל?

תמר זנדברג: תגידו, אתם לא מדברים בכלל באותה שפה.

תמר זנדברג: מה זה הדבר הזה?

איל ינון: לכן יש לגיטימציה להקים יישוב לחרדים בלבד.

איל ינון: מעבר לפסק דין קעדאן שקבע שלקבוצות מיעוט אתה יכול לאפשר, כי זה שונה מקבוצות הרוב.

דוד אמסלם: מה זה קבוצות מיעוט?

איל ינון: יש לזה לגיטימציה, אבל עדיין - - -

דוד אמסלם: 30% זה מיעוט?

אלעזר שטרן: אמיר, אני יכול לשאול שאלה?

אמיר אוחנה: לא, לא.

פנינה תמנו: לגיטימציה שהורסת את המדינה.

אלעזר שטרן: יש לי שאלה.

אמיר אוחנה: סליחה מכולם.

אמיר אוחנה: סליחה מכולם.

אלעזר שטרן: סמוטריץ שאל חמש שאלות.

קריאות: - - -

רויטל סויד: רגע, תיתנו לו להשלים.

איל ינון: הרצון ליצור סתירה מוחלטת בין המונח התיישבות יהודית, בין המונח של ייהוד הגליל לבין נגיד חוק ועדות קבלה או גישה מאוזנת ועדינה יותר לסוגיה הכול כך רגישה, שיש לה השלכות משפטיות ומעבר להשלכות משפטיות, זה דבר שהוא בעייתי ביותר.

איל ינון: אנחנו ממש שופכים את התינוק עם המים.

איל ינון: אנחנו גורמים למצב שבו בסך הכול מדינת ישראל הצליחה להתנהל בצורה יפה מאוד ולפתח את הארץ ולבנות מאות יישובים יהודיים בארץ ישראל במהלך 70 השנים האחרונות, ועוד לפני כן.

פנינה תמנו: עד שהם באים עם החוק הזה ומחרבים, וכל מה שאפשר.

איל ינון: מפני שבאמת היה איום דרמטי משמעותי על יהודיותה של מדינת ישראל בתחום ההתיישבות.

איל ינון: זה לא הפריע להקים מאות יישובים בגליל, בנגב ובמרכז הארץ, שהם יישובים יהודיים לכל דבר.

איל ינון: אבל החוק הזה משדר שאם אתה – אגב, לא רק אם אתה נמנה על האוכלוסייה הערבית, זה יכול להיות, כפי שכתבנו, מאפיינים אחרים שהם לא תלויים בבן אדם, במחשבה שלו, באידיאולוגיה שלו, הם בכלל - - -

דב חנין: יוצאי אתיופיה, מזרחיים.

איל ינון: בדיוק.

איל ינון: אתה מאשר דרך הסעיף הזה - - -

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, אבל זה לא יקרה, ואם זה יקרה - - -

פנינה תמנו: מה אתם מדברים?

פנינה תמנו: זה קורה היום.

קריאות: - - -

פנינה תמנו: מה זה לא יקרה?

פנינה תמנו: אז אתה גם מעגן את זה בחוק?

פנינה תמנו: זה קורה היום שיש הדרה - - -

דב חנין: - - - אתם גזעניים לא רק נגד ערבים.

פנינה תמנו: תמשיכו להתעלם, בטח.

פנינה תמנו: בושה וחרפה.

רויטל סויד: זה לא קרה, ואם קרה, אז מה קרה?

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, לפני שנעבור לשאלות ליועץ המשפטי לכנסת וליועץ המשפטי לממשלה, אנחנו נשמע את היועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: לאחר מכן שאלות.

רז נזרי: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: את נציג היועץ המשפטי לממשלה.

רויטל סויד: רז, שודרגת.

אמיר אוחנה: רז נזרי, בבקשה.

רז נזרי: תודה.

רז נזרי: בוקר טוב.

רז נזרי: אני רוצה לומר, ברשותכם, כמה מילים כלליות שאחרי זה גם יידרש באופן ספציפי לסעיף שדובר בו.

רז נזרי: לא בכל יום הכנסת עוסקת בחוק-יסוד.

רז נזרי: יצא לי להיות בלא מעט דיונים בעיקר בחוקים רגילים, ולכן הדיון הזה מטבע הדברים טעון.

רז נזרי: אבל הוא בהחלט משמעותי ביותר מבחינתו של כל אזרח, בוודאי מבחינתה של הכנסת, כשעוסקים בחוק-יסוד בכלל, על אחת כמה וכמה כשעוסקים בחוק-יסוד מהסוג הזה שעוסק בסוגיית ליבה שקשורה לזהותה של מדינת ישראל.

רז נזרי: בשלבים קודמים של הדיונים בוועדה הזאת הבאנו, גם בשם היועץ המשפטי לממשלה, את ההתנגדות שלנו לניסיון שהיה בגרסאות קודמות לשינוי האיזון שקיים בין הערכים היהודים והערכים הדמוקרטיים של המדינה, ולצורך החיוני בעינינו לשמור על מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

רז נזרי: לשמחתי, בגרסאות האחרונות הדבר הזה לפחות התגבר על הניסיון ליצור מדרג, שונה הניסיון ליצור מדרג.

רז נזרי: ודווקא במקום הזה אני רוצה להתחיל ולבוא ולומר שהצורך לשמור על מדינה יהודית ודמוקרטית.

רז נזרי: אני מאמין בזה בכל ליבי כאדם, כאזרח, וכמשפטן.

רז נזרי: ואני חושב דווקא גם על רקע הדיון שהיה פה עד עכשיו, שלפחות על דבר אחד כן אני חושב שאפשר לשמור, וכן לשמר ברמה של קונצנזוס כמה שאפשר בכנסת ובכלל.

רז נזרי: לא צריכים שרק השמאל יתמוך במדינה דמוקרטית, ולא צריך שרק הימין יתמוך במדינה יהודית.

רז נזרי: מדינה יהודית דמוקרטית זה ערך בסיסי.

אלעזר שטרן: אותו דבר טוהר הנשק ואהבת הארץ, בדיוק.

איל ינון: מדינה יהודית ודמוקרטית זה ערך בסיסי שנמצא בחוקי-היסוד, זה ערך שמחזיק אותנו כאן.

איל ינון: אני אומר את זה, שוב, גם כאזרח, לא רק כמשפטן.

איל ינון: בעיני חבל, מישהו מבחוץ ישמע את הדיון הזה וגם את הדיון שמתנהל בחוץ, אז זה נראה שהמדינה היהודית שייכת רק לימין, והמדינה הדמוקרטית שייכת רק לשמאל.

איל ינון: אני לא רוצה לדבר פוליטיקה, אני משפטן, ואני באמת מבקש מכם אולי כאזרח, תנסו להתנתק מהדבר הזה.

איל ינון: בואו נסכים לפחות שהערכים היהודיים והדמוקרטיים צריכים להיות שווים ולפחות בקונצנזוס לגבי כל חלקי הבית הזה.

איל ינון: וגם בהקשר הזה.

זוהיר בהלול: לא תוכל לדבר באופן קונצנזואלי, כי אנחנו חולקים על העניין הזה - - -

רז נזרי: אמרתי ככל הניתן.

רז נזרי: חבר הכנסת, בסדר, אמרתי ככל הניתן.

רז נזרי: וגם בהקשר הזה אני מאמין - - -

זוהיר בהלול: היא לא יכולה להיות יהודית ודמוקרטית בצורה שווה.

דוד אמסלם: הוא צודק.

רז נזרי: ואני חושב שמדינה יהודית, ערכים יהודיים לא צריכים לפגוע בגלל זה בזכויות מיעוטים.

רז נזרי: אתה יכול להיות בעד מדינה יהודית ובד-בבד לשמור על זכויות מיעוטים, בד-בבד לשמור על שלטון חוק.

פנינה תמנו: בדיוק.

רז נזרי: בד-בבד לשמור על מאבק בגזענות, ודברים כיוצא באלו, וזה לא אמור לסתור לחלוטין.

רז נזרי: האמונה שלי במדינה יהודית ודמוקרטית לא באה כהוא זה על חשבון שמירה על שוויון זכויות לכל אזרח ללא הבדל דת, גזע, לאום, וכו'.

רז נזרי: אני אומר את זה בכל האירועים, ותמיד אנחנו משתדלים לפעול בכל הקשר בו אנחנו פועלים במשרד המשפטים, ועל אחת וכמה כשאנחנו עוסקים בדיון מהסוג הזה.

רז נזרי: זה לא אמור לסתור, חבר הכנסת בהלול, את הזכויות הפרטיות של כל אזרח ואזרח.

רז נזרי: יש פה כמובן עניין של זכויות לאומיות שחוק-היסוד עוסק בזה, בהקשר הזה זאת המשמעות של מדינה יהודית.

רז נזרי: מדינה יהודית, זכויות לאומיות, הגדרה עצמית זה ללאום היהודי, ולא ללאום אחר, עם כל ההיסטוריה היהודית, וגם בזה, אני לא מתבייש לומר, אני מאמין.

רז נזרי: כשאני קורא את סעיף 1 לחוק, באמת, אני באופן אישי מזדהה עם כל מה שכתוב בסעיף 1 לחוק.

רז נזרי: אני מאמין שארץ ישראל היא מולדתו ההיסטורית של העם היהודי, שמדינת לישראל היא מדינת לאום שבה הוא מממש את זכותו הטבעית להגדרה עצמית, שמימוש הזכות להגדרה עצמית לאומית במדינת ישראל ייחודי לעם היהודי.

רז נזרי: סעיף 1 הזה מבחינתנו הוא סעיף שבהחלט יכול וראוי להיות במדינה יהודית.

רז נזרי: בד-בבד עם זה, יש בכל מקרה כדי לא לפגוע בערכים של מדינה יהודית, בלי הקשר לדמוקרטית, צריך לשמור גם על החלק השני של הערכים הדמוקרטיים.

רז נזרי: וטוב היה אם בחוק הזה גם היו אמירות על שוויון, טוב היה אם בחוק הזה ההתייחסות לשפה הערבית לא הייתה משתנה כפי שרוצים כעת לשנות.

רז נזרי: אבל אלה דברים שהם בשיח, חלקם בשיח הפוליטי.

ציפי לבני: אבל ההפך זה רע.

רז נזרי: אבל אני כן רוצה להתמקד בדברים שלי בעיקר בסעיף שיש לו בעיה משפטית משמעותית ביותר, שאנחנו רואים אותה בסעיף 7(ב).

רז נזרי: אני רוצה לומר דווקא לחברים מהקואליציה, לחברים שתומכים בחוק הזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, עד 7(ב) אין לכם בעיה עם החוק.

רז נזרי: שוב, מה זה אין בעיה?

רז נזרי: אני אומר באופן שהוא - - -

דוד אמסלם: אולי אתה לא אוהב, אבל אין בעיה.

רז נזרי: שוב, אני אומר כייעוץ משפטי לממשלה יש פה ערכים, יש פה כנסת עם הגדרת ערכים.

יעל גרמן: הוא אומר במפורש שהוא רוצה לראות שוויון.

רז נזרי: אמרתי שאני חושב כמשפטן שהיה טוב יותר אם הייתה גם זכות לשוויון בחוק-יסוד כזה.

רז נזרי: אני חושב כמשפטן שלא צריך לעשות שינויים בנושא השפה הערבית, אבל אני אומר שאלו הסכמות ברמה הפוליטית שאפשר ככה ואפשר אחרת.

ציפי לבני: מה המשמעות של זה שזה חסר?

ציפי לבני: אבל מה זה אומר שזה חסר מבחינה משפטית?

רז נזרי: אז אמרתי, שוב, אני חושב שזה היה טוב יותר - - -

ציפי לבני: אבל ההפך מטוב זה רע.

ציפי לבני: רע שזה לא מופיע?

אמיר אוחנה: מה שהוא אומר, זה לא בלתי חוקתי.

אמיר אוחנה: אני צודק?

אמיר אוחנה: זה לא הופך אותו לבלתי חוקתי.

רז נזרי: חברת הכנסת לבני, זה לא מתמטיקה הדברים האלה.

רז נזרי: אני כן נותן משקל משמעותי - - -

ציפי לבני: המשמעות של זה שבחוק-יסוד המילה שוויון לא מופיעה לעומת התפיסה - - -

בצלאל סמוטריץ': גם בחוק הקודם היא לא מופיעה.

רז נזרי: אז אני אשיב.

רז נזרי: בעיני, כמו שאמרתי, לו אני כותב חוק-יסוד, אני כותב את סעיף 1 בלב שלם – מדינת לאום יהודית, הגדרה עצמית, וכו'.

רז נזרי: אני גם מאמין בשוויון, והייתי מכניס פה גם את השוויון.

בצלאל סמוטריץ': זה רק בתיאוריה.

בצלאל סמוטריץ': אין שום השלכה בעשייה.

רז נזרי: אגב, כמו שנאמר, שוויון לא נמצא היום כזכות יסוד גם בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, שלכאורה שם מקומו הטבעי.

רז נזרי: יחד עם זאת, צריך לזכור כשכן מופיע שוויון, לא מופיע שוויון, ככלל, לפי פסיקת בית המשפט העליון, וכך אנחנו פועלים בכל הקשר, השוויון היא בהחלט זכות יסוד.

רז נזרי: ואנחנו רואים את השוויון כזכות יסוד גם כשהיא לא מופיעה בהקשר הזה.

בצלאל סמוטריץ': הכנסת מוסמכת לשנות את זה, נכון?

דוד אמסלם: רז, שאלה קטנה.

רז נזרי: אתה לא תיקנת פה.

בצלאל סמוטריץ': שלא תשכח, אנחנו יושבים פה - - - הכנסת עכשיו.

רז נזרי: אני לא שוכח לרגע שאתם הריבון ואני בא אליך כנציג, ואני רוצה לשכנע אותך שאם אתה בעד מדינה יהודית אל תגרום לה נזק.

רז נזרי: זה מה שאני רוצה לשכנע אותך.

רז נזרי: אל תגרום נזק.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני לא קונה את זה, כי אתם רוצים שרק מדינה יהודית תישאר בתיאוריה.

פנינה תמנו: הבעיה שאתה מתנהג כמו נרדף.

פנינה תמנו: תפסיקו להתנהג כמו נרדפים, אנחנו בעלי - - - של המדינה הזאת.

רז נזרי: אני אשמח לענות לכל שאלה, רק אני רוצה להשלים ברשותכם את הטיעון.

אמיר אוחנה: בבקשה, רשות הדיבור שלך.

רז נזרי: כמו שאמרתי, וזה בעיני דבר חיוני, השמירה על המדינה היהודית ודמוקרטית – לא מדינה יהודית או דמוקרטית, זה לא צריך להיות או זה או – זה יכול וצריך להיות ביחד.

רז נזרי: ובהקשר הזה אנחנו רואים בעיה משפטית משמעותית ביותר, וקשיים משפטיים חוקתיים יסודיים בסעיף 7(ב) כפי שהוא נמצא, כפי שהוא מנוסח היום.

רז נזרי: אני אסביר את הדברים.

רז נזרי: בשונה מכל הסעיפים הקודמים שמדברים על סעיפים הצהרתיים; שמדברים על האופי של מדינת ישראל במישור הקבוצתי הלאומי ההצהרתי; שמדברים על מדינת העם היהודי, שמדברים על הקבוצה הלאומית; שמדברים על מימוש הזכות להגדרה עצמית, כל הסעיפים הללו; שנמצאים בעיקר בסעיף 1 וגם אחרי זה, הם סעיפים שעוסקים בעיצוב הפרהסיה הציבורית; שעוסקים בקשרי המדינה כלפי חוץ עם יהדות התפוצות וכו', הדברים האלה הם בסדר גמור.

רז נזרי: זה שהם מופיעים, הם לא מפלים בין האזרחים היהודים לאזרחים הערבים, אפילו שמדובר פה על זכויות לאומיות.

רז נזרי: אנחנו לא רואים את זה כאפליה של אזרחי ישראל הערבים במישור האישי, במישור הפנים מדינתי, כי יש פה מדינת לאום יהודית.

רז נזרי: ולכן כשאני נותן - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

רז נזרי: לכן, כשאני נותן זכויות לאומיות בהגדרה ללאום היהודי, כשאני עושה את זה בהקשר של הפרהסיה הציבורית בהקשר של כלפי חוץ, בהקשר הזה אנחנו לא רואים את זה כאפליה כלפי אזרחי ישראל.

דוד אמסלם: איך אתה רואה את חוק השבות בעניין הזה?

רז נזרי: במישור האישי והפנים מדינתי.

רז נזרי: שנייה.

רז נזרי: לעומת זאת - - -

בצלאל סמוטריץ': היום הם לא היו מאשרים אותו.

דוד אמסלם: אני בטוח שהיום הייתם חושבים שהוא לא חוקתי, ועושים את כל הרעש.

רז נזרי: לא, לא.

קריאות: - - -

רז נזרי: לא נכון.

רז נזרי: חוק השבות, אני אומר לך - - -

ציפי לבני: חוק השבות קובע את שער הכניסה, לא את - - -

רז נזרי: חוק השבות בהקשר הזה, כמו שאמרתי, קשור לסעיפים שקשורים לקשר עם החוץ, למה זה מדינה יהודית.

בצלאל סמוטריץ': למה חוק יהודי - - - בגליל לא?

רז נזרי: אבל בוא תשאל את השאלה אחרי שאני אציג את הטיעון.

אמיר אוחנה: סמוטריץ, בצלאל, אני לא רוצה לקרוא לך.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת נזרי – אה, סליחה.

בצלאל סמוטריץ': עוד לא.

רז נזרי: לא, לא, זה בכלל לא, לא עוד לא.

תמר זנדברג: אתה רק יועץ משפטי, אתה - - -

אמיר אוחנה: מר נזרי, אני רוצה לבקש ממך להשלים את דבריך בלי להתייחס לשאלות.

אמיר אוחנה: בסוף יהיו שאלות מסודרות, אז לא להתייחס להערות.

רז נזרי: בסדר, אין בעיה.

רז נזרי: כמאמר היושב-ראש, אני אמשיך.

רז נזרי: כמו שאמרתי, כל הסעיפים שעוסקים בהגדרה עצמית, בזכות של העם היהודי, עוסקים בהיבט הלאומי, אותם אנחנו לא רואים כמפלים, כי זה עוסק בהקשר של הפרהסיה של המדינה, בקשר של המדינה כלפי חוץ.

רז נזרי: ולכן זה לא מפלה אזרחים שהם לא יהודים שהם אזרחי המדינה.

רז נזרי: לעומת זאת, סעיף 7(ב) בולט בחריגותו בהקשר הזה.

רז נזרי: סעיף 7(ב) מתיר למעשה אפליה אישית של אזרח רק בשל שיוכו הלאומי, בשונה מהסעיפים האחרים, וחשוב שתבין.

ציפי לבני: לא רק לאומי.

רז נזרי: נכון, בסדר, זה לא רק יהודי.

ציפי לבני: אבל זה חשוב שיבינו.

רז נזרי: זה לא רק יהודי, אבל הפיל בחדר, לא בכדי שמו את זה בחוק הלאום, כי כנראה זה גם נאמר בדברי התומכים בהקשר הזה.

ציפי לבני: אבל זה מתיר אפליה בחוק.

רז נזרי: זה מתיר גם אפליה הפוכה.

רז נזרי: אבל אני חושב שלא בכדי זה נאמר - - -

רויטל סויד: גם של קבוצות מיעוט בתוך היהודים.

פנינה תמנו: מה זאת אומרת?

פנינה תמנו: יש אפליה גם של קבוצות פה במדינה הזאת.

פנינה תמנו: נו, באמת.

רז נזרי: בסדר גמור, אבל זה מה שאני אומר.

רז נזרי: אני לא אתייחס להערות.

רז נזרי: אני אומר, שימו לב להבדל המשפטי בו אני רוצה לשכנע אתכם.

רז נזרי: בעוד הסעיפים הכלליים שעוסקים בהגדרה עצמית, בזכות הלאומית, אלה סעיפים שעוסקים בפרהסיה, בקשר של המדינה עם החוץ, אלה סעיפים שלא מפלים את האזרח הבודד.

רז נזרי: הם סעיפים שאומרים לקולקטיב: אנחנו קולקטיב של מדינה יהודית, זה בסדר גמור.

פנינה תמנו: נכון.

רז נזרי: לעומת זאת, סעיף 7(ב) שמדבר על האזרח הבודד שהוא אזרח בודד, לא משנה אם זה על רקע של לאום או על רקע - -

איל ינון: ארץ מוצא.

פנינה תמנו: דתי.

ציפי לבני: עדה, נטייה מינית.

רז נזרי: - - דתי או מוצא או משהו אחר, מכל סוג שהוא, זה דבר שמפלה את האזרח הבודד, ולכן בהקשר הזה צריך אמירה משפטית מובהקת.

רז נזרי: אנחנו נמצאים במקום אחר לחלוטין.

רז נזרי: ואני אומר דווקא לחברים פה שתומכים בחוק-היסוד, אתם מכתימים לשווא את חוק-היסוד הזה.

רז נזרי: אתם פשוט מכתימים את זה לשווא.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רק רוצים שתהיה לו השלכה מעשית, רז, זה הכול.

רז נזרי: אתם מכתימים לשווא.

תמר זנדברג: אתם רק רוצים להפלות.

רז נזרי: תנו לי להשלים רגע.

פנינה תמנו: עצם הדיון זה נזק למדינת ישראל.

רז נזרי: חברים, דיברתי בהתחלה - - -

בצלאל סמוטריץ': ציונות זאת גזענות, זאת הבעיה שלכם.

תמר זנדברג: אתה מעוות את הציונות ונושא את שמה לשווא, תתבייש לך.

בצלאל סמוטריץ': בשבילכם ציונות זה גזענות.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: אתה לא מייצג את הציונות.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג, זו קריאה – איזו קריאה?

תמר זנדברג: תקרא את מגילת העצמאות, תקרא את הכתבים של אבות הציונות - -

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: - - זה ההפך מכל מה שאתה מייצג.

אמיר אוחנה: אני קורא לך בקריאה שנייה.

אמיר אוחנה: תודה.

רז נזרי: אני אומר שוב דווקא למי שבעד, אתם מכתימים לשווא את החוק.

רז נזרי: זה לא מוסיף דבר באופן אמיתי בהיבט של מדינה יהודית.

רז נזרי: יש בהקשרים מסוימים חוק הקבלה, כפי שהסביר יועמ"ש הכנסת, חוק ועדות קבלה וכו', יש חוקים אחרים ופרוצדורות משפטיות אחרות שאפשר לדון בהם.

רז נזרי: יש לנו גם מומחה תוכן להקשר הזה אם נגיע לכך, לא צריך, אתם מכתימים לשווא.

רז נזרי: אתם לא משיגים שום דבר באופן אמיתי בהיבט של היהודי, ולעומת זאת, אתם גורמים נזק משמעותי ביותר בהיבט הדמוקרטי, ואתם מכתימים לשווא, פוגעים בערך של מדינה יהודית ודמוקרטית.

רז נזרי: וההכתמה הזאת לשווא גורמת נזק לרעיון שאותו אתם לכאורה, להבנתי, באים לשרת.

רז נזרי: עכשיו עוד דבר, זה נזרק פה, אבל את זה צריך לומר – דיברתי בעיקר, כי זה העיקר מבחינתי בהיבט הפנימי, הפנים שלנו כמדינת ישראל, כמדינה יהודית ודמוקרטית – יש לחוק כזה שיעבור השלכות בין-לאומיות.

רז נזרי: ותחשבו לבד.

רויטל סויד: תרחיב.

רויטל סויד: תרחיב.

פנינה תמנו: מה להרחיב?

רז נזרי: יש לחוק הזה גם השלכות בין-לאומיות, אני לא רוצה כרגע להרחיב.

רז נזרי: יש לזה השלכות בין-לאומיות בהקשר הזה.

רז נזרי: לכן אני רוצה לסיים ולומר, אפילו בקריאה, לא יודע מהי, קריאה אישית, קריאה נרגשת, דווקא לחברים שתומכים בסעיפים האלה כפי שהם פה כיום.

רז נזרי: אני אומר לכם, כמי שמאמין בכל ליבו – ואני מאמין בכל ליבי במדינה יהודית ודמוקרטית, ואני לא מתבייש לומר את זה, אמרתי בהקשר זה, גם בזה שהיא מדינת לאום של העם היהודי, ורק של העם היהודי כמדינת לאום – מי שמאמין בכל ליבו בדבר הזה של מדינה יהודית ודמוקרטית, מי שמאמין בכל ליבו שהשילוב הזה חייב להישמר, של יהודית ודמוקרטית, לא זה על חשבון זה, ולא זה על חשבון זה, תסירו את הסעיף הזה מהחוק.

רז נזרי: הסעיף הזה מכתים לשווא, הוא גורם נזק, הוא לא משיג שום דבר שאתם רוצים להשיג, והוא גורם נזק גם בהקשר הבין-לאומי, ובעיקר בהקשר הפנימי.

רז נזרי: אבל תחשבו גם עוד דבר.

רז נזרי: כשמדברים על חוק לאום ועל חוק-יסוד רוצים לצבוע את המדינה, יש גם משמעות בהקשר הזה לאיך חוק-יסוד עובר.

רז נזרי: אם חוק-יסוד עובר באיזה מין כיפוף ידיים קואליציוני, דבר כזה או אחר, קחו בחשבון גם את הנזק בהקשר הזה.

רז נזרי: ככל שדבר כזה עובר בקונצנזוס - - -

בצלאל סמוטריץ': איך עבר כבוד אדם וחירותו?

ציפי לבני: לא נכון.

איל ינון: לא, הוא דווקא עבר בקונצנזוס.

איל ינון: לכן היו מעט - - -

ציפי לבני: אופוזיציה וקואליציה.

רז נזרי: ומה אתה אומר על החוק הזה עד היום?

רז נזרי: הנה, היא הנותנת.

בצלאל סמוטריץ': - - -

רז נזרי: ומה אתה אומר על החוק היום?

גור בליי: איך נכנס שמירת הדינים?

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': בסדר, הוא עבר.

בצלאל סמוטריץ': הוא לגיטימי?

בצלאל סמוטריץ': הוא לגיטימי היום?

רז נזרי: היא הנותנת.

אמיר אוחנה: נציג היועץ, לא עמדת במילתך, אתה מתייחס להערות.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: האם סיימת?

אמיר אוחנה: משפט סיום.

אמיר אוחנה: חברים, משפט סיום.

בצלאל סמוטריץ': גם פה עשינו הרבה פשרות.

אלעזר שטרן: אמיר, בצלאל נעלב, הוא דיבר פה עכשיו הכי הרבה, פעם אחת לא קראת לו.

אמיר אוחנה: קראתי לו, לא שמת לב?

אלעזר שטרן: לא, לפני זה.

אלעזר שטרן: פעם אחת.

אלעזר שטרן: תקרא לו, זה לא יפה.

פנינה תמנו: תקרא לו.

בצלאל סמוטריץ': צודק, צודק.

אלעזר שטרן: זה לא יפה.

רז נזרי: משפט סיום.

יעל גרמן: ההנחה הבסיסית שרוצים פה מדינה יהודית ודמוקרטית היא כנראה הנחה שגויה, כי לא רוצים מדינה יהודית ודמוקרטית.

יעל גרמן: אתה פונה לאלה שרוצים מדינה יהודית ודמוקרטית.

יעל גרמן: אבל אלה שחוקקו לא מעוניינים במדינה דמוקרטית.

רז נזרי: אני לא נכנס - - -

אמיר אוחנה: מר נזרי.

רז נזרי: אסיים אולי באמירה שפתחתי איתה בהתחלה.

פנינה תמנו: לא ימין ולא שמאל.

אמיר אוחנה: משפט לסיום ונעבור אחר כך לשאלות.

רז נזרי: משפט סיום.

רז נזרי: אני לא רוצה ולא צריך להיכנס להתנצחויות בין ימין ושמאל פה.

יעל גרמן: אתה לא.

רז נזרי: אני כן אומר, ואני אומר לכם גם כאזרח, לא רק כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אני אומר לכם כאזרח, מדינה יהודית ודמוקרטית.

רז נזרי: אם היא לא תהיה גם יהודית וגם דמוקרטית, לא נשתמש בחיבור הזה, לא נהיה פה.

אלעזר שטרן: ברור.

רז נזרי: אם זה יאמר כולה שלי יהודית ואם זה יאמר כולה שלי דמוקרטית, בסוף מה שיקרה, יקרה יחלוקו.

רז נזרי: כשזה אומר כולה שלי וזה אומר כולה שלי, בסוף יחלוקו.

רז נזרי: אם אנחנו רוצים לשמור על מדינה יהודית ודמוקרטית צריכים לאחוז בזה, וגם מזה לא להניח את ידינו.

פנינה תמנו: ולהיאבק בגזענות.

רז נזרי: צריכים לשמור על הדבר הזה ולהבין שזה לא פוגע בזה.

רז נזרי: ואז גם אני מאמין שיהיה יותר קונצנזוס ממה שקיים כיום.

רז נזרי: ולכן, אני שוב פונה אל הח"כים שתומכים בזה, תסירו את הסעיף הזה, תמצאו דרך אחרת לבטא את הערכים שאתם רוצים פה לבטא, ואל תכתימו לשווא את חוק-היסוד הזה.

רז נזרי: ואל תכתימו לשווא את הביטוי הזה של מדינה יהודית ודמוקרטית, שזה המתכון היחידי לשמור אותנו כאן כמדינה וכחברה אחת.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: נעבור עכשיו לשאלות ח"כים.

אמיר אוחנה: רק שאלות ח"כים ליועץ המשפטי, לנציגי היועץ המשפטי לממשלה והכנסת.

אמיר אוחנה: לאחר מכן אנחנו נשמע כמובן את הדוברים השונים, גם מהאקדמיה, גם ח"כים.

אמיר אוחנה: אני רק אבקש מהנציג של היועץ המשפטי לממשלה ושל הכנסת להישאר בדיון, לשמוע את ההצעות החלופיות שתעלינה, ולשמוע בסוף הדיון את עמדתכם לגבי ההצעות החלופיות.

אמיר אוחנה: שאלות בלבד.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אמסלם; ואחריו – חבר הכנסת שטרן.

דב חנין: רגע, הי, הי, הגענו לפה הבוקר בשביל להיות - - -

אמיר אוחנה: רק שאלות.

דב חנין: שאלות.

יוסף ג'בארין: כן, כן, שאלות.

אמיר אוחנה: אז חבר הכנסת אמסלם; ואחר כך – חבר הכנסת שטרן, וגם אתם תגידו.

דב חנין: כמה זמן יש לנו לכל שאלה?

דב חנין: שתי דקות?

אמיר אוחנה: שאלה?

דב חנין: כן, שאלה רצינית.

אמיר אוחנה: שאלה זה דקה.

אמיר אוחנה: בבקשה.

דוד אמסלם: אני רוצה לשאול את רז שאלה.

ג'מאל זחאלקה: כל שאלה, מותר לך לשאול שלוש שאלות.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: ניסיתי להבין את ההבחנות שאתה עושה.

דוד אמסלם: אתה עושה הבחנה בין לכאורה ההצהרות של מדינת ישראל כלפי חוץ, שבאופן אופרטיבי לא אמורות להיות להן שום השפעה, לבין זכויות האזרח הרגיל.

דוד אמסלם: דרך אגב, זכויות האזרח הרגיל במדינת ישראל הן בוודאי ובוודאי בעד זכויות שוות לכל האזרחים.

דוד אמסלם: אבל חוק שבות הוא חוק בהגדרה עדינה שמפלה את הפרטים.

איל ינון: לא את הפרטים בתוך המדינה.

רז נזרי: לא את הפרטים שהם אזרחי מדינה.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להביא את אח שלי, והוא לא יכול.

אמיר אוחנה: סליחה, סליחה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אמסלם ישלים את שאלתו, לאחר מכן מי שירצה ישיב.

דוד אמסלם: אני עסוק בנושא הזה לעומק בכל מיני מישורים בעולם, בעליות שעושים בהן את ההבחנה האם הוא נכנס דרך חוק השבות או נכנס דרך חוק הכניסה לישראל.

דוד אמסלם: שם יהודי כהגדרתו בחוק השבות, גם אם הלכתית הוא לא מוגדר כיהודי, עד הנכד שלו הוא יכול להגיע לישראל.

דוד אמסלם: דופק, נוחת בשדה התעופה, מקיש בדלת ואומר: שלום, הגעתי, נא להביא לי סל קליטה.

דוד אמסלם: ערבי, למשל, לא יכול לעשות את זה.

פנינה תמנו: תלוי מאיפה הוא.

דוד אמסלם: בפרסונלי.

ציפי לבני: אתם אלה שהופכים את חוק השבות למה שהוא.

דוד אמסלם: אני בתחושה שאם היום היינו צריכים לחוקק את חוק השבות היה מתפתח דיון כזה, אתה היית בא ואומר: חס ושלום - - -

רז נזרי: לא, לא, ממש לא.

ציפי לבני: ממש לא.

ציפי לבני: זה לא נכון.

דוד אמסלם: תן לי.

פנינה תמנו: הוא מדבר איתך על ההפרדה בין הקולקטיבי לפרסונלי.

דוד אמסלם: תן לי, אני לא הפרעתי לך.

רז נזרי: אוקיי.

דוד אמסלם: אל תכתימו, וחס ושלום, וכו'.

דוד אמסלם: לכן אני באמת מאמין באמונה שלמה שהם בנושא - - -

ציפי לבני: מה השאלה כאן?

דוד אמסלם: לכן אני חושב שאתה בהגדרה שלך סותר את עצמך בעניין הזה.

רז נזרי: אני חייב להשיב לך.

דוד אמסלם: תשיב.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: לא, רגע.

דב חנין: אמיר, שלוש דקות כמוהו.

דוד אמסלם: וההערה השנייה והיא האחרונה מבחינתי.

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה - - - בעניין הזה פה.

דוד אמסלם: באום אל פחם לא תקום שכונה יהודית, גם אם היישוב הזה מונה חצי מיליון איש.

פנינה תמנו: אבל זה קורה באופן טבעי.

איל ינון: אבל לא נקבע את זה בחוק, דודי.

דוד אמסלם: תקשיב.

איל ינון: אתה לא תקבע את זה בחוק.

יוסף ג'בארין: אתה מכיר יהודים שרוצים לבוא לגור בשכונת עוני באום אל פחם?

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אמסלם, לסיום.

דוד אמסלם: אני מסיים.

איל ינון: יהודים לא רוצים לגור שם.

יוסף ג'בארין: לא, הם רוצים לגור בשכונת עוני באום אל פחם.

יוסף ג'בארין: לא שמעתי על זה.

עודד פורר: רוצים שאום אל פחם יקיימו את חוקי המדינה, כמו למשל דגל על המוסדות של הציבור באום אל פחם, כמו להוריד את - - - באום אל פחם, בוא נתחיל עכשיו.

דוד אמסלם: משפט וזהו.

אמיר אוחנה: יאללה, משפט.

אמיר אוחנה: בבקשה.

דוד אמסלם: במעלות תרשיחא שיווקו 70 מגרשים, זה היה בהגדרה ללא יהודים בני המקום.

דוד אמסלם: אבל במעלות יש שכונה של ערבים, אז מה קורה?

רז נזרי: איפה במעלות שכונה של ערבים?

רז נזרי: אני תושב מעלות.

דוד אמסלם: אספר לך.

רז נזרי: אלו שני יישובים, זה רשום כך.

רז נזרי: אני יליד מעלות תרשיחא.

דוד אמסלם: אמרתי לך בתרשיחא.

אמיר אוחנה: חברים.

דוד אמסלם: אז אני אומר לך.

רז נזרי: זאת רשות אחת.

דוד אמסלם: תקשיב לי, המינהל הוציא לפני כשנה וחצי כ-60 מגרשים בתרשיחא לבני המקום.

דוד אמסלם: מה קורה כאן?

דוד אמסלם: בסופו של דבר המציאות, עזוב עכשיו דיבורים.

רז נזרי: אוקיי.

דוד אמסלם: המציאות, מה של הערבים של הערבים, מה של היהודים גם של הערבים.

דוד אמסלם: להם מותר לגור איפה שהם רוצים, אנחנו אצלכם לעולם לא.

רויטל סויד: אמיר, אין לי בעיה, רק שזה יהיה אחר כך שיווני.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אמסלם.

אמיר אוחנה: את צודקת.

רויטל סויד: אתה קורא לנו לסדר, ולא להם.

רויטל סויד: רק אל תאפשר את זה, רק תעשה את זה שוויוני.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

רויטל סויד: שימשיך כמה שהוא רוצה, רק שיהיה שוויוני.

דוד אמסלם: אז אני חושב שהמשוואה הזאת צריכה להיפסק.

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: מי גר ברמלה, בלוד, בעכו?

ג'מאל זחאלקה: אתם באתם כל היהודים לעכו, ולוד ורמלה.

אמיר אוחנה: אנחנו נרכז את השאלות.

דוד אמסלם: קיבלתם אותנו שם.

ג'מאל זחאלקה: אתם קוראים את זה - - -

אמיר אוחנה: אתה תקבל.

דוד אמסלם: הוא צודק בדבר אחד, הוא אומר שהם קיבלו אותנו בלוד ורמלה.

דוד אמסלם: הם קיבלו?

ג'מאל זחאלקה: עכשיו באת, יש יהודים שגרים בלוד, ברמלה, בחיפה, ביפו.

דוד אמסלם: אתה אומר שקיבלתם אותנו.

אמיר אוחנה: נרכז את כל השאלות.

אמיר אוחנה: היועצים המשפטיים ישיבו.

אמיר אוחנה: תודה.

ג'מאל זחאלקה: בכל המקומות האלה מלא יהודים גרים.

דוד אמסלם: בלוד ורמלה וחיפה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו רוב יהודים.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת שטרן.

אמיר אוחנה: לאחר מכן חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: אני גר בגליל.

תמר זנדברג: לפי מה הולכת רשות הדיבור?

יוסף ג'בארין: רגע, הערבים ידברו בדיון הזה, אמיר?

אלעזר שטרן: סליחה.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: אני רק רוצה להבין.

אמיר אוחנה: זאת עוד לא זכות דיבור, אלו שאלות ליועצים המשפטיים.

תמר זנדברג: מתי זאת זכות דיבור?

תמר זנדברג: לא שמעתי שאלה - - -

אמיר אוחנה: זה יגיע אחר כך.

עודד פורר: רגע, אז צריך להירשם לשאלות?

פנינה תמנו: גם פה יש סלקציה בשאלות?

אמיר אוחנה: זכות הדיבור של חבר הכנסת שטרן, ושלו בלבד.

אמיר אוחנה: בבקשה.

עודד פורר: רגע, אבל גם לי יש שאלות, אדוני.

אמיר אוחנה: מאה אחוז, תקבל.

תמר זנדברג: גם לנו יש שאלות.

אלעזר שטרן: אני גר בגליל ואני בעד ייהוד הגליל, אבל עלה פה רעיון.

אלעזר שטרן: שיגידו לי, בבקשה, היועצים המשפטיים אם אני צודק.

אלעזר שטרן: נגיד שבקיבוץ בארי יש מפעל דפוס או בנצרת עילית יש מפעל "עלית", האם לפי החוק הזה אני יכול להחליט, כמו בחוקים שקשה לי להגיד אפילו את המקום שלהם, שלא רק שהם לא יוכלו לגור ביישוב, הם גם לא יוכלו לעבוד ביישוב, או שאני יכול להחליט לפי החוק הזה שהעבודה היא רק לבני המקום, נגיד - - -

איל ינון: הסעיף הזה לא רלוונטי לזה.

אמיר אוחנה: אנחנו לא עונים עכשיו, אחרי זה.

אמיר אוחנה: אלו שאלות.

אלעזר שטרן: אני יודע את הסעיף.

אלעזר שטרן: שנייה.

אלעזר שטרן: אני שואל, האם בפרשנות של החוק, לא בתוך הסעיף הזה, הרי המוטיבציה של המגורים, גם העבודה באה לחזק מגורים.

אלעזר שטרן: גם ככה פה בכנסת אנחנו דנים כל הזמן על מקומות עבודה שימשכו אנשים לגור באותו אזור.

אלעזר שטרן: השאלה שלי, האם מכוחו של החוק הזה אני יכול מחר להחליט בבוקר נגיד שחיילים שלא רשומים כיהודים לא רק שלא יכולים להיקבר איתי, עכשיו הם לפי החוק לא יכולים לגור איתי, האם הם גם לא יכולים לעבוד איתי?

אלעזר שטרן: מי שהיה בצה"ל שלוש שנים, עשה שירות צבאי מלא, המדינה לא רושמת אותו כיהודי.

אלעזר שטרן: עכשיו אני מבין שהוא לא יוכל לגור איתי, אני יודע כבר קודם שהוא לא היה יכול להיקבר איתי, אני שואל עכשיו אם הוא גם לא יכול לעבוד איתי מכוחו המשתמע של החוק הזה.

אלעזר שטרן: תודה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת חנין; ואחריו – חבר הכנסת ג'בארין.

דב חנין: תודה, אדוני.

דב חנין: אני מבקש שתאפשר לי את אותה מסגרת זמן.

דב חנין: מכובדיי היועצים המשפטיים, היבט אחד שחסר לי בחוות הדעת שלכם הוא ההיבט של משפט משווה.

דב חנין: האמת היא שאנחנו נמצאים באיחור של שלושה ימים, אבל 68 שנים.

דב חנין: התאריך הרלוונטי הוא 7 ביולי 1950.

דב חנין: אז נתקבל חוק אזורי הקבוצות בדרום אפריקה, חוק-היסוד של האפרטהייד.

דב חנין: החוק הבסיסי ביותר של האפרטהייד.

דב חנין: אגב, החוק הזה נפסל על-ידי בית המשפט העליון של דרום אפריקה של האפרטהייד בשנת 1957, והיו צריכים לחוקק אותו פעם נוספת בצורה קצת יותר מתוקנת, משודרגת, יותר מיופייפת, ויותר מאופרת.

דב חנין: יש הבדל אחד מאוד גדול בין חוק אזורי הקבוצות של האפרטהייד ב-1950 לבין מה שמציעים לנו היום.

דב חנין: בדרום אפריקה זה לא היה חלק מהחוקה, הם התביישו לחוקק את זה כחלק מהחוקה.

דב חנין: אצלנו בלב שלם, בהרבה גאווה ובהרבה אופטימיות, מציעים לנו להפוך את זה לחלק מהחוקה.

דב חנין: אנחנו נמצאים בהידרדרות מאוד מאוד מהירה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני זוכר את הדיון שהיה כאן בכנסת על ועדות הקבלה, דיון מאוד סוער, מאוד קשה שהיה בכנסת.

דב חנין: ישב בכיסא שלך חבר הכנסת דוד רותם, שהיו לי איתו ויכוחים מכאן ועד להודעה חדשה, אבל אחד הדברים שהכי העליבו אותו כשנדון הדיון בחוק זה הוא החשש שלנו שבחוק הזה הולכים להפלות ערבים ולסגור בפניהם יישובים.

דב חנין: ולכן, הוא הסכים להכניס בחוק, שאני התנגדתי לו, את הסעיף המפורש שאומר: אסורה אפליה מטעמי לאום, מטעמי השתייכות עדתית, מטעמים של נטייה מינית.

דב חנין: את כל הדברים האלה אתם מכניסים עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: אף אחד בליכוד לא היה מוכן להגיד שהוא תומך בהפרדה גזעית.

דב חנין: אף אחד לא היה מוכן.

דב חנין: נכון.

תמר זנדברג: אז עוד לא היה להם את סמוטריץ.

ג'מאל זחאלקה: פה אומרים.

תמר זנדברג: הוא לא יכול לדמיין שכולם התיישרו לפי השוט של סמוטריץ.

תמר זנדברג: מפלגת השלטון רועדת מבחור אחד מהתנחלות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אז טענו שאנחנו משמיצים אתכם.

דב חנין: היום אתם גאים בדברים שטענתם שאנחנו משמיצים אתכם.

דב חנין: אני רוצה לסיים ולהגיד, האמת היא - - -

אמיר אוחנה: אבל זו לא שאלה ליועץ המשפטי.

דב חנין: אני ממש מסיים.

דב חנין: האמת נאמרה כאן בדבריו של חבר הכנסת סמוטריץ, שכמנהגו אומר את האמת, והוא אמר את זה בקריאת ביניים שהייתה מבחינתי הכי חשובה.

דב חנין: הוא אומר: מה אתם רוצים?

דב חנין: אם החוק הזה לא יעבור נצרת עילית תיפול.

דב חנין: מה זה נצרת עילית תיפול?

דב חנין: למי היא תיפול?

דב חנין: לאזרחי המדינה האחרים?

דב חנין: מי שתופס את האזרחים האחרים במדינה, שלא שייכים למפלגתו של חבר הכנסת סמוטריץ ולא דוגלים בעמדותיו, מי שתופס את האזרחים האחרים במדינה כאויבים מסכן את הקיום של כולנו פה.

בצלאל סמוטריץ': דב, אתה רוצה מדינה יהודית?

דב חנין: מסכן את הקיום של כולנו פה.

בצלאל סמוטריץ': דב, אתה תומך במדינה יהודית?

קריאות: - - -

דב חנין: אנחנו לא במלחמה פנימית - -

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

דב חנין: - - לא נגד ערבים, ולא נגד להט"ב, ולא נגד יוצאי אתיופיה.

בצלאל סמוטריץ': דב חושב שציונות זה גזענות.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

דב חנין: והחוק הזה הוא סכנה לדמוקרטיה, לשוויון, לערבים, ליוצאי אתיופיה, למזרחיים, לאשכנזים, לדתיים, לחילוניים.

אמיר אוחנה: תודה לך.

אלעזר שטרן: מה השאלה?

דב חנין: החוק הזה הורס את החברה בארץ.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת ג'בארין; ואחריו – חברת הכנסת לבני אם היא תגיע, אם לא - - -

ציפי לבני: אני כאן.

אמיר אוחנה: אה, סליחה.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה.

עודד פורר: אני רשום אצלך, אמיר?

בצלאל סמוטריץ': זה לא הולך לפי הסדר?

אמיר אוחנה: מי שאל?

אמיר אוחנה: כן, אתה רשום.

אמיר אוחנה: וגם את רשומה.

אמיר אוחנה: אתם רשומים.

אמיר אוחנה: גם בצלאל.

רויטל סויד: וגם אני.

אלעזר שטרן: לשאלות.

אמיר אוחנה: בבקשה, חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, לצערי אני נוכח כאן אולי באחד הדיונים הכי גזעניים שהיו לי בכנסת מאז הבחירות האחרונות.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת נגוסה, אני מבקש שתמלא את מקומי לכמה דקות, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה.

יוסף ג'בארין: עשית משהו טוב.

יוסף ג'בארין: זה פשוט לא מכבד לנהל דיון כל כך גזעני.

יוסף ג'בארין: אתה צודק, במקומך לא הייתי נשאר בכלל.

יוסף ג'בארין: זה כייף אם בקורות החיים שלך, תאמין לי - - -

ג'מאל זחאלקה: הייתי מתפטר.

קריאות: - - -

עודד פורר: אני לא בטוח שנגוסה היה מתקבל לכל יישוב לפי החקיקה הזאת.

עודד פורר: תגיד, החבר'ה יוצאי אתיופיה שעבדו ב"יקבי ברקן" והבד"ץ פסל אותם, על רקע מה?

עודד פורר: על אותו דבר.

תמר זנדברג: נו?

תמר זנדברג: אה, אז אתה מצדיק את זה?

עודד פורר: לא, אני לא מצדיק את זה.

קריאות: - - -

עודד פורר: זאת הבעיה.

עודד פורר: זה לא בסדר.

פנינה תמנו: אז אתה מתנגד לסעיף בחוק.

עודד פורר: נכון.

אברהם נגוסה: סליחה, חבר הכנסת ברשות הדיבור, בבקשה.

עודד פורר: יש לי הערות לזה.

פנינה תמנו: מצוין, הוא איתנו.

פנינה תמנו: קול שפוי בקואליציה.

פנינה תמנו: הנה, עודד פורר נגד הסעיף.

יוסף ג'בארין: אני ברשות דיבור, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול לבקש מהיושב-ראש, ברשותך, אני מבקש ממך לסרב לנהל את הדיון, כי אתה מעביר חוק שיפגע בך.

אברהם נגוסה: לא, לא יפגע.

ג'מאל זחאלקה: תגיד שיש גבול לכל תעלול.

דב חנין: בטח שיפגע בך, זה חוק גזעני נגד יוצאי אתיופיה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מוכן לנהל דיון שיפגע בזכויות שלי.

עודד פורר: לפי החוק הזה יוצאי אתיופיה שעבדו ביקב ב"ברקן" לא יוכלו להתקבל ליישובים מקומיים.

פנינה תמנו: הם משתמשים בך, חבר הכנסת נגוסה.

אברהם נגוסה: ממש לא נכון.

פנינה תמנו: משתמשים בך, לא הבנת?

אברהם נגוסה: לא נכון.

אברהם נגוסה: חבר שלך ברשות דיבור.

ציפי לבני: כמו שזה יפגע באמיר אוחנה.

יוסף ג'בארין: תשאל את היועץ המשפטי אם זה לא יפגע ביוצאי אתיופיה, תשאל אותו.

אברהם נגוסה: לא יפגע.

פנינה תמנו: זה לא יפגע?

פנינה תמנו: למה לא יפגע?

יוסף ג'בארין: תשאל אותו.

קריאות: - - -

אברהם נגוסה: בבקשה, תמשיך.

פנינה תמנו: איזה ציניות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שזה אולי הדיון הכי גזעני שאני נוכח בו מאז הקדנציה הנוכחית של הכנסת.

יוסף ג'בארין: לשמוע חבר כנסת סגן יו"ר הכנסת מדבר על כך שעיר תיפול בגלל שאזרחים ערבים עוברים לגור בה?

ציפי לבני: זה אחרי שתל אביב נפלה בידי השמאלנים.

יוסף ג'בארין: והוא מדבר על נצרת עילית, שאגב, ראש העיר - - -

קריאות: - - -

יוסף ג'בארין: בנצרת עילית ראש העיר הוא המנכ"ל לשעבר של הכנסת רונן פלוט, יש סגן עירייה ערבי ד"ר שוקרי עואודה, ואנחנו גאים בשיתוף הפעולה שמתקיים בנצרת עילית.

יוסף ג'בארין: עבורך זה ליפול.

יוסף ג'בארין: זאת בדיוק מהותה של הגזענות.

יוסף ג'בארין: כבוד נציג היועץ המשפטי עורך דין נזרי, וגם – אני מבין שאם 7(ב) יתקבל אפשר בעצם כשמקימים יישוב על בסיס לאום או שכונה לתלות "ליהודים בלבד".

יוסף ג'בארין: זו באמת שאלה, אני שואל.

יוסף ג'בארין: בעצם אם החוק הזה יתקבל יהיה אפשר לתלות את השלט הזה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: ואם כן, אולי אולי לצרף את השלט הזה כנספח לסעיף.

אמיר אוחנה: קיבלת את התמונה, די.

יוסף ג'בארין: הוא יענה, זאת שאלה רצינית.

אמיר אוחנה: השאלה בסדר.

דב חנין: גם שלט "לא ליוצאי אתיופיה".

רז נזרי: גם "לערבים בלבד".

דב חנין: גם.

יוסף ג'בארין: והשאלה השנייה.

יוסף ג'בארין: אתם התמקדתם בנושא של ההפרדה בדיור, אגב, חברי דב חנין דיבר על דרום אפריקה, אפשר גם לדבר על ארצות הברית בתקופת ההפרדה הגזעית, זה פחות או יותר אותו הסעיף שהופיע בחוקה של מדינות הדרום בארצות הברית, פחות או יותר של הפרדה בין לבניםwhite and colored people.

יוסף ג'בארין: זה פחות או יותר אותו סעיף, ולכן זה מחזיר אותנו 100 שנה מבחינת השיח המשפטי שהיום מתקיים בישראל.

יוסף ג'בארין: אבל לא כל כך נגעתם בסוגיה השנייה של מעמד השפה הערבית.

יוסף ג'בארין: במיוחד אחרי שאני רואה שיש כאן יד נסתרת שהורידה או השמיטה גם את הסעיף שהיה קיים קודם ש"לדובריה זכות נגישות לשונית לשירותי המדינה".

יוסף ג'בארין: פשוט בהתחלה בכלל פגעו במעמדה הרשמי, כבר לא שפה רשמית, שזאת פגיעה קשה במיוחד.

יוסף ג'בארין: כבוד היועץ המשפטי לכנסת, כבוד נציג היועץ המשפטי לממשלה, אנחנו מדברים על שפה רשמית זה 100 שנה, מאז 1922 השפה הערבית היא שפה רשמית, באים עכשיו ורוצים לבטל את המעמד הזה, ואתם לא מתייחסים לזה?

יוסף ג'בארין: זה פשוט נושא כל כך עקרוני שאתה צריך גם להביע דעה.

רז נזרי: התייחסתי.

יוסף ג'בארין: לא מספיק להגיד שזה לא ראוי.

יוסף ג'בארין: צריך להגיד שיש כאן מיעוט לאומי ילידי ואסור לפגוע בו פגיעה כזו.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שגם זה יהיה לא חוקתי בעיני בית המשפט.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

יוסף ג'בארין: אני רק אומר - -

אמיר אוחנה: לסיום.

יוסף ג'בארין: - - שבדיונים קודמים היה סיכום, לפחות בקרב הקואליציה, שישאירו את השפה הערבית כשפה רשמית, מישהו אמר שפה רשמית שנייה.

יוסף ג'בארין: במקום לצפות שבקריאה השנייה והשלישית יחזרו לנוסח הזה של שפה ערבית, אני רואה כאן שיש יד של גזענות ויד של שנאה שהשמיטה אפילו את הזכות לנגישות, שאמורה להיות מובטחת לכל אזרח.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני; ואחריה – חברת הכנסת תמנו שטה.

ציפי לבני: "מדינת ישראל.

ציפי לבני: ..

ציפי לבני: תשקוד על פיתוח הארץ לטובת כל תושביה; תהא מושתתת על יסודות החירות, הצדק והשלום לאור חזונם של נביאי ישראל; תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה בלי הבדל דת, גזע ומין; תבטיח חופש דת, מצפון, לשון, חינוך ותרבות.

ציפי לבני: .. ותהיה נאמנה לעקרונותיה של מגילת האומות".

ציפי לבני: עכשיו שאלה.

ציפי לבני: אני כל חיי פעלתי כדי לשמור על מדינת ישראל מדינת העם היהודי, מדינה יהודית ודמוקרטית.

ציפי לבני: ואני רוצה לומר לך משהו, חבר הכנסת אמסלם, שדווקא אתם מציבים סימני שאלה על המובן מאליו שאף אחד לא הציב עליו סימן שאלה.

בצלאל סמוטריץ': לא, סימן קריאה.

ציפי לבני: ובג"ץ קבע שהוא ממש בסדר ולא מפלה, וזה חוק השבות.

ציפי לבני: כפי שאתם היום מציבים סימן שאלה על הקיום של מדינת ישראל, סליחה, לא מציבים סימן שאלה, כפי שהיום אתם מוחקים צד אחד מהמשוואה של ישראל כיהודית דמוקרטית – ושאלתי ליועץ המשפטי לכנסת ולממשלה – אני רוצה לדעת, ותפיסתי שהבעיה היא בכל חוק-היסוד, אבל אני רוצה לדעת האם חוק-היסוד הזה או חלקים ממנו עומדים בסתירה לאותו חלק ממגילת העצמאות שהקראתי, שמבטיח שוויון זכויות לכל אחד מהאזרחים.

ציפי לבני: מה מעמדו של חוק-היסוד המאוחר הזה מול אותם עקרונות שנקבעו כבר בפסיקה?

ציפי לבני: האם האמירה באותו סעיף שמאפשר הפרדה, לרבות על רקע דת ולאום, תאפשר גם הקמת יישובים לסטרייטים, לאשכנזים, לימנים, לא רק ליהודים, אלא האם ניתן יהיה שכל קבוצה תקים יישוב ותמנע כניסה או מגורים ממישהו אחר, בין אם זה עולים מאתיופיה, בין אם זה הומואים, או בין אם זאת כל קבוצה אחרת.

ציפי לבני: האם זה מה שיש כאן בחוק הזה?

אמיר אוחנה: תודה, גברתי.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת תמנו שטה, בבקשה.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, אני בעד חוק הלאום.

פנינה תמנו: כשאני רואה את הדגל אני מתרגשת, וכשאני שומעת את ההמנון אני מזילה דמעה.

פנינה תמנו: אבל חוק הלאום שיושב כאן היום מייצר משוואה שיהדות זה גזענות, מה שלא נכון.

פנינה תמנו: חוק הלאום שיושב כאן היום מכרסם בערכים שלנו כעם, בתורת ישראל.

פנינה תמנו: וגם אם הכוונה היא לייהד או לא לייהד, לא תונו את הגר נאמר, אני לא ממציאה את זה, תחזרו אחורה, תעשו את שיעורי הבית.

פנינה תמנו: אני עליתי לארץ כי אני יודעת שהעם הזה והבית הזה הוא שלנו.

פנינה תמנו: אני לא מרגישה נרדפת כשאני כאן.

פנינה תמנו: אני לא חושבת שאפשר להמשיך ולהתנהג כנרדפים.

פנינה תמנו: אי-אפשר גם להיות גזעניים כלפי מי שלא דומה לנו, וזה מה שאומר הסעיף.

פנינה תמנו: תארו לכם שעכשיו במדינה אחרת בעולם היה עובר הסעיף הזה, הוא מכוון ליהודים, הוא מכוון ליהודים, כולנו היינו מזדעקים.

פנינה תמנו: זאת לא שאלה של ימין ושמאל, צדקת, חברי, זאת שאלה מה הערכים שלנו כעם, וכמה אנחנו בטוחים במקום שלנו כאן.

פנינה תמנו: ואתם יודעים שיש דברים שנעשים באופן טבעי.

פנינה תמנו: אף יהודי לא ילך לגור באמצע אום אל פחם, ולא ההפך.

פנינה תמנו: ועדיין אני רוצה שהאזרחים הערבים שגרים במדינת ישראל, כאלה שהם כמוני, ירימו ראש וירגישו אזרחים, ולא בכל מקום הם ירגישו מופלים.

פנינה תמנו: רק לפני שבועיים-שלושה היו ילדים בדואים שלא הכניסו אותם לבריכה, רק לפני כמה שנים לא רצו לקבל אתיופים והחתימו על חוזה שאותם לא מקבלים למגורים.

פנינה תמנו: מה קורה לכם?

פנינה תמנו: גם החוק של ועדות הקבלה נולד בחטא, ואת מי הוא מפלה?

פנינה תמנו: הוא מפלה את המזרחים, הוא מפלה את האתיופים, הוא מפלה את מי שלא נמצא בקליקה ובתוך האליטה.

פנינה תמנו: אני אומרת לכם, לא ייתכן שהנזק שנעשה בעקבות הדיון על החוק הזה, 15 שנה אני עושה הסברה בעולם, 15 שנה, פגשתי גם אנשים שתומכים ב-BDS, והצלחתי לשכנע אותם שמדינת ישראל זה לא אפרטהייד.

פנינה תמנו: אחרי החוק הזה לא אצליח לשכנע בכלום.

פנינה תמנו: ואני אומרת לך את זה כמישהי שנאבקת גם בגזענות, ומצד שני יודעת שלעם שלנו יש את הכוח ואת החוזק ואת הערכים להיות יותר טובים.

פנינה תמנו: זאת בושה וחרפה.

פנינה תמנו: ואתה הבטחת שתסיר את הסעיף זה.

אמיר אוחנה: ממש לא.

אמיר אוחנה: לא, לא.

פנינה תמנו: יש את זה מוקלט.

אמיר אוחנה: אל תכניסי לי מילים לפה.

פנינה תמנו: כשאני עמדתי מעל - - -

אמיר אוחנה: חברת הכנסת תמנו שטה, מכיוון שיש את זה מוקלט אז לא תשמעי שם שום הבטחה.

תמר זנדברג: צודקת.

תמר זנדברג: אני לא אגיד משהו - - -

אמיר אוחנה: את תשמעי מה שאת תשמעי עכשיו, אז אני אומר שיש קושי.

פנינה תמנו: אנחנו נשב ונשמע.

פנינה תמנו: אמרת שבקריאה שנייה ושלישית הוא ירד.

אמיר אוחנה: אמרתי שיש קושי.

אמיר אוחנה: אני מודה שיש קושי.

פנינה תמנו: ותדעו לכם, היום ה-BDS חוגג.

תמר זנדברג: יש קושי אבל - - -

פנינה תמנו: היום ה-BDS חוגג, כי ברגע שזה יעבור הם צדקו, איבדנו כל ערכים.

פנינה תמנו: כשהוא מדבר על אפליה קולקטיבית אל מול האפליה הפרסונלית והגדרה עצמית כקולקטיב, אז כדאי שתעשו את ההבחנה הזאת.

פנינה תמנו: זה בדיוק ההבדל.

פנינה תמנו: תודה.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת רויטל סויד; ואחריה - חברת הכנסת תמר זנדברג.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה שם לב שאנחנו לא מפריעים להם.

רויטל סויד: באמת על זה צריך להודות לכם.

דוד אמסלם: נראה מה יקרה פה.

תמר זנדברג: יש חלוקת מדליות.

דוד אמסלם: אני רק אומר, כשאנחנו מדברים – הכול פה הפוך.

ג'מאל זחאלקה: ולך יש את הכוח.

דוד אמסלם: היא תמיד תפריע לנו, ולנו אסור להפריע לה, אתה מבין?

אלעזר שטרן: אתה לא מבין מה הוא אומר לך?

אלעזר שטרן: דודי אומר שתיתן לו לנהל, תראה איך מנהלים.

דוד אמסלם: רק תראה איך העולם הפוך.

מיכל רוזין: קיר הדמעות זה לא פה.

דוד אמסלם: הם כאילו הנאורים.

דוד אמסלם: אנחנו האלימים כשאנחנו שותקים ושומעים.

ציפי לבני: החוקים, החוקים הם אלימים.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת רויטל סויד, הבמה כולה שלך.

מיכל רוזין: קוזאק שנגזל.

רויטל סויד: אני חושבת שאם יש דוגמה לחוסר השוויון, דודי, זה דווקא באיך שהתנהל פה הדיון.

רויטל סויד: אתם יכולתם לזרוק הערות ביניים וקריאות ואף אחד לא קרא לכם לסדר, יכולתם לשאול שאלות גם כשלא היה צריך לשאול שאלות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו המיעוט כאן.

רויטל סויד: אז באמת אל תדבר על להפריע לכם.

תמר זנדברג: צריך להקים לכם יישובים.

רויטל סויד: בדיוק.

רויטל סויד: עוד מעט ישימו אותנו ביישובים.

דוד אמסלם: הכול מוקלט, אפשר לבדוק את הזמנים.

רויטל סויד: אם יש דוגמה לשימוש של הרוב בכוחו לרעה זה החוק הזה.

רויטל סויד: זה עריצות הרוב שבאה כדי לפגוע לא רק במיעוט, אלא באה לפגוע במרקם חברתי, בחוקתיות של החוקים שלנו, והיא באה לפגוע בצביונה של מדינת ישראל.

רויטל סויד: אתם היום מציבים מעל בית המחוקקים דגל שחור שמתנוסס, ואת הכתם הזה אי-אפשר יהיה למחות, כי מה שאתם אומרים פה היום בעצם זה דבר אחד, הייהוד של הגליל שאתה מדבר עליו, סמוטריץ, מה זה יהודים?

רויטל סויד: מי זה היהודים?

רויטל סויד: רפורמים יוכלו להיכנס לשם?

רויטל סויד: או מי שהוא ניסה – כן?

רויטל סויד: למה?

רויטל סויד: אני יודעת שיש פה חבר כנסת בכנסת הזאת, כמה חברי כנסת שאומרים שהרפורמים הם בכלל לא יהודים, הם יוכלו להתיישב בגליל?

בצלאל סמוטריץ': חוק השבות חל עליהם?

רויטל סויד: ועכשיו בוא נדבר רגע, האם אנחנו, לגנים שיהיו ביישובים הקהילתיים האלה, נאפשר לילדים שהם לא חלק מאותה דת לשבת?

דוד אמסלם: אז תגדירי יהודי חדש.

רויטל סויד: לגנים הם יוכלו להיכנס?

רויטל סויד: לבית הכנסת של אותה קהילה?

רויטל סויד: תראו מה כתוב כאן בסעיף 7(ב): "לקהילה, לרבות בני דת אחת או בני לאום אחד, לקיים התיישבות קהילתית נפרדת".

רויטל סויד: בהתיישבות הקהילתית הנפרדת הזו אפשר יהיה למנוע כניסה לגנים?

רויטל סויד: לבתי הכנסת?

רויטל סויד: אפשר יהיה לעשות את זה?

רויטל סויד: בוודאי שכן.

מיכאל מלכיאלי: מעולם לא מנעו אדם להיכנס לבית הכנסת רפורמי.

מיכאל מלכיאלי: זה לא נכון.

רויטל סויד: בוודאי שכן.

רויטל סויד: אז לאן אנחנו – למה?

רויטל סויד: יש לנו היום כללים חדשים.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: חבר הכנסת מלכיאלי, אתה רשום ואתה תשאל.

רויטל סויד: והשאלות שלי אליכם, גם איל ינון - - -

ציפי לבני: שר הדתות אמר שהם בעד.

ג'מאל זחאלקה: ואני חשבתי שהחרדים הם נגד.

אמיר אוחנה: חברים נכבדים, השאלות של חברת הכנסת סויד, בבקשה.

ציפי לבני: שינו להם את זה.

ג'מאל זחאלקה: מה שינו?

ציפי לבני: גם יהודי התפוצות לא יוכלו להיות פה.

רויטל סויד: אנחנו יושבים פה חוק אחרי חוק כשהיועצים המשפטיים של הכנסת, היועצים המשפטיים של הממשלה, המשנים, היועץ המשפטי לממשלה מגיע ומזדעק חוק אחרי חוק.

רויטל סויד: לא אכפת לכם לחוקק פה חוקים שהיועץ המשפטי לממשלה מגיע בעצמו לכאן?

רויטל סויד: שמגיעים לכאן שופטי עליון ומזדעקים?

רויטל סויד: שיושב פה היועץ המשפטי של הכנסת ומזדעק?

רויטל סויד: שנשיא המדינה, שאתה מכניס לפה פוליטיקה לדיון, בא ואומר די.

אמיר אוחנה: אני או הוא מכניס פוליטיקה לדיון?

רויטל סויד: לא אכפת לכם?

רויטל סויד: לא אכפת לכם לאן אתם לוקחים אותנו ובשם מה?

רויטל סויד: מה יוצא לכם מהחוק הזה?

רויטל סויד: היה פה ערעור על זה שזאת מדינת הלאום של העם היהודי?

רויטל סויד: היה כאן ערעור על זה שזאת המדינה שלנו ושאנחנו מקיימים שוויון לכל האזרחים שלנו?

רויטל סויד: על מה אתם מערערים פה ובשביל מה?

רויטל סויד: והשאלה שלי אליכם, גם איל ינון וגם רז נזרי, האם סעיף 7(ב) לחוק הזה והעולה ממנו סותר את חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו?

רויטל סויד: והאם סעיף 7(ב) הזה מביא אותנו למצב סותר מחויבות שיש לנו בזירה הבין-לאומית?

רויטל סויד: שאלתי אותך, אמרת משפט אחד.

רויטל סויד: אתה אמרת שבזירה הבין-לאומית יכולה להיות לנו בעיה, וביקשתי ממך שתרחיב, ואתה לא הרחבת.

רויטל סויד: ואני רוצה שאתה תגיד לנו פה האם זה סותר מחויבות שלנו בזירה הבין-לאומית.

רויטל סויד: והאם האפליה וההדרה האלה ללא שום קריטריון מלבד גזע מערער את היכולת שלנו לטעון שאנחנו דמוקרטיה במובן היהודי, במובן המהותי שלנו?

רויטל סויד: רק עכשיו, רק השבוע מכון מחקר פרסם את העובדה שאנחנו בדמוקרטיה בנסיגה.

רויטל סויד: האם הצעת החוק הזו תורמת לכך עוד יותר?

אמיר אוחנה: תודה, חברת הכנסת סויד.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג, הבמה שלך אחרי חבר הכנסת - - -

דוד אמסלם: היא עשתה לך את העבודה, אתה לא צריך להגיד כלום יותר.

רויטל סויד: תתבייש לך.

רויטל סויד: תתבייש לך, אתה פוגע ביהודים כמוך.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: תתבייש לך, אתה פוגע באתיופים.

קסניה סבטלובה: לא, הוא לא חושב - - -

אמיר אוחנה: רויטל.

רויטל סויד: אתה פוגע בלהט"ב.

דוד אמסלם: למה את מתפרצת?

רויטל סויד: זה לא אכפת לך.

דוד אמסלם: למה את מתפרצת?

רויטל סויד: זה לא אכפת לך.

דוד אמסלם: למה את מתפרצת באלימות?

רויטל סויד: למה אתה מתפרץ?

דוד אמסלם: מה אמרתי?

דוד אמסלם: אני אמרתי - - - .

דוד אמסלם: למה את מתפרצת באלימות?

רויטל סויד: אתה, אתה אלים.

רויטל סויד: תראה איך אתה עומד במליאה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: למה את מתפרצת באלימות?

דוד אמסלם: את חושבת שמותר לך הכול?

בצלאל סמוטריץ': כי אמרת לה את האמת - - -

רויטל סויד: אתה אלים.

רויטל סויד: אתה בן אדם אלים.

דוד אמסלם: בגלל שאמרתי לך את האמת בפרצוף?

בצלאל סמוטריץ': זה כואב.

דוד אמסלם: כואב קצת, אה?

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג.

קסניה סבטלובה: מביאים חוקים גזעניים, אז מה אתם מתפלאים?

אמיר אוחנה: וחברת הכנסת זנדברג בלבד.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר, אתה אחר כך.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה רגע להסיר איזו מסכה מעל הדיון שמתרחש פה, כי באמת נאמרו כאן המילים הנשגבות ביותר, בטון נרגש, גם על-ידי חברות הכנסת, כל אחת מדם ליבה, הוזכרו כאן חוקי הגזע, אולי יש צורך להזכיר פסקי דין באמת עתיקי יומין שנפרד זה לא שווה.

תמר זנדברג: המשנה ליועץ המשפטי פנה אל כולנו בקריאה נרגשת.

תמר זנדברג: ועולה כאן הרושם שאל מול הערכים הנשגבים האלה, הדיון שמתנהל כאן נמצא במחוזות אחרים לגמרי.

תמר זנדברג: הוא נמצא במחוזות הפריימריז והתחרות הפוליטית שבין הליכוד לבית היהודי, הוא נמצא במקום שבו סמוטריץ, שמתהדר בגזענות שלו בצורה מאוד מאוד גלויה, ולזכותו ייאמר, לפחות אומר את הדברים על השולחן, דברים שבעבר אתם לא העזתם להגיד.

תמר זנדברג: כולכם מתיישרים לפי הקו הזה, ונדמה שאין ערך ואין עיקרון יסודי שאתם לא תשעבדו לעובדה שעוד מעט הכנסת הזאת מתפזרת וצריך לשפר עמדות.

תמר זנדברג: נקודה.

תמר זנדברג: ולכן, אתם לא תתביישו לבצע חיסול חשבונות פנים ליכודי בין הנשיא ריבלין, שראש הממשלה לא תמך בו, ועכשיו מבצע איתו חיסול חשבונות, כי הוא לא התיישר לפי הרצונות של המעון בבלפור.

תמר זנדברג: ולכן אתם תיקחו חוקים כמו חוק ההסדרה וכמו חוק ההמלצות ותבצעו ניסוח מרושל, מגושם, שנראה שחרטט, חירבש איזה משהו, למי אכפת שזה חוק-יסוד?

תמר זנדברג: למי אכפת שכל ערך שמלווה אותנו 70 שנה, ושליווה את הציונות מיום הקמתה, מושלך פה מתחת לגלגלי האוטובוס?

תמר זנדברג: למי אכפת?

תמר זנדברג: העיקר שחוק הגיוס נקלע למשבר, והמושב עוד מעט מסתיים, וצריך מהר מהר תוך שבועיים להביא איזה הישג ל-base הימני.

תמר זנדברג: זה כל הסיפור, זה כל מה שקורה פה.

תמר זנדברג: אז חוק הלאום נשלף מהבוידעם, והאפרטהייד יוצא מהקופסה, הכול על השולחן, הכול נוזל פה מכל הכיוונים.

תמר זנדברג: היועצים המשפטיים מתריעים, כולם כאיש אחד, כל האנשים שיודעים משהו מהערכים של המדינה הזאת קמה עליהם.

תמר זנדברג: ואתם מסתכלים בטלפון ומגחכים, צוחקים לעצמכם, כי אתם יודעים מה אתם עושים, זה לא מעניין אתכם בכלל.

תמר זנדברג: העיקר להראות לי שמחר יהיה כתוב: ראש הממשלה העביר את חוק הלאום.

תמר זנדברג: עכשיו יש כאן גורם אחד בכנסת - - -

אמיר אוחנה: גברתי, לסיום, בבקשה.

תמר זנדברג: משפט אחרון.

תמר זנדברג: יש כאן גורם אחד בכנסת, בקואליציה, כי את האופוזיציה אנחנו שומעים, כולנו בגרון ניחר, זה לא מעניין אתכם.

תמר זנדברג: יש פה גורם אחד בכנסת שנציג שלו כאן

תמר זנדברג: מאוד מאוד חסר, אני רוצה לשאול איפה מפלגת כולנו שהתחייבה להרבה מאוד דברים בחוק הזה, ועכשיו פתאום נעלמה.

פנינה תמנו: מה חדש?

פנינה תמנו: תמיד הם חוזרים בהם.

תמר זנדברג: איפה שר האוצר כחלון?

תמר זנדברג: איפה כל חברי הכנסת ממפלגת כולנו שבהחלט יכולים לעשות כאן מהלך מאוד מאוד פשוט?

דב חנין: אפרטהייד זה לא כל כך נורא כשמתרגלים אליו.

עאידה תומא סלימאן: לא, זה יהיה אפרטהייד חברתי.

מיכל רוזין: הומני.

עאידה תומא סלימאן: הומני וחברתי.

תמר זנדברג: יכולים לקרוא את המכתב של הנשיא, הנה הוא כאן, לקרוא את המכתב של היועץ המשפטי, ולעשות דבר מאוד מאוד פשוט.

תמר זנדברג: אתם לא מסוגלים, אבל הם יכולים להציל אתכם מעצמכם ולהצביע נ-ג-ד.

אלעזר שטרן: גם ישראל ביתנו.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר; ואחריו – חבר הכנסת מלכיאלי.

עודד פורר: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: כן, גם אתה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אני הראשון שהצבעתי, מה יש לך? ראשון.

אמיר אוחנה: לא נכון, אדוני, עשיתי רשימה לפי הסדר, אתה מופיע בה, אבל אתה לא ראשון.

אלעזר שטרן: מתי מדברים?

עאידה תומא סלימאן: אני מופיעה אצלך?

אמיר אוחנה: לא חושב.

אמיר אוחנה: עכשיו ביקשת.

עאידה תומא סלימאן: חשבתי שרושמים כל אחד שנכנס.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, אמיר.

אמיר אוחנה: שנייה, רק להבהיר לחברת הכנסת תומא סלימאן שנכנסה, אנחנו כרגע אמורים להיות במסגרת של שאלה לנציג היועץ המשפטי לממשלה ולכנסת, אחר כך יש גם רשות דיבור.

אמיר אוחנה: אנחנו עוד לא שם.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, מצוין.

עאידה תומא סלימאן: יש לי דיון בוועדה.

אמיר אוחנה: בסדר.

אמיר אוחנה: מי שרוצה, אני לא מגביל אף אחד בדיבור שלו.

אלעזר שטרן: זה כבר התבחבש.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר, בבקשה.

עודד פורר: אדוני, תודה.

עודד פורר: במסגרת השאלה שלי, ראשית, אני רק רוצה לפתוח ולומר: חוק הלאום הוא חוק חשוב, ואני באמת מקווה שנעביר אותו עוד במושב הזה.

עודד פורר: יחד עם זאת, אתה יודע, באנו לפה לדון על הנוסח.

עודד פורר: אם אני רוצה לשאול, אז יש לי כמה שאלות לגבי הנוסח של סעיף 7(ב).

עודד פורר: ופה צריך להבין, האם המשמעות בנוסח המוצע שמישהו שהוא חסר דת ניתן יהיה לדחות אותו מלהתיישב ביישוב מסוים?

עודד פורר: האם יישוב יהודי יהיה יישוב יהודי שהוגדר כהלכה או יישוב יהודי רק לפי האבא או יישוב יהודי רק לפי האימא?

ציפי לבני: מה שיחליטו - - -

קארין אלהרר: תלוי מי יהיה בקואליציה.

עודד פורר: מה המשמעות, אדוני היועץ, האם זה יהיה יהודי לפי חוק השבות?

ציפי לבני: לא, תלוי מי יגור ביישוב.

עודד פורר: ומה קורה לגבי דור רביעי?

עודד פורר: זאת אומרת, מה קורה לגבי מי שעלה לפה מכוח חוק השבות ואז נולד לו ילד, הוא דור רביעי, האם הוא יוכל להיכנס לאותו יישוב או לא?

ציפי לבני: הוא ממילא לא יוכל להתחתן.

עודד פורר: במובן אחר, אדוני, לגבי יישוב כמו שפרעם.

עודד פורר: ביישוב שפרעם יש 60% מוסלמים, 25% נוצרים, ו-14% דרוזים.

מיכל רוזין: אין לתאר.

עודד פורר: האם המשמעות, אם וכאשר יעבור הסעיף הזה, שיוכלו לבוא 60% המוסלמים בשפרעם ולהגיד: אנחנו יישוב מוסלמי, אנא, רבותיי הדרוזים, נא לצאת – האם זאת המשמעות?

ג'מאל זחאלקה: כמו שהציעו לנצרת עילית.

קארין אלהרר: מה אתה חושב?

עודד פורר: מה יקרה בעיר ערד לכשיעברו לשם מספיק חסידי קהילת גור, ואז יגידו: יהודים שהם לא יהודים לפי ההלכה, כפי שקבע הרבי מגור, לא יוכלו לגור בעיר.

עודד פורר: האם המשמעות היא שהם יוכלו לבצע את זה לפי הסעיף הזה כשהם יהיו רוב?

עודד פורר: האם המשמעות – ואני רוצה לשאול את זה כאן.

מיכל רוזין: אמיר, חם שם.

עודד פורר: כשיבואו יהודים יוצאי אתיופיה, כפי שבאו הבד"ץ וקבעו שהם לא יכולים לגעת ביין ב"ברקן" - - -

מיכאל מלכיאלי: אבל הבד"ץ הוא לא מינהל התכנון.

פנינה תמנו: בני אדם הם בני אדם, זה לא משנה.

פנינה תמנו: פעם זה ביישוב ופעם זה במקום אחר.

עודד פורר: אותה אחת שעבדה בפיצרייה בכרמיאל ולפי הרבנות הראשית היא לא הייתה יכולה לעבוד שם, כי היו שוללים את הכשרות לפיצרייה בכרמיאל, כמלצרית, אדוני.

ציפי לבני: אז מה אתם מצביעים בסוף?

פנינה תמנו: הוא נגד זה.

אמיר אוחנה: תודה לך.

קריאות: - - -

מיכל רוזין: תנו לו.

עודד פורר: ולכן אני חייב לומר בהקשר הזה, ואני אומר את זה גם מדם ליבי, כמי שלפחות התנועה שלו מתבססת על מה שקבע ז'בוטינסקי, כשקמה כאן מדינת ישראל וכשדיברו על מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי - -

קארין אלהרר: תקשיב, תקשיב, סמוטריץ.

עודד פורר: - - וכשאמרו שהיא תהיה פתוחה לעלייה היהודית - -

מיכל רוזין: הוא לא יודע מי זה ז'בוטינסקי.

עודד פורר: - - אף אחד לא דיבר על זה שאנחנו נשקוד להביא לכאן מעט יהודים, ואז נראה איך אנחנו עושים פה הפרדה כזו או אחרת.

עודד פורר: אמרנו שנביא לפה מספיק יהודים כדי שיהיה פה רוב יהודי.

ציפי לבני: ויהיו זכויות למיעוט, אמר ז'בוטינסקי.

עודד פורר: אדוני, אנחנו יושבים בוועדת העלייה והקליטה, יש 14.5 מיליון יהודים בעולם, רק 6.5 מיליון מתוכם חיים בישראל.

עודד פורר: אני מציע שבחוק הזה נראה איך אנחנו מגיעים למצב שעולים לכאן יותר יהודים, חיים פה יותר יהודים, ואז שומרים על רוב יהודי ברור.

עודד פורר: ובהקשר הזה אני מבקש, במקום מה שקבעתם בסעיף 7(ב), לקבוע בסעיף של העלייה, שקבענו שם שהמדינה תהיה פתוחה לעלייה יהודית ולקיבוץ גלויות, להוסיף: ותשקוד על פיתוח התיישבות יהודית בארץ ישראל.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת מלכיאלי; ואחריו - - -

עודד פורר: וזה כהסתייגות, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': בנוסף.

אמיר אוחנה: ואחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

אלעזר שטרן: הוא מוכן בנוסף.

עודד פורר: לא, במקום סעיף 7(ב).

עודד פורר: ואז זה מייתר את סעיף 7(ב).

אלעזר שטרן: אבל סמוטריץ אומר לך.

עודד פורר: בסדר, סמוטריץ לא במפלגה שלי, ולי מותר לחשוב אחרת ממנו.

בצלאל סמוטריץ': לא במפלגה שלך.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר, אנחנו מודים לך על דברייך, תודה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת נגוסה.

עודד פורר: סליחה, אני רוצה להוסיף, אדוני, בהקשר הזה.

עודד פורר: ישנם עשרות אלפי סובותניקים, כפי שישנם אלפי אתיופים, יוצאי אתיופיה, שחבר הכנסת דודי אמסלם יחד עם חבר הכנסת נגוסה נאבקו כדי להעלות אותם לארץ ישראל, ומונעים את העלייה שלהם.

עודד פורר: סובותניקים, עד 2003 עלו למדינת ישראל כיהודים, חיים, אגב, כדתיים בחלק מהיישובים.

קארין אלהרר: אה, הוא נאבק להעלות אותם, לשים אותם ביישוב נפרד.

עודד פורר: היום הרבנות הראשית מסרבת להעלות אותם.

עודד פורר: תודה לך.

עודד פורר: חבר הכנסת מלכיאלי.

אלעזר שטרן: לכן הם לא יוכלו לגור לא עם סמוטריץ ולא איתי.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת מלכיאלי, והוא בלבד, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, על ההערות שיש לי על חוק הלאום כבר דיברנו, וצריך להתכנס לאיזושהי נוסחה, כמו שכבר דיברנו מקודם.

מיכאל מלכיאלי: מה שכן הביא אותי לדבר היום זה המכתב של הנשיא.

מיכאל מלכיאלי: אני רואה שהנשיא מזדעק, באמת אכפת לו, בסעיף 6 הוא בא להאיר את עינינו שייתכן וייווצר מצב שירצו להקים ערים ללא חרדים, על סעיף דת, וכו' וכו'.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להגיד לנשיא, קודם כול בוקר טוב, היום במדינת ישראל יש ערים שלא נותנים לחרדים לגור שם.

מיכאל מלכיאלי: יש ראשי ערים שמצהירים, לא רק בקמפיין שלהם - -

מיכל רוזין: איפה?

מיכל רוזין: איפה?

מיכאל מלכיאלי: - - בשוטף, אנחנו לא ניתן לחרדים לקנות.

אלעזר שטרן: החוק יעשה את זה?

מיכאל מלכיאלי: לא, ההפך.

מיכאל מלכיאלי: שנייה, שנייה.

קריאות: - - -

קארין אלהרר: זה בדרך כלל הפוך, התבלבלתם.

אמיר אוחנה: לא להפריע, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: יש היום שנאה של ראשי ערים מסוימים לציבור החרדי, לא לתת להם לגור.

קסניה סבטלובה: אז אתה רוצה שזה יהיה הפוך?

רויטל סויד: אז אתם בעד או נגד?

קסניה סבטלובה: אז אתה רוצה שזה יהיה מעוגן בחוק?

מיכאל מלכיאלי: אני אענה לך גם על זה.

מיכאל מלכיאלי: רק שבוע שעבר גילינו ראש עיר - -

רויטל סויד: אז אתם בעד או נגד?

מיכל רוזין: זה לא בסדר.

מיכל רוזין: גם אם זה מתקיים זה לא בסדר.

מיכאל מלכיאלי: רגע, לא שמענו אתכם שם.

מיכל רוזין: לא שמעת?

מיכל רוזין: אל תהיה חצוף.

מיכאל מלכיאלי: לא שמענו את הנשיא.

מיכאל מלכיאלי: הנשיא כשהתעורר בבוקר - - -

מיכל רוזין: אל תהיה חצוף.

מיכל רוזין: לא שמעת את הנשיא ואותנו על זה?

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאלי: הנשיא כשהתעורר הבוקר עם מכתב, לא שמענו שאכפת לו - -

תמר זנדברג: הנשיא לא פה, מה אתה רוצה?

מיכאל מלכיאלי: - - שבערים שלמות חרדים לא יכולים לגור.

מיכל רוזין: איפה?

מיכל רוזין: על מה אתה מדבר?

מיכל רוזין: על מה אתה מדבר?

פנינה תמנו: מה יש לכם נגד הנשיא?

פנינה תמנו: מה יש לכם?

פנינה תמנו: תגיד תודה שיש לך נשיא כזה.

מיכל רוזין: אתה לא שמעת מה הוא אמר.

יעל גרמן: אני מוחה על הפגיעה בכבודו של הנשיא.

רויטל סויד: אנחנו לא נאפשר פגיעה בנשיא.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: אתם תאפשרו לקיים דיון, זה מה שתאפשרו.

אמיר אוחנה: זה הכול.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, אבל אי-אפשר ככה להשמיץ את הנשיא.

מיכל רוזין: לא, אין בעיה, אבל שאלתי אותו איזו עיר לא מאפשרת לחרדים לגור.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

יעל גרמן: אתה היית מגן על כבודו של ראש הממשלה, אדוני היושב-ראש, אז תגן על כבודו של הנשיא.

קארין אלהרר: צביעות.

קארין אלהרר: ראיתי בשידור.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: הוא לא עומד לחקירה, הוא מדבר, אז - - -

יעל גרמן: לא, אתה לא יכול לעבור לסדר-היום כשפוגעים בנשיא.

ציפי לבני: את לא היית כאן בהתחלה, יעל, היושב-ראש התחיל.

ציפי לבני: הוא התחיל.

אמיר אוחנה: הבא שיתפרץ יוצא החוצה או ייקרא קריאות.

מיכאל מלכיאלי: ואני אומר, אני קורא לנשיא שכל כך מזדהה, לבוא ולהגיד את האמירה שלו מול אותם ראשי ערים שנגד הציבור החרדי, ולא נותנים להם מקומות ולגור.

ציפי לבני: היום אתה יכול לקבל סעד, מחר זה יהיה חוקי.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני.

מיכאל מלכיאלי: רגע, והחוק הזה יאפשר להקים עיר חרדית.

קארין אלהרר: לא הבנתי, אתה בעד?

מיכאל מלכיאלי: מה שאתם הגשתם בג"צים באלעד, בחריש, בירושלים - -

קארין אלהרר: אתה אומר שיש אפליה, בואו נקבע?

אמיר אוחנה: חברת הכנסת קארין אלהרר.

מיכאל מלכיאלי: - - החוק הזה יאפשר לחרדים - -

קארין אלהרר: מה?

קארין אלהרר: בוקר טוב.

אמיר אוחנה: בוקר אור, מה שלומך?

מיכאל מלכיאלי: - - סוף סוף - - -

ציפי לבני: הזכות הזאת קיימת לכם היום.

מיכאל מלכיאלי: היא לא קיימת.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני.

ציפי לבני: מחר אפשר יהיה להגיד לך שאתה לא אשכנזי, לא לגור באיזה מקום.

ציפי לבני: לא רק אם אתה חרדי.

מיכאל מלכיאלי: בג"ץ דחה אותה באין-סוף עתירות.

קריאות: - - -

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני, תודה.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו אני רוצה לסיים.

קסניה סבטלובה: אתה כן בעד?

קסניה סבטלובה: אתה כן רוצה לעגן את ההדרה בחוק?

רויטל סויד: אז אתה בעד או נגד?

רויטל סויד: לא הבנו.

אמיר אוחנה: רבותיי, זאת לא זכות דיבור שלכם עכשיו.

קסניה סבטלובה: לא הבנו מה אתה רוצה, מיכאל.

רויטל סויד: אז הוא בעד או נגד?

רויטל סויד: לא הבנו.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו אני רוצה לסיים.

מיכאל מלכיאלי: האמירה הפופוליסטית פה, מנסים להתסיס גם - - -

אמיר אוחנה: זאת לא זכות דיבור של אף אחד עכשיו, חוץ מחבר הכנסת מלכיאלי.

אמיר אוחנה: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לסיים.

מיכאל מלכיאלי: מול כל האמירה הרדודה כאן שמנסים להוביל את החוק הזה גם, חס ושלום, נגד הקהילה האתיופית.

מיכל רוזין: בואי אלינו, נגן עלייך מהרעים.

מיכאל מלכיאלי: הקהילה האתיופית היא קהילה שוודאי על-פי הרבנות היא יהודית לכל דבר.

קריאות: - - -

עודד פורר: גם ה-8,000 שנמצאים בגונדר?

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה לא אמר - - -

פנינה תמנו: זה לא נכון, זה שקר.

פנינה תמנו: זה שקר.

פנינה תמנו: אנחנו ספק יהודים ברשימות שלכם.

פנינה תמנו: אתם שלקחתם בעלות, ספק יהודים רשום ברבנות.

פנינה תמנו: בגללכם אנחנו סובלים.

פנינה תמנו: צביעות.

אמיר אוחנה: פנינה תמנו שטה.

פנינה תמנו: כי אתה נכנע ליהדות התורה.

מיכאל מלכיאלי: מי זה אתם?

מיכאל מלכיאלי: הרב עובדיה יוסף - - -

פנינה תמנו: די, איזה צביעות.

מיכאל מלכיאלי: מי זה אתם?

מיכאל מלכיאלי: על מה את מדברת?

אמיר אוחנה: חברת הכנסת תמנו שטה, קריאה שלישית.

פנינה תמנו: אבל אתם לא אמיצים כמו הרב עובדיה.

פנינה תמנו: אתם לא אמיצים כמו הרב עובדיה.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת בקריאה שלישית, נא להוציא אותה החוצה.

פנינה תמנו: אתם פחדנים, וברבנות כתוב ספק יהודים על יוצאי אתיופיה.

אמיר אוחנה: נא לצאת החוצה.

פנינה תמנו: היהדות היא לא רק שלכם.

מיכל רוזין: אל תוציא אותה.

אמיר אוחנה: נא לצאת החוצה.

מיכל רוזין: אל תוציא אותה, זה בנפשה.

פנינה תמנו: אתם הופכים אותה לגזענות.

פנינה תמנו: חוצפה.

אמיר אוחנה: לא, אי-אפשר לקיים ככה דיון, סליחה.

פנינה תמנו: חוצפה.

פנינה תמנו: לכו תילחמו באמת.

אמיר אוחנה: אי-אפשר לקיים ככה דיון.

פנינה תמנו: צבועים.

פנינה תמנו: בגללכם מפטרים עובדים ביקב.

פנינה תמנו: חצופים.

אמיר אוחנה: את כבר בקריאה שלישית, נא לצאת.

מיכאל מלכיאלי: - - - הרב עובדיה שהבד"ץ זה מה שמחייב אותם, ולכן - - -

פנינה תמנו: יאללה, תלך תראה מה כתוב ברבנות, ספק יהודים.

מיכאל מלכיאלי: ולכן צריך להימנע, וגם אני קורא לחברי עודד, לא לערב את הרבנות בסיפור הזה - -

מיכל רוזין: יש דיון עכשיו עוד מעט על הרבנות - - - לרשימות השחורות ברבנות.

פנינה תמנו: - - - הגענו.

פנינה תמנו: חצופים.

מיכאל מלכיאלי: - - ולא להכניס את כל התחלואות בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': פנינה, את כזאת דמגוגית, זה לא יאומן.

פנינה תמנו: לא, אתה - - - (חברת הכנסת פנינה תמנו יוצאת מאולם הוועדה.

פנינה תמנו: )

מיכאל מלכיאלי: ואדרבה, אני קורא לנשיא לגלות עירנות גם בגזענות נגד הציבור החרדי.

עודד פורר: אני מבקש שהיועץ המשפטי יענה על השאלות ששאלתי בהקשר הזה.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: מאה אחוז.

עודד פורר: כי זה יגיד אם אנחנו צריכים לערב את הרבנות או לא צריכים לערב את הרבנות מי יקבע מיהו יהודי.

אמיר אוחנה: אבל אנחנו מבקשים לשמוע את השואלים.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר, יש שואלים נוספים.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת זחאלקה; ואחריו – חבר הכנסת סמוטריץ.

אמיר אוחנה: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להבהיר שאני לא מסכים עם אף פסקה בחוק הזה, אני מתנגד לכל החוק.

ג'מאל זחאלקה: הדבר היחידי שאני מסכים לו בחוק הזה הוא התאריך שעומד בראש העמוד.

דב חנין: אז יש כבר הסכמה.

קריאה: התאריך העברי?

ג'מאל זחאלקה: אין לי בעיה עם תאריך עברי.

ג'מאל זחאלקה: אין לי בעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני ברשות

ג'מאל זחאלקה: כם רוצה לפנות אל המפלגות החרדיות שהבטיחו לנו - -

קארין אלהרר: אה, מה קרה לדיל ביניכם?

קארין אלהרר: התפרק הדיל?

ג'מאל זחאלקה: - - והבטיחו לכולם, ואמרו בתקשורת שהם לא ייתנו לחוק הלאום לעבור, שיעשו זאת ולא ייתנו יד ולא ייכנעו ללחץ, אני יודע, הכבד מאוד שמופעל עליהם מטעמו של בנימין נתניהו, ולא ילכו שבי אחר פיתויים שנותנים להם, והבטחות שנותן להם נתניהו כדי להעביר את החוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: אל תיתנו יד לחוק הזה, אל תיתנו יד לחוק שאתם אמרתם שהוא פוגע בכם, אל תיתנו יד לחוק שאתם אמרתם שעל-פי הערכים היהודיים שאתם מאמינים בהם, אתם תתמכו בו וזה יביא נזק כל כך עצום.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש מקום שהמפלגות החרדיות יעמדו על שלהן, הן לא ישנו את עמדתן, עמדתן הייתה נגד.

ג'מאל זחאלקה: שלא יהפכו את העמדה שלהן.

ציפי לבני: אתה יודע למה הם הפכו את העמדה?

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: לבני, אני מבקש.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע טוב מאוד.

ג'מאל זחאלקה: תאמיני לי, אני יודע שזה בדרך - - -

ציפי לבני: שימור הזיקה בין ישראל - - -

ג'מאל זחאלקה: אני הבנתי.

ג'מאל זחאלקה: הבנתי, אבל זה בעייתי מבחינתי, אני לא יכול להגיד את זה.

ג'מאל זחאלקה: את יכולה להגיד את זה, אני לא.

ג'מאל זחאלקה: אני נגד כל זיקה.

אמיר אוחנה: תודה לך.

אמיר אוחנה: משפט לסיום.

ג'מאל זחאלקה: לא, תן לי, לא התחלתי להגיד.

אמיר אוחנה: אדוני, אתה מסיים כבר.

ג'מאל זחאלקה: יש לי שאלה אחת לשני היועצים.

אמיר אוחנה: שאלה לשני היועצים.

ג'מאל זחאלקה: האם יש מקום אחר בעולם שיש בו חקיקה כזאת?

אמיר אוחנה: התשובה היא לא, זה כתוב.

רז נזרי: כתבנו, כתבנו.

אמיר אוחנה: זה קל.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע, אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: שהדברים ייאמרו, אני רוצה לשמוע את זה.

ג'מאל זחאלקה: אין דבר כזה בעולם.

רז נזרי: ברבע שעה האחרונה לא כתבו.

ג'מאל זחאלקה: אף מדינה, אפילו דיקטטורות לא עושות דבר כזה.

ג'מאל זחאלקה: מחזירים לתחייה, מקימים לתחייה את האפרטהייד.

מיכל רוזין: - - - להיות יותר סובלן.

רז נזרי: אין לשום מדינה, האמת היא, חוץ מהרשות הפלסטינית, ששם, כמו שהזכירו לי, יש הוראות שקשורות גם כן למכירת קרקעות לבני לאום אחר, ברש"פ.

רז נזרי: אבל בהקשר - - -

ג'מאל זחאלקה: שזה אין - - -

רז נזרי: זה גם כן, אני מניח שאתה מגנה גם את זה, את ההוראות שם.

ג'מאל זחאלקה: לא, לא, לא.

רז נזרי: אבל לשאלה הבין-לאומית, אין שום מדינה בעולם שיש בה את זה.

ג'מאל זחאלקה: היא מדינה תחת כיבוש.

ג'מאל זחאלקה: המדינה הפלסטינית לא מפלה שומרונים שהם יהודים לקנות מה שהם רוצים בשכם ובכל מקום.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה להגיד לכם.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה להגיד לכם שאתם עושים לנו מלאכה קלה.

ג'מאל זחאלקה: מה שקרה, כשהיינו במשלחת בבריסל פגשנו נציגים של 28 מדינות, לא עשינו שום דבר, לא אמרנו כלום, פשוט לקחנו את התרגום הרשמי של חוק הלאום מהאתר של משרד המשפטים לאנגלית, ונתנו אותו כחומר היחידי בלי להגיד מילה.

ג'מאל זחאלקה: אמרנו להם: תקראו.

ג'מאל זחאלקה: ואתם יודעים מה שמענו מכולם?

ג'מאל זחאלקה: בלי לתת הערות, הם רק קראו את החומר.

ג'מאל זחאלקה: אמרו: זה אפרטהייד.

ג'מאל זחאלקה: והמכירים אמרו: ריח של אפרטהייד.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה מסריח מראש, יש לבטל אותו כליל, ולא לנסות לתקן פה ושם, כי הדברים האחרים בחוק הם לא פחות חמורים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהחוק הזה יביא לדברים איומים ונוראיים.

אמיר אוחנה: אדוני, הנקודה ברורה.

אמיר אוחנה: תודה.

ג'מאל זחאלקה: יפתח את הפתח, יעשה את הגירוש תושבים.

ג'מאל זחאלקה: הוא מדבר על נצרת עילית, הוא רוצה לגרש את הערבים מנצרת עילית, זה מה שהוא אומר בעצם.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת סמוטריץ; ואחריו – חברת הכנסת רוזין.

ג'מאל זחאלקה: סמוטריץ הגזען.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני יושב-הראש, חבריי חברי הכנסת, אמרה קודם בצדק חברת הכנסת לבני שעד היום לא הוצב סימן שאלה מעל היותה של מדינת ישראל מדינה יהודית, ואני מסכים איתה מאוד.

תמר זנדברג: ודמוקרטית.

בצלאל סמוטריץ': עד היום לא הוצב סימן שאלה מעל העניין הזה, אלא הוצב על-ידי בג"ץ סימן קריאה שקובע שהמונח מדינה יהודית הוא לא יותר מאשר פולקלור חסר כל תוכן מעשי.

ציפי לבני: איזה קשקוש זה.

קארין אלהרר: תגיד לי, באיזה - - -

אמיר אוחנה: לא, לא.

ציפי לבני: איזה קשקוש זה.

קארין אלהרר: באיזה פסק דין קראת את זה?

בצלאל סמוטריץ': מה שעיצב את המדיניות המעשית של מדינת ישראל היה הרכיב הדמוקרטי בלבד.

ציפי לבני: תשים סימן שאלה, תשאל את היועץ המשפטי - - - קשקוש.

קארין אלהרר: לא באמת, על בסיס מה הדברים האלה?

קארין אלהרר: אתה משפטן, לא מתאים לך.

בצלאל סמוטריץ': במסגרת השאלות, ואני אפנה ליועצים המשפטיים.

מיכל רוזין: על בסיס רצון להשמיץ את בג"ץ, נקודה.

קארין אלהרר: לא, מה - - -

בצלאל סמוטריץ': אני רק אבקש לשאול איזה דוגמאות - - -

אמיר אוחנה: בבקשה.

אמיר אוחנה: לא להפריע, בבקשה, חברת הכנסת אלהרר.

קארין אלהרר: אבל מה העובדות.

אמיר אוחנה: אבל זו זכותו לומר מה שהוא רוצה, ואת לא תפריעי.

קארין אלהרר: למה לבלבל את עצמו בעובדות?

אמיר אוחנה: ואת לא תפריעי, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה.

בצלאל סמוטריץ': איזה דוגמאות הם מוכנים לתת לתוצאות מעשיות, לא לפולקלור, כל מיני הגדרות - -

קארין אלהרר: פולקלור.

ציפי לבני: מה זה פולקלור?

בצלאל סמוטריץ': - - תיאורטיות כאלה, איזה תוצאות מעשיות יש להיותה של ישראל מדינה יהודית.

בצלאל סמוטריץ': אפילו בג"ץ של איחוד המשפחות - -

קארין אלהרר: באיזה עולם הוא חי?

בצלאל סמוטריץ': - - אושר בדוחק שבדוחק שבדוחק פעמיים - -

קארין אלהרר: באיזה עולם הוא חי?

בצלאל סמוטריץ': - - ואך ורק בגלל הסיבה הביטחונית והחשש מפיגועים שהם מעורבים בזה, ולא בגלל היותה של המדינה מדינה יהודית והצורך לשמר על הרוב היהודי שלה.

בצלאל סמוטריץ': אז אין שום השלכות מעשיות לעניין הזה.

ציפי לבני: פשוט לא נכון עובדתית.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תראו, אני רוצה לדון לכף זכות את המתנגדים, באמת, ולהסביר שההתנגדות שלהם נובעת פשוט מחוסר הכרת המציאות.

בצלאל סמוטריץ': ואני רוצה להזכיר להם את המציאות שלפיה בלמעלה מ-100 שנות ציונות במדינת ישראל ישנו מאבק לאומי בין היהודים לערבים על הזכות של היהודים לקיים כאן מדינה יהודית, על הזכות של העם היהודי על ארץ ישראל.

בצלאל סמוטריץ': זהו המאבק.

בצלאל סמוטריץ': מי שקורא את - - - שהיו מעורבים - - -

עודד פורר: הסעיף זה לא עוזר לזה, בצלאל.

עודד פורר: לא תוכל לרכוש בית במזרח ירושלים, אתה יודע?

אמיר אוחנה: לא להפריע.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר.

קריאות: - - -

עודד פורר: אתה לא תוכל לרכוש בית במזרח ירושלים כי זאת התיישבות ערבית.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר.

אמיר אוחנה: לא להפריע, בבקשה, תודה.

בצלאל סמוטריץ': מי שהיה קורא את הדברים נניח של אנשים, כדוגמת פרופ' נטע זיו שהייתה מעורבת מטעם האגודה לזכויות האזרח - -

ציפי לבני: שרת המשפטים יצאה נגד נתניהו - - - מגילת העצמאות - - - חוקתי.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת לבני.

בצלאל סמוטריץ': - - וייצוג העותרים בבג"ץ קעדאן רואה שמדובר על מאבק לאומי - -

עודד פורר: הסעיף הזה הוא רע.

ציפי לבני: שזה עניין רנדומלי - - -

בצלאל סמוטריץ': - - ועל הניסיון שלהם להילחם במדיניות הציונית הלגיטימית של ייהוד הגליל.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מאבדים את הרוב היהודי בגליל, ואין ברירה, כדי להביא היום מאות אלפי יהודים לגליל צריך לייצר תמריצים ליהודים בלבד.

עודד פורר: תביא עולים.

מיכל רוזין: תעסוקה, תחבורה ציבורית.

בצלאל סמוטריץ': אין מה לעשות.

עודד פורר: תביא עולים.

ציפי לבני: תעביר אותם מיהודה ושומרון.

מיכל רוזין: יש הרבה דרכים לייצר - - -

בצלאל סמוטריץ': אתם צודקים שאין לזה תקדים באף מדינה בעולם.

עודד פורר: תאמין לי, 100 מיליון שקל, אתה מביא לפה מספיק עולים לגליל.

בצלאל סמוטריץ': אבל אין אף מדינה בעולם שמתמודדת עם איום קיומי, איום קיומי של אויב שרוצה להשמיד אותה.

עודד פורר: תן 100 מיליון שקל למשרד העלייה.

בצלאל סמוטריץ': אין אף מדינה בעולם שמתמודדת עם מיעוט - - -

תמר זנדברג: איך החוק הזה גורם לאויב לא להשמיד את המדינה?

תמר זנדברג: תגיד לי, אתה פסיכי?

תמר זנדברג: מה זה?

בצלאל סמוטריץ': עם מיעוט של אזרחים בתוך המדינה - -

בצלאל סמוטריץ': הוא לא נורמלי.

בצלאל סמוטריץ': - - שמזדהה עם הנרטיב של אותו אויב שרוצה להשמיד אותה.

בצלאל סמוטריץ': אין מה לעשות, תפסיקו להיתמם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו צריכים היום לייצר עוגנים של התיישבות יהודית באזורים מסוימים, שזה חשוב בהם אסטרטגית.

בצלאל סמוטריץ': זאת לא אפליה, זאת לא הדרה, צריך לבנות גם ביישובים - - -

תמר זנדברג: מי מפריע לך לעשות את זה?

תמר זנדברג: קעדאן אחד מאיים עליך, הכול עשית.

תמר זנדברג: הכול.

בצלאל סמוטריץ': צריך היום לאפשר לנו לייצר, לתמרץ - -

ציפי לבני: כל עוד אשתו לא תלד עם ערבייה בחדר הכול טוב.

בצלאל סמוטריץ': - - יהודים להגיע לנצרת עילית, ולכרמיאל, ולכפר ורדים, וליישובים אחרים.

תמר זנדברג: תיתן אדמות בסכנין ובעראבה.

בצלאל סמוטריץ': אין מה לעשות, זה סופר תכלית ראויה.

תמר זנדברג: אין שם אדמות לבנייה, אז אנשים רוצים לגור איפשהו.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג, תודה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תראו, דיבר קודם חבר הכנסת אמסלם בצדק על התכלית של חוק השבות.

בצלאל סמוטריץ': הרי הרציונל של חוק השבות וההצדקה שלו, למרות הקושי החוקתי – והוא יוצר קושי חוקתי למרות ההבדל של מי שכבר גר כאן

בצלאל סמוטריץ': או לא – הרי בסוף אני יכול להביא את המשפחה שלי וזחאלקה לא יכול להביא, וזה סוג של אפליה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הרציונל הוא לייצר רוב יהודי בטריטוריה כי זאת ההגדרה.

בצלאל סמוטריץ': המונח רוב יהודי איננו אך ורק כשהוא פולקלור בין מטולה לאילת.

בצלאל סמוטריץ': כפי שלגיטימי לייצר רוב יהודי במדינת ישראל ממטולה לאילת, לגיטימי לייצר רוב יהודי בנגב, ורוב יהודי בגליל, ובשביל זה צריך לייצר מדיניות ציונית, וזאת ההגדרה של החזון הציוני.

אלעזר שטרן: ומקומות עבודה ליהודים, ושיבואו יהודים, כן, כמו ב-1936.

אמיר אוחנה: תודה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תראו רגע, עוד שני משפטים.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר גם אם זה לא נעים לומר את זה.

בצלאל סמוטריץ': מי שמתנגד לחוק הזה ולסעיף המעשי שלו, ואני אגיד עוד רגע מילה על אפליית היהודים, על החשש מאפליית יהודים.

אלעזר שטרן: סמוטריץ, תגיד על מקומות עבודה.

אלעזר שטרן: בצלאל, תגיד על מקומות עבודה בגליל ובנגב.

בצלאל סמוטריץ': מי שמתנגד לו, למעשה, גם אם הוא לא מודה בזה, מיישר קו עם העמדה שלפיה ציונות מעשית זו גזענות.

תמר זנדברג: זה מה שאתה עושה.

אלעזר שטרן: בצלאל, אולי נתחיל מזה שיהיו מגרשי ספורט בגליל, שיהיו בתי קולנוע בגליל.

תמר זנדברג: זה מה שאתה עושה, אתה נושא את שם הציונות לשווא.

בצלאל סמוטריץ': לא ציונות כפולקלור, אלא ציונות כתוכן מעשי שגוזר ציונות מעשית.

תמר זנדברג: מה זה תוכן?

תמר זנדברג: אתה קובע שהתוכן זה גזענות?

תמר זנדברג: תתבייש לך.

אמיר אוחנה: תודה.

תמר זנדברג: אתה עושה מה שמעולם לא נעשה ב-120 שנות ציונות.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת זנדברג, אני לא רוצה להוציא אותך.

בצלאל סמוטריץ': משפט אחרון, אמיר.

בצלאל סמוטריץ': משפט אחרון על החשש.

בצלאל סמוטריץ': בעיני, הדמגוגי - - -

אלעזר שטרן: תגיד, אז ישקיעו בנגב ובגליל כמו ביהודה ושומרון?

אלעזר שטרן: גם בפיתוח התעשייה.

אמיר אוחנה: די.

אלעזר שטרן: לא, אנחנו יודעים מה הם עשו, שלא יעשו לנו הצגות על נגב וגליל.

אמיר אוחנה: משפט אחרון.

מיכל רוזין: הם יבשו את הנגב והגליל.

אלעזר שטרן: שלא יעשו לנו הצגות על נגב וגליל.

אמיר אוחנה: משפט לסיום.

בצלאל סמוטריץ': משפט אחד על החשש, בעיני הדמגוגי ברובו מזה שיעשו - -

אלעזר שטרן: הכול דמגוגי, חוץ ממה שאתה אומר, הכול דמגוגי.

בצלאל סמוטריץ': - - שימוש בחוק הזה כדי להפלות בין יהודים לסוגים שונים.

בצלאל סמוטריץ': תראו, זאת דמגוגיה.

ציפי לבני: זה כבר נעשה.

בצלאל סמוטריץ': הרי נבל ברשות התורה תמיד יש, וכל מיני מנוולים שינצלו סעיפים בחוק, אף אחד לא יגן על זה - -

רז נזרי: אבל זה הניסוח בחוק, לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': - - לא בכנסת, לא בבית משפט.

רז נזרי: אבל זה הניסוח, מה זאת אומרת?

ציפי לבני: זה נעשה.

רז נזרי: אבל זה הניסוח.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא יגן על שימוש פסול וציני.

עודד פורר: בצלאל, אתה מבין שלפי החוק הזה לא תוכל לרכוש בית במזרח ירושלים?

בצלאל סמוטריץ': הסעיף הזה נועד לאפשר את מימוש החזון הציוני - -

רז נזרי: אבל תקרא את הסעיף, הוא אומר את זה, מה זאת אומרת?

בצלאל סמוטריץ': - - של רוב יהודי במדינת ישראל ובאזורים השונים שבה.

רז נזרי: כתוב לרבות.

עודד פורר: תכריזו על מזרח ירושלים כיישוב קהילתי, ואי-אפשר יהיה - - -

בצלאל סמוטריץ': וזה דורש את ביטול הלכת קעדאן, זה דורש לאפשר את הקמת היישובים היהודים.

רז נזרי: אבל אתה משפטן, אתה יודע לקרוא סעיף, כתוב פה לרבות.

רז נזרי: זה אומר שמה?

רז נזרי: גם בהקשר הזה.

ציפי לבני: זאת הייתה שאלתי, וזאת התשובה.

רויטל סויד: והשאלה?

רויטל סויד: והשאלה?

בצלאל סמוטריץ': איל, עורך הדין ינון, יש לי כבוד והערכה רבה אליך, ואתה יודע את זה, אני לא מקבל את האיום הזה, במירכאות כפולות ומכופלות, בזה שבג"ץ ישתמש בנשק בלתי קונבנציונלי אדיר ויבטל חוק-יסוד של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': גם ערך השוויון, בסוף בג"ץ לומד אותו מתוך חוק-היסוד: כבוד האדם, וכו', לאורך ההשתלשלות שלו.

קארין אלהרר: בג"ץ לא פוסק לטובתך?

תמר זנדברג: מה אתה רוצה?

תמר זנדברג: לבטל את ערך השוויון באופן גלוי?

תמר זנדברג: להגיד: אני מחוקק חוק-יסוד לאפליה?

תמר זנדברג: מה יש לך?

בצלאל סמוטריץ': המקור הנורמטיבי לחוקה הוא ערכי היסוד במדינת ישראל, שהוא הכנסת בשבתה קובעת כרשות מכוננת.

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': בג"ץ לא יעז להתערב בחוק-היסוד הזה, ואם הוא יעז להתערב הכנסת תדע לעשות מעשה.

רויטל סויד: אנחנו כבר נטפל בו.

תמר זנדברג: באיומים?

עודד פורר: בצלאל, אתה מבין שלפי הסעיף הזה לא תוכל לקנות בית במזרח ירושלים, אתה מבין את זה?

עודד פורר: תקרא את הסעיף.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום.

בצלאל סמוטריץ': המדינה תוכל לאפשר את זה כשהיא תחשוב שזה לגיטימי, עודד.

בצלאל סמוטריץ': השימוש בזה יהיה כמובן כפוף לשכל ישר.

רז נזרי: אבל יש לשון סעיף, מה זה שכל ישר?

רז נזרי: יש לשון של סעיף.

אמיר אוחנה: חברים, אנחנו כרגע נאלצים מסיבה טכנית לעבור לאולם ועדת הכנסת בקומה השלישית, ולהמשיך את הדיון.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת רוזין, את ראשונת הדוברים.

קארין אלהרר: ואני אחריה?

יעל גרמן: ומי אחרי זה?

אמיר אוחנה: אברהם נגוסה; עאידה תומא סלימאן; ואז – גרמן; ואחר כך – אלהרר.

אמיר אוחנה: הישיבה נעולה.