ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 826, 2018-07-10 11:00

אלי אלאלוף: טוב, חברים, זה לא דיון ארוך, כולו שעה.

אלי אלאלוף: אני יודע שהוא גורם להרבה מחשבות, חלקן גלויות, חלקן סמויות, אז אני מבקש מכל הדוברים שיקצרו וידברו לעניין בלבד.

אלי אלאלוף: אז אנחנו היום 10.7.2018, כ"ז בתמוז תשע"ח והשעה 11:07.

אלי אלאלוף: אנחנו חזרנו, נדמה לי הפעם החמישית, לתקנות עובדים זרים הקשורות לחקלאות.

נעה בן שבת: כן, לפחות.

אלי אלאלוף: הבוקר, למרות שהלכנו לישון, חברי הכנסת, מי שהספיק, בחמש בבוקר, אז מצאתי לנכון להמשיך ולקיים דיון למרות הבקשות לדחות אותו.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה חוסר אחריות לבקש ביום הדיון, להפעיל לחץ פוליטי ואישי כדי לבקש דבר כזה.

אלי אלאלוף: אני לא הסכמתי, למרות הבדיקות שעשיתי ולמרות הפניות.

אלי אלאלוף: אז יש לי בקשה, מעכשיו הדיון הזה לא יידחה יום אחד כל עוד שאני בתפקיד.

אלי אלאלוף: אל תנסו יותר.

אלי אלאלוף: אתם פוגעים, אל"ף, בעובדים שלכם, שבזכותם אתם קיימים, ושתיים, אתם גם פוגעים ביחסים הבינלאומיים של המדינה שלנו עם תאילנד.

אלי אלאלוף: לכן זה באחריות שלי למנוע את הפגיעות האלה.

אלי אלאלוף: סידרנו את הפיקדון לעובדים זרים בסיעוד, בבנייה, הכול מתפקד, אף אחד לא מתלונן.

אלי אלאלוף: לא הגיעו אלינו תלונות, רק בחקלאות זה תמיד מלווה ברינונים ובהתנהגויות שלא ציבוריות.

אלי אלאלוף: אם אני יכול לגמור היום את החוק הוא ייגמר.

אלי אלאלוף: אם לא, נמשיך לעשות אותו בהקדם האפשרי כי אלה הזכויות הבסיסיות ביותר של העובדים שמשרתים אתכם.

אלי אלאלוף: אז שיהיה ברור, אל תגידו לי, 'אמרתי לבוס שלך', הבוס שלי, אני מכבד אותו, לא באמצעותכם.

אלי אלאלוף: בבקשה, מישהו רוצה לפתוח?

אלי אלאלוף: בבקשה.

הילה קפלן-רענן: שלום, עורכת דין הילה קפלן-רענן ממשרד העבודה.

הילה קפלן-רענן: אנחנו רוצים להקריא את התקנות.

הילה קפלן-רענן: מדובר בתקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים), מדובר בתיקון לתקנות שאושרו על ידי ועדת העבודה ביוני 2016 וקבעו בהתאם לפרק ד' לחוק עובדים זרים הוראות בדבר הפקדת כספים לפיקדון בעבור עובדים זרים שמועסקים בישראל.

הילה קפלן-רענן: התקנות הסדירו את סכומי הפיקדון שחובה להפקידם, את הגוף שאליו יופקדו הכספים, את תנאי הזכאות של עובדים זרים לקבל את כספי הפיקדון, את האפשרות לנכות מכספי הפיקדון סכומים בשיעורים שונים, כאשר העובד הזר נשאר בישראל לאחר תום תקופת ההיתר, דרכי התשלום של כספי הפיקדון, הזכאות לכספי הפיקדון ותשלומם לאחר שהעובד הזר נפטר ועוד.

הילה קפלן-רענן: נכון להיום התקנות האלה, כפי שציינת, חלות בענף הבניין והטכנולוגיה הייחודית והן חלות על חברות סיעוד.

הילה קפלן-רענן: אנחנו מעוניינים להרחיב את תחולת הפיקדון כך שיחולו גם על ענף החקלאות.

הילה קפלן-רענן: חשוב לציין שכבר היום חלה חובה להפריש כספים לטובת פנסיה ופיצויים מכוח צו הרחבה לפנסיה חובה, החובה הזו חלה על כלל המעסיקים במשק משנת 2008 לרבות על מעסיקים של עובדים זרים וכמובן גם בענף החקלאות.

הילה קפלן-רענן: יחד עם זאת היום למעסיקים של עובדים זרים בענף החקלאות אין יכולת להפקיד את ההפרשות הנ"ל בחברות ביטוח בישראל ולכן אנחנו מציעים את מנגנון הפיקדון.

הילה קפלן-רענן: מטרת החיוב להפקיד כספים בפיקדון - - -

אלי אלאלוף: מנגנון הפיקדון סגור, נכון?

אלי אלאלוף: פתיחת חשבון בנק וכו'?

הילה קפלן-רענן: כן.

הילה קפלן-רענן: מטרות החיוב להפקיד כספים בפיקדון זה ליצור חיסכון קצר מועד שבבסיסו כמה מטרות.

הילה קפלן-רענן: מטרה אחת היא הבטחה לעובד כי בתום תקופת עבודתו בישראל הוא יקבל סכום כסף שיסייע לו לרכוש זכויות בארץ מוצאו.

הילה קפלן-רענן: המטרה השנייה היא תמריץ ליציאתו של העובד הזר את ישראל בתום תקופת השהייה החוקית שלו פה והמטרה השלישית היא צמצום פערי עלויות התעסוקה של עובדים זרים לעומת עובדים מקומיים.

הילה קפלן-רענן: סכום הפיקדון מתבסס על החלטת ממשלה משנת 2009, שקבעה שסכום הפיקדון בחקלאות יהיה 500 והוא עודכן קצת יותר מאוחר בהתאם לכל מיני שינויים.

הילה קפלן-רענן: בנוסף אנחנו מבקשים בתקנות האלה להוסיף את תקנה 8 לתקנות העיקריות, שהיא בעצם קשורה לסעיף 1יא(ו).

הילה קפלן-רענן: סעיף 1יא(ו) קובע שאם נקבעו בהסכם קיבוצי או בצו הרחבה הוראות בדבר תשלומים סוציאליים שמעסיק צריך להפקיד לקרן פנסיה, לתכנית חיסכון, לקופת תגמולים או לתשלום פיצויי פיטורין, הוא יעביר לקרן את הסכום הסוציאלי שבו הוא חייב והוראות ההסכם הקיבוצי או צו ההרחבה לעניין זה לא יחולו.

הילה קפלן-רענן: המשמעות היא שבמידה שצריך להפקיד סכומים גדולים יותר ממה שמופיע היום במנגנון הפיקדון אז מעסיקים מחויבים לעשות את זה.

דובי אמיתי: מחויבים?

הילה קפלן-רענן: כמו כן חשוב להבהיר שהתוספת בסעיף 8 משמעותה שבמידה שמעסיק הפקיד את הכספים האלה, מעסיק בענף החקלאות או בכלל מעסיקים שהפקידו את הכספים האלה, גם אם אחרי זה חלק מכספי הפיקדון נוכו בגלל שהעובד נשאר בישראל מעבר לתקופת ההיתר, המעסיק יצא ידי חובתו.

הילה קפלן-רענן: הוא לא יחויב עכשיו בהשלמת הסכומים בגלל הכספים שנוכו.

דובי אמיתי: סליחה, עוד פעם.

דובי אמיתי: תבהירי את הנקודה.

הילה קפלן-רענן: אנחנו יודעים שהיו טענות מצד מעסיקים שהמנגנון שקובע אפשרות שהמדינה תנכה כספים כאשר העובד הזר לא יצא מישראל עשויה להיות מבלבלת ביחס לחיובים של המעסיקים.

הילה קפלן-רענן: המעסיקים אמרו 'הפרשנו את כל הסכום ועכשיו אתם מבקשים לנכות חלק מהסכומים בגלל שהעובד הזר נשאר מעבר לתקופה שמותר לו', אז אנחנו רוצים להבהיר שמעסיק שהפריש את כל הכספים כפי שהוא אמור על פי דין, במידה שאחרי זה נשאר - - -

דובי אמיתי: מעבר לפיקדון?

הילה קפלן-רענן: לא, מה שהוא חייב לפי החוק.

הילה קפלן-רענן: אני אומרת שמעסיק שיצא ידי חובתו והפקיד את הכספים שהוא אמור לפי דין, אם אחרי זה ניכו לעובד הזר כספים מהפיקדון בגלל שהוא עצמו נשאר מעבר לתקופת ההיתר, אנחנו לא נבוא למעסיק ונדרוש ממנו עוד כספים.

הילה קפלן-רענן: זאת אומרת המעסיק יצא ידי חובתו ברגע שהוא הפקיד את כל הסכומים.

קריאה: למה שלא תחזירו - - -

נעה בן שבת: זה מגן עליו רק במקרה של ניכויים.

נעה בן שבת: מגן על המעסיק.

דובי אמיתי: לאן הולך הכסף של הניכויים?

אלי אלאלוף: רגע, לא עכשיו.

אלי אלאלוף: תדבר כשתקבל את רשות הדיבור.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה, סיימת?

הילה קפלן-רענן: זה בעצם מה שהתקנות אומרות.

הילה קפלן-רענן: ובנוסף אנחנו מבקשים גם להוסיף את תקנה (ד) שאומרת שמעסיקים שמעוניינים להפקיד היום כספים בעד הפיקדון בתקופה שלפני שהפיקדון יתחיל למעשה הם יהיו רשאים לעשות את זה.

הילה קפלן-רענן: הם לא מחויבים להפקיד לפיקדון, אבל הם יהיו רשאים לעשות כן.

הילה קפלן-רענן: ניתנת האופציה בעצם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, פרופ' מור יוסף.

שלמה מור יוסף: אני אהיה מאוד קצר, אני חושב שהנושא הוצג בצורה ברורה.

שלמה מור יוסף: חשוב לי להגיד רק דבר אחד, אין פה תוספת עלות של שקל אחד.

שלמה מור יוסף: החובה להפריש את הכספים האלה, לשלם את הכספים האלה, קיימת בחוק היום.

שלמה מור יוסף: מה שקורה היום שאמורים לשלם את הכסף הזה בסוף התקופה ובסוף התקופה, אחרי חמש שנים, זה סכום משמעותי ביותר והסכום הזה לא משולם במלואו בחלק מהמקרים ולכן כל המטרה של החוק הזה זה שההפרשות יהיו תקופתיות, את אותו סכום שחייבים להפריש היום.

שלמה מור יוסף: מי שאומר שזו תוספת עלות סימן שהיום לא משלם לעובד את מה שמגיע לו.

שלמה מור יוסף: לכן אין פה שום תוספת עלות, יש פה הבטחה שהעובד יקבל את זה באופן שוטף.

שלמה מור יוסף: כמו שכל אחד מאיתנו השכירים, מפרישים לנו כל חודש לקופת הפנסיה שלנו, אנחנו לא מקבלים את זה בסוף אלא מפרישים את זה באופן שוטף, כך גם זכותו של העובד.

שלמה מור יוסף: זה מה שממשלת תאילנד ביקשה מאיתנו, זה מה ששגרירות תאילנד ביקשה לוודא, שבסך הכול את מה שמגיע להם הם יקבלו, אין פה תוספת של שקל אחד עלות.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: יפתח בן דוד.

יפתח בן דוד: שלום, קוראים לי יפתח בן דוד, אני ממושב פארן בערבה, חקלאי ב-46 השנים האחרונות בפארן, מעסיק עובדים ומנהל לשכה להבאת עובדים לחקלאי הערבה.

יפתח בן דוד: אנחנו, כמו שהגדיר היושב ראש, חיים מהתאילנדים והם חיים מאיתנו.

יפתח בן דוד: אם הסימביוזה הזו לא תתקיים, הם באים הנה כי כדאי להם ואנחנו מעסיקים אותם כי כדאי לנו.

יפתח בן דוד: כשהעובד מסיים את תקופת כהונתו אצלנו, אם הוא לא ברח, ועל זה גם כן מישהו צריך לתת את הדעת, עושים חשבון סופי מה מגיע לו, פיצויי פיטורין, פנסיה, לקזז לו את כרטיס הטיסה, כי נכון להיום אין הפרשה לכרטיס טיסה בשיטה של ה-TIC וה-IOM, להחזיר את כספיו, לבדוק שהוא השאיר את המגורים בצורה סבירה, אבל אין לי מה לעשות עם זה, לחייב אותו על העלות האמיתית של המגורים אני לא מצליח, מדינת ישראל ביכולתה וברצונה מורידה ממנו נקודת זיכוי ורבע, שזה כ-250 שקל, למה?

יפתח בן דוד: כי היא יכולה.

יפתח בן דוד: ממך, פרופ' מור יוסף, היא לא לוקחת את נקודות הזיכוי האלה, למה היא עושה את זה?

יפתח בן דוד: אם מישהו יסביר.

יפתח בן דוד: כמו שאמרנו, עלויות המגורים אינן מקוזזות - - -

אלי אלאלוף: אני מבקש רק להתמקד בתקנות שאנחנו הבאנו.

יפתח בן דוד: העניין הוא שהתקנות האלה נוגעות להעסקת העובדים והעסקת העובדים מפוזרת בין שבעה או שמונה משרדי ממשלה, כל אחד מחליט את החלטתו והחקלאי בקצה רץ לאן שצריך, מהברחן שבורח ואי אפשר לקזז ממנו את הכסף שהוא הפקיד בחברת העובדים, כי הוא חזר אחרי שנה וחצי, צריך להחזיר אותו - - -

אלי אלאלוף: טוב.

יפתח בן דוד: לכן אנחנו גם היום מפרישים להם את הכסף ובסופו של יום הוא סיים את עבודתו, אם הוא ברח, אז אתם תקזזו או לא תקזזו, או שאני לא אקזז ממנו את הכסף, אנחנו לא נוכל לעמוד בהתחייבויות האלה, לא בשוטף.

יפתח בן דוד: בסופה של העבודה, כשהוא סיים את העבודה, הוא יקבל את כל כספו כמו שהוא מקבל והרי מי שלא קיבל תובע פה בסכומים של מאות אלפים ומדינת ישראל לא ביררה לאן הכסף הולך.

יפתח בן דוד: כשהיית בתאילנד שאלת אם התאילנדי שתבע דרך עורך דין כזה או אחר קיבל את כספו, האם קיים דבר כזה?

יפתח בן דוד: זה דומה לפיקדון, שמי שלא שילם היטל עובדים זרים, בחקלאות שילם את הכול ובעובדים האחרים היום - - -

אלי אלאלוף: אוקיי, מר בן דוד, תחזור לנושא התקנות.

יפתח בן דוד: אני מבקש שהתקנות האלה יחולו כמו שחלו עד היום.

יפתח בן דוד: בסופו של יום העובד מקבל את מלוא זכויותיו, אף אחד לא התעלל בו והם באים לפה כי הם רוצים, אני לא שמתי לאף אחד אקדח לראש.

יפתח בן דוד: תודה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: חיים חבלין.

חיים חבלין: חיים חבלין, מנהל מחלקת חקלאות בתנועה הקיבוצית, לשעבר הייתי יו"ר ועדה חקלאית בערבה התיכונה של המושבים בערבה.

חיים חבלין: אני מאוד הייתי רוצה לדבר על התכליות, התכליות שהיועצת המשפטית אמרה.

חיים חבלין: בסך הכול העובדים התאילנדים, וזה כולם יודעים וזה לא סוד, הם תמיד יוצאים בזמן אחרי חמש שנים.

חיים חבלין: אם התכלית היא להבטיח שהם ייצאו אחרי חמש שנים אז התכלית הזאת לא מושגת, הכסף הזה הולך להעשיר עוד את התאילנדים, או לחילופין, אם מדובר בעובד שברח שלא באשמת החקלאי, זה יעשיר עוד את קופת המדינה.

חיים חבלין: זאת אומרת שתי תוצאות לא ראויות בתכלית הזאת.

חיים חבלין: תכלית נוספת, הבטחה שהתאילנדי יקבל את הכסף.

חיים חבלין: התאילנדי מקבל את מלוא זכויותיו, משולמים לו פה כל התנאים על פי החוקים הישראליים, על פי חוקי העבודה של העובדים הזרים.

חיים חבלין: אני לא רואה למה צריך להעמיס על החקלאי עוד עלות של 500 שקל בחודש.

חיים חבלין: לנושא של צמצום פערי התעסוקה.

חיים חבלין: אם אנחנו מדברים על פערי התעסוקה, שזו התכלית השלישית - - -

אלי אלאלוף: אני לא מבין, כל מה שמסבירים לך אתה לא שומע?

אלי אלאלוף: אתה באת עם עמדה ויוצא איתה?

חיים חבלין: אני לא באתי עם עמדה, אני שמעתי - - -

אלי אלאלוף: אומרים לך שזה לא שום תוספת על מה שאתה אמור לחסוך או לאסוף עד סוף התקופה של העובד.

חיים חבלין: זה לא מדויק.

חיים חבלין: מדובר בתוספת.

חיים חבלין: וצמצום הפערים בין העובד הישראלי לעובד התאילנדי, אני הייתי אם כבר בא ומחוקק עבור העובד הישראלי, שישלמו לו שכר יותר גבוה.

חיים חבלין: העובד הישראלי לא מקבל לינה אצל החקלאי, הוא לא מקבל מכונת כביסה, לא משלמים לו את החשמל, ארנונה ומים.

חיים חבלין: זה הוצאות של מאות ואולי אלפי שקלים בחודש.

חיים חבלין: ההטלה הזאת, אני רוצה לסכם - - -

אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר, חברים, תתייחסו לתקנות.

חיים חבלין: אני אמרתי לגבי התכליות, שעורכי הדין יתייחסו לתקנות.

חיים חבלין: התכליות פה בהחלט לא מושגות, אני חושב שזאת ממש קריאת מלחמה על החקלאים בניסיון להפיל עליהם עוד עלויות שגם ככה החקלאים נמצאים היום על הקצה עם מחירי המים ואי הסכם בחלב ואנחנו קורסים ואנחנו לא ניתן שהדבר הזה יעבור.

חיים חבלין: אני מודיע פה ואני קורא פה לחקלאים - - -

אלי אלאלוף: מה זה, זה מושג שנקרא איומים?

חיים חבלין: לא, אני לא מאיים, אני קורא מפה לחקלאים שאם הדבר הזה עובר החקלאים צריכים לצאת למרד נגד הממשלה.

חיים חבלין: תודה.

אלי אלאלוף: טוב, אני מעדיף לא להתייחס.

אלי אלאלוף: אברהם דניאל, בבקשה.

אברהם דניאל: אני יושב ראש התאחדות החקלאים החדשה באיגוד לשכות המסחר.

אברהם דניאל: כל הנושא הזה של הפיקדון זה תוספת שכר, נקודה, ואני אסביר גם למה.

אברהם דניאל: ערך מוסף של הפנסיה שמשולמת לאזרחי מדינת ישראל או מה שרוצים לתאילנדים, לעובדים הזרים, למעשה היא מיועדת לעת זקנה.

אברהם דניאל: החוק הזה חוקק על מנת שאזרח לא יהיה לנטל על המדינה, אז חייבו אותנו לשלם פנסיה.

אברהם דניאל: על הכיפק.

אברהם דניאל: אבל אם אנחנו נבדוק את זה, העובד הזר בא לתקופה קצובה מראש של חמש שנים והוא עוזב את הארץ, זה לא פנסיה, זה תוספת שכר, כי גם בארץ מוצאו אין לו פנסיה ומה שמר מור יוסף אמר, שהוא ירכוש בארץ מוצאו את הפנסיה, שם זה לא קיים, אז איזה פנסיה בדיוק הוא ירכוש?

אברהם דניאל: זאת אומרת בשורה התחתונה זה תוספת שכר.

אברהם דניאל: יחד עם זאת אנחנו משלמים ביטוח רפואי, שאנחנו לא משלמים אותו על עובד ישראלי.

אברהם דניאל: אין ביטוח רפואי, כל אחד משלם מכספו שלו.

אברהם דניאל: פה אנחנו נאלצים גם לשלם על העובד דברים נוספים.

אברהם דניאל: אני לא רוצה להיכנס לעניין של המגורים וכל השאר.

אברהם דניאל: אני חושב שהמדיניות הזאת הולכת לפגוע בנו חזק מאוד, היא הולכת לחסל את החקלאות, ואם אני אתעמק עוד לעומק למה שהמדינה תנהל לי את הפיקדון?

אברהם דניאל: למה שאני לא אפקיד בקרנות הפנסיה?

אברהם דניאל: מה פתאום המדינה יודעת לנהל את העסקים?

אברהם דניאל: אני אפקיד בקרנות הפנסיה ובקרנות הפנסיה אין שום בעיה, הוא בעת זקנה יתחיל לקבל את הכספים שלו ואם הוא ירצה לפדות את הכסף הוא ישלם מס 35%.

אברהם דניאל: למה אני צריך לוותר לו?

אברהם דניאל: אין שום סיבה בעולם שאני אפלה אותו לטובה.

אברהם דניאל: לדעתי.

אברהם דניאל: אם זה יעבור, אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו צריכים ללכת למלחמה חזקה מאוד נגד המדינה, ומרד זה דבר קטן.

אברהם דניאל: אתה יודע מה?

אברהם דניאל: אני אכתוב לחקלאים לא לשלם.

אלי אלאלוף: אני מתבייש לשמוע - - -

אברהם דניאל: אין לך מה להתבייש, המדינה שדדה אותנו.

אלי אלאלוף: אני מתבייש.

אברהם דניאל: על מה יש לך להתבייש?

אברהם דניאל: המדינה - - -

אלי אלאלוף: אני מתבייש.

אברהם דניאל: המדינה צריכה להתבייש.

קריאה: כן, חולבים אותנו.

אברהם דניאל: המדינה צריכה להתבייש.

אלי אלאלוף: איזה יחס למדינה שלך ובזכותה אתה עובד עכשיו.

אברהם דניאל: אתה יודע מה?

אברהם דניאל: זאת לא המדינה שאנחנו אהבנו אותה.

אברהם דניאל: אדוני היושב ראש, זאת הייתה מדינה שאהבנו, שלא אוהבים - - -

איתן ברושי: חבר'ה, תירגעו.

איתן ברושי: אברהם.

אלי אלאלוף: אני מתבייש, אני נשאר בעמדה שלי.

קריאה: אין לך מה להתבייש.

איתן ברושי: אל תצעק שם, אל תצעקו.

אלי אלאלוף: אדוני, אתה אל תפריע.

אלי אלאלוף: אתה רוצה לדבר תתקרב לשולחן.

קריאה: למה המדינה מורידה אחוז וחצי מהעובד?

אלי אלאלוף: אני לא אענה בצורה כזו.

אלי אלאלוף: אבל לאיים ולהתנהג ככה ולדבר ככה על המדינה שבנתה אותך ואותי ואת כולנו.

אברהם דניאל: היא בנתה אותנו ועכשיו היא הורגת אותנו, אז מה עשינו?

אברהם דניאל: בנתה והורגת, אז מה?

אברהם דניאל: החקלאות משולה לתרנגולת שמטילה ביצי זהב שאתם שוחטים אותה.

אלי אלאלוף: תודה, תודה.

אלי אלאלוף: פלג אוריון, בבקשה.

אלי אלאלוף: יש לך שתי דקות, אדוני.

פלג אוריון: קודם כל תודה רבה על זכות הדיבור.

פלג אוריון: תראה, מה ששמעת פה קודם, אדוני היושב ראש, זה בסך הכול מצוקה אמיתית של חקלאים אמיתיים, אותנטיים, שעובדים בשטח, גם אנה, שנמצאת כאן מאחור, ואני חושב שהיה ראוי לנו, החקלאות, לקבל כאן סעד אצלך, בעיקר אצלך, שיש לך ראייה חברתית ומשם הגעת.

פלג אוריון: היה ראוי שאנחנו נקבל כאן סעד מכל השורה שיושבת כאן משמאל, מרשות האוכלוסין וממשרד החקלאות, וכולם אנשים שבאמת עובדים איתנו יום יום וחשבתי שאתה, בעיניי לפחות ראיתי, שאתה תהיה זה שמרכז את כל התחום הזה בשבילנו כדי לעזור לנו להתמודד עם העלויות הבלתי אפשריות של הייצור במדינת ישראל, כל מה שקשור בחקלאות, ואולי לא רק בחקלאות כי יש כאן נציגים נוספים.

פלג אוריון: אני רוצה להגיד לך שבעיניי היום הנוכחי הזה הוא יום עצוב.

פלג אוריון: אומר כאן שלמה מור יוסף, בצדק, אנחנו צריכים לשלם, אנחנו צריכים לעמוד בחוק, אני לא מתווכח על זה, אבל אני כן מחפש את הראייה הכוללת שתעזור לנו החקלאים שיושבים באופן אמיתי וחד משמעי על הגבולות והשטחים ושומרים מפולשים, וזה לא קלישאות, זה דבר אמיתי שנעשה יום יום.

פלג אוריון: הגניבות והשריפות והשחיטות של עגלים קטנים ברמת הגולן ואלף ואחד סיפורים והייתי חושב שאני רוצה לקבל כאן סעד, סיוע.

פלג אוריון: בנושא של ביטוחי הבריאות שעלו, בנושא של ההכרה בעלויות, שאתה יודע בדיוק כמונו שה-530 שלנו זה לא מספיק, זה לא נכון, זה עולה לנו הרבה יותר ואי אפשר לדרוש מהם.

פלג אוריון: לעובד שלי אני נותן את מה שמגיע לו וזה בסדר גמור.

פלג אוריון: אני קונה לו גם אופניים עם מהלכים והוא מקבל גם טלפון והוא נהדר, אין כמוהו, אבל אני חושב שהיינו יכולים לקבל כאן סעד ועזרה בכל הנושא של הברחנים והטיפול.

פלג אוריון: אני חייב לסיים בסיפור הזה והוא סיפור אמיתי.

פלג אוריון: אתמול בבוקר התקשר אליי חקלאי, הוא אומר לי 'תשמע, ברח לי תאילנדי ואני לא יודע איפה הוא ואני לא יכול לנכות את הוויזה', הוא כנראה נמצא אצל אחד המעסיקים, שזה לא תקין ולא בסדר ומבחינתי למצות את הדין עם כל אחד שעובר על החוק, והוא אומר לי 'תשמע מה עשיתי, התקשרתי לביטוח הרפואי.

פלג אוריון: התקשרה אליי הבחורה מהביטוח הרפואי', הגיע לו בחור חדש, הוא נתן לה את המספר של הדרכון של העובד שברח אצלו והפלא ופלא, מתברר שהעובד מבוטח.

פלג אוריון: זאת אומרת שחקלאי שיש אצלו עובד ברחן יכול לבטח את העובד, שאם יקרה לו חס ושלום משהו.

פלג אוריון: יהיה הכול מוסדר, אבל אני הייתי מחפש את העזרה מרשות האוכלוסין, שהיא תלך לחברות הביטוח והיא תמצא לנו, כי הבחור הזה נגמר במשק כי אין לו עובד, חסר לו עובד, הוא ברח לו.

פלג אוריון: הייתי חייב לסיים בסיפור הזה, אדוני, כדי להמחיש לך את המשמעות של כמה עזרה וסיוע שאנחנו יכולים לקבל כאן ושאתה בראש וזה לא קורה.

פלג אוריון: בעיניי זה יום עצוב לחקלאות, אדוני.

אלי אלאלוף: אני לא צריך לבטא מה תפיסת עולמי בנושא החקלאות ובכלל בנושא המדינה והשירות שאני נותן.

פלג אוריון: לא אמרתי.

אלי אלאלוף: אז אני שתקתי.

פלג אוריון: ציפיתי.

אלי אלאלוף: כן, אז אתה מבקש.

אלי אלאלוף: אנחנו קיימנו את הדיון הראשון ב-2016, לפני שנתיים, נתנו לכם, על פי בקשות החברים שלכם, 'תנו לנו זמן לבוא עם הצעה קונקרטית', מה עשיתם?

קריאה: עשינו, אדוני.

אלי אלאלוף: אז באנו, למדנו את ההצעה שהייתה והמשרד הציע את מה שהציע.

אלי אלאלוף: קיבלתם את ההצעות האלה הרבה זמן, הסעד היחיד שיכולתי לתת וזה תפקידי, לדחות דיון, לאפשר להגיע בצורה מתואמת לדיון.

נעה בן שבת: את התקנות של נושא של ניכויים במגורים לחקלאים שהיו כרוכות בהתחלה יחד עם התקנות האלה, אותן העבירו ואת התקנות האלה עיכבו.

505: זה לא התחיל לפני שנתיים, זה התחיל לפני 2016.

אלי אלאלוף: וילן, אתה היית בבית הזה.

אלי אלאלוף: הבית הזה לא מנהל את החקלאות במדינה, בשביל זה יש משרד, בשביל זה תלכו לשם, תשיגו, בשביל זה יש אוצר, תלכו, תקבלו.

אלי אלאלוף: אני לא מסוגל לתת את מה שאתה מצפה ממני כנבחר.

אלי אלאלוף: אל תצפו מאיתנו ואל תתחילו ממשחקים של אשמה אישית, זה לא הולך.

אלי אלאלוף: יש לי קצת ניסיון בחיים, נדמה לי יותר מכל אחד פה.

אלי אלאלוף: אז שיהיה ברור, התחייבתם, המדינה החליטה שיש צורך בפיקדון ואני מדבר רק על דבר אחד, על כל השאר לא רוצה לדבר.

אלי אלאלוף: חשיבות

אלי אלאלוף: כם בגבולות, ברור, גם אני בגבול.

אלי אלאלוף: אז מה, אני כל היום אספר לכם את זה?

אלי אלאלוף: אנשים הקימו את המדינה גם בשכונות הדפוקות של ירושלים ושל תל אביב ושל כל המקומות השונים שהיו גם גבולות.

אלי אלאלוף: כל הזמן יספרו לכם את זה?

קריאה: לא, אבל החקלאות - - -

אלי אלאלוף: ומצבם הרבה יותר גרוע מכם.

אלי אלאלוף: אז תפסיקו לנסות להטיף לנו מוסר רטרואקטיבי על דברים שנעשו על ידי אחרים.

אלי אלאלוף: תפסיקו עם זה.

קריאה: אנחנו מדברים על היום.

אלי אלאלוף: לא, אל תדבר כשאני מדבר.

קריאה: על היום אנחנו מדברים.

אלי אלאלוף: אני לא מבין אתכם.

אלי אלאלוף: יש לכם פה אחריות, יש לכם עובדים, אתם משבחים אותם כשזה נוח לכם ואתם מזלזלים בהם כשזה נוח לכם.

אלי אלאלוף: חברים, יש פה תקנות שמשרד העבודה בתיאום עם כל המערכות הביא לדיון פה, שום דבר אחר.

אלי אלאלוף: אני לא אתייחס לשכר דירה, לא שכר דירה, כמה פעמים התקלח וכו'.

אלי אלאלוף: דווקא על ה-500 שקל האלה כל החקלאות עומדת?

אלי אלאלוף: דמגוגיה, גברת.

אלי אלאלוף: לא הייתי רוצה להאמין לזה כי אתם הרבה יותר חזקים.

חיים חבלין: דמגוגיה זה המשרד הזה, זאת הדמגוגיה.

אלי אלאלוף: אתם עושים דברים אדירים, אבל - - -

חיים חבלין: ה-500 שקל האלה זה הדמגוגיה.

אלי אלאלוף: 500 השקל האלה הם מטילים ספק בקיום החקלאות?

אלי אלאלוף: בולשיט.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת איתן ברושי, רצית.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, חבריי החקלאים, אני חושב שלמרות שהיו כבר דיונים רבים צריך להגיד פה נקודות מוצא.

איתן ברושי: העובדים הזרים זה לא עיקרון, זה פרך, זה לא אידיאולוגיה, זאת מציאות קשה, מוטב שלא הייתה קיימת, העובדים הזרים זה תנאי לחקלאות בישראל, בוודאי באזורים מסוימים שבלי זה אין חקלאות.

איתן ברושי: אתה וחברנו שלמה מור יוסף והצוות הנהדר שלו, אתם יודעים שמדינת ישראל נותנת לעבודה מועדפת בחקלאות אפשרות לשתי תקופות, לא רק אחת, בגלל חשיבות הנושא ובגלל היעדר כוח אדם.

איתן ברושי: כאשר מדינת ישראל משלמת לביטוח הלאומי 9,550 לחצי שנה תוספת לשכר שנותנים המעסיקים.

איתן ברושי: צריך להבין את נקודת המוצא, העסקת העובדים הזרים היא גם פועל יוצא של האירועים עם הפלסטינים.

איתן ברושי: אני זוכר בתקופה של תחילת הפיגועים שרת העבודה אז, אורה נמיר שתחיה, הייתה פורצת בבכי בישיבות של רבין כשאישרו עובדים זרים.

איתן ברושי: בבכי היא פרצה, כתוצאה מזה שהביאו עובדים זרים.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה, תחזור לדיון על הפיקדון.

איתן ברושי: רגע, דקה, תן לי רגע.

אלי אלאלוף: לא, אנחנו לא כל יום נעשה היסטוריה.

איתן ברושי: זה לא היסטוריה, אתה עסקת הרגע בהיסטוריה, תן לי רגע.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שהאילוץ הזה הוא מגבלה ולא שאיפה, אין חקלאות בלי עובדים זרים ומצד שני המדינה, ואני לא מסכים לחלק מההערות שנאמרו פה, אבל אדוני היושב ראש, כאחד שמבין ומזדהה, המדינה יצרה תנאים שמצד אחד תלויים בעובדים הזרים ומצד שני אי אפשר להעסיק אותם.

איתן ברושי: זה הופך את החקלאים למשוגעים, מאבדים את השליטה, מאבדים את היכולת להתעסק עם החקלאות כי העיסוק עם העובדים הזרים הופך להיות העיסוק העיקרי ולא הגידול וכל מה שקשור בזה.

איתן ברושי: ועלויות.

איתן ברושי: אי אפשר להביא אמצעים ומכונות וכל מה שקשור לחקלאות בלי עזרת המדינה.

איתן ברושי: אנחנו מבינים מחר, גפני ואני, חוק עידוד השקעות הון בחקלאות.

איתן ברושי: באיחור, לא מוצלח מספיק, מביאים אותו סוף סוף.

איתן ברושי: תודות לאסף לוי, הוא מייצג את שר החקלאות שיסביר למה זה קרה כל כך מאוחר.

איתן ברושי: אני כראש מועצה אזורית עשיתי הקלות אינסופיות לארנונה של העובדים הזרים, כי חשבתי שזה אילוץ וזה לא צימר.

איתן ברושי: לא כולם עשו כמוני.

איתן ברושי: לכן צריך להסתכל על זה בנקודת מוצא של אין בררה של החקלאים, ומצד שני אומר פרופ' אבי שמחון שהעלות של התאילנדי היא יקרה מדי.

איתן ברושי: הוא יועץ ראש הממשלה, לא תמיד אפשר להסכים איתו, הפעם אני מסכים איתו.

איתן ברושי: אני מבקש ממך, אדוני היושב ראש, וחברנו שלמה ואנשי החקלאות, צריך להבין, הבעיה היא לא כמה הם ישלמו פנסיה, הבעיה אם תהיה פנסיה לחקלאים.

איתן ברושי: הם מתמוטטים לא בגלל זה - - -

אלי אלאלוף: ואנחנו נדון בזה עכשיו?

אלי אלאלוף: פה נפתור את הבעיה בקונטקסט הזה?

איתן ברושי: לא, אני מבקש - - -

אלי אלאלוף: באמת.

איתן ברושי: תקשיב להצעה שלי.

איתן ברושי: החיבור הזה של היעדר כוח אדם ישראלי, החיבור של אין פלסטינים, החיבור של תנאים לא סבירים שמוציאים אותם מדעתם ולא יוכלו להיות חקלאים ואז גם לא יהיו פה עובדים זרים, עכשיו ראיתי פועלים מסין וזה, כל הארץ מלאה, אני מבקש דבר אחד, ואדוני, שלמה מור יוסף, אני מסכים שצריך לכבד את החוק, שההחלטה תיכנס לתוקף לאחר שיתקיים דיון, לא פה, על העלות הכוללת של העובדים הזרים.

איתן ברושי: כלומר אי אפשר להפיל עליהם עכשיו עוד כסף בלי שיבחנו.

איתן ברושי: מאחר שיועץ ראש הממשלה, מאחר שלפי דעתי משרד החקלאות יכול לקבל, הכניסה לתוקף תידחה עד סוף 2018, כדי שעד אז יושלם הבירור.

איתן ברושי: יכול להיות שהמסקנה תהיה להפסיק עם כל העובדים, אז לא תהיה פה חקלאות.

איתן ברושי: דרך אגב, משרד האוצר לא מתנגד שלא תהיה פה חקלאות, עכשיו הוא לא משלם על החלב, משרד האוצר הוא נגד החקלאות, אז תן לו לעשות - - -

קריאה: גם ראש הממשלה נגד.

איתן ברושי: תן לי, אני לא צריך עזרה.

קריאה: לא, שתדע.

איתן ברושי: אני יודע יותר ממך.

איתן ברושי: משפט אחרון אני רוצה לומר, לפני שלוש שנים, ביוזמה שלי, כתוצאה מהצעה לסדר על המצב בערבה התיכונה, אדוני היושב ראש, הורדנו את מס המעסיקים ב-150 מיליון שקל לשנה ועובדה שהמדינה חיה לא רע אחרי זה.

איתן ברושי: מישהו חושב שהעובדים הזרים זה מקור למלא את הקופה?

איתן ברושי: מה, יעשו עם זה אחר כך נטו משפחה?

איתן ברושי: אני מבקש לומר, ואני אומר את זה גם במליאה, לדחות את ההחלטה עד סוף שנת 2018.

איתן ברושי: לא ניתן לפגוע בעובדים, אבל אי אפשר לחסל את החקלאים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אבו וילן, בבקשה.

505: תודה, אדוני היושב ראש.

505: החוק הזה לא התחיל לפני שנתיים.

505: אנחנו חתמנו על הסכם להורדת העובדים הזרים במאי 2009, הוא עבר אז בחוק ההסדרים ושם כבר הופיע הסעיף הזה.

505: אנחנו עקרונית חושבים שבמדינת ישראל כל מעסיק חייב לקיים את חוקי מדינת ישראל.

505: אין על זה ויכוח, אין ויכוח, כולנו אזרחי המדינה, אין ויכוח גם מי תרם יותר, מי תרם פחות, כל אחד תרם כפי שהוא יכול, לא על זה הוויכוח.

505: הוויכוח שלנו הוא מ-2009 על ההוצאות שהשיתו על החקלאים בגין רצונם של שר אוצר, אחד אחרי השני, לדורותיהם, לא משנה מאיזה מפלגה, כדי את כבשת הרש הזאת לחלוב.

505: אז זה נכון שאת היטל המעסיקים ביטלו ב-2015, אבל עד אז גבו שמונה שנים.

505: עכשיו אנחנו באנו בהצעה ואמרנו, אתם רוצים את הפיקדון?

505: הבנו, אנחנו הראינו בשלוש עבודות שונות שעלות מוכרת לצרכי מס של החקלאים בגין מה שנאמר פה, הוצאות השיכון והחשמל והקפיצה היא בין 1,000 ל-1,200 שקל.

505: ישבה פה גם סוללת כל משפטני משרדי הממשלה והסבירו לנו פעם אחרי פעם שמבחינה פוליטית ציבורית אי אפשר, למרות שהחוק מאפשר להכיר בהוצאה, ובסוף נגמרה פשרה, ששרת המשפטים הובילה אותה, על 539 שקלים, שהוכרו ההוצאות, במקום 200, 250, באזורים השונים, על כלל הארץ.

505: ואמרנו גם אז, אתם רוצים להגיע לפיקדון?

505: אתה רוצה להעביר אותו עכשיו?

505: אדרבא, יש אגרות, האגרות האלה הן בסדר גודל של 200, 250 שקל בערך לחודש לחקלאי עבור עובד, הן מיותרות לחלוטין, זה ניסיון של המדינה לקושש כמה גרושים מכבשת הרש, מיותרות.

505: אנחנו מוכנים, הצענו פעם אחר פעם לשר האוצר - - -

אלי אלאלוף: אבו וילן, תרשה לי להזכיר לך שבדיונים הקודמים ביקשתם 'קודם כל תנו לנו לטפל בדברים מסוימים', שהיטיבו איתכם 'ותדחו בינתיים את הפיקדון'.

אלי אלאלוף: אני מזכיר לך.

505: אני חוזר, אני מסכים איתך במאה אחוז - - -

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להיכנס לפרטי פרטים.

505: סליחה, אני מסכים איתה במאה אחוז.

אלי אלאלוף: אחרי חמש פעמים הגיע הזמן שתעמדו בהתחייבות.

קריאה: לא היטיבו איתנו.

אברהם דניאל: לא היטיבו איתנו, באמת.

אלי אלאלוף: דניאל, אל תפריע.

אלי אלאלוף: זו המומחיות שלך להפריע בדיון.

אלי אלאלוף: אני מזהיר אותך, אתה תצא מהאולם.

505: כבוד היושב ראש, אני מסכים איתך בכל מילה.

אלי אלאלוף: נו, אז איפה ההתחייבות?

505: רגע, אנחנו דרשנו 1,000 שקל וירדנו ל-750 שקל וזה נגמר בפשרת שר המשפטים 539.

505: ואז אמרתי לך, גם בשיחות לפני הישיבות, תראה מה קרה פה, העלו לנו הוצאה מוכרת ב-250 שקל בחודש ונצטרך לשלם עכשיו 500.

505: כלומר מרעים את מצבנו ב-250 וכבר אז אמרתי לכם, לשר האוצר, תוריד את האגרות ואנחנו הולכים איתכם.

אלי אלאלוף: חבר'ה, זה לא הסמכות של הוועדה כרגע.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם לא מבינים, תלכו לדיון עם שר האוצר, זה לא קשור לתקנות האלה.

505: במקרה אתה קשור - - -

קריאה: אבל מישהו צריך לעשות סדר.

505: למה כל ההתערבויות האלה?

505: במקרה שר האוצר, אני חושב שאם אתה כיו"ר הוועדה תציע לו את ההצעה הזאת, אפשר להגיע להסכם.

505: זה לא בשמים, זה לא סכומים גדולים - - -

אלי אלאלוף: אתה הצעת את זה פעם ראשונה היום.

505: מה?

505: אתה יודע כמה פעמים דיברנו - - -

אלי אלאלוף: לא, איתי, על זה.

505: בשיחתנו הראשונה, אני רוצה להזכיר לך שאמרתי שאם נגיע להורדה ועלייה אותו דבר אין לנו בעיה להסכים לזה.

505: הבעיה שלנו - - -

אלי אלאלוף: אוקיי.

505: עכשיו אני רוצה משפט אחרון.

505: אני מאוד מכבד את מה שמשרד החוץ ופרופ' שלמה מור יוסף, הם חזרו מתאילנד, ואת התביעות של ממשלת תאילנד, אני?

505: מי אני שאצא נגד הסכמים בינלאומיים?

505: האחרון, אבל אני רוצה לספר לך סיפור קטן.

505: לפני שלוש שנים, בשליחות משרד החוץ בדרכי לאוסטרליה לאיזה הרצאה שם על החקלאות הישראלית, מטעם מי שהוא היום הוא מנכ"ל משרד החוץ, עצרתי בתאילנד לברר את הסוגיה.

505: שאלתי את המקביל לפרופ' מור יוסף בתאילנד, 'תגיד, לגבי התנאים של העובדים בישראל, יש לכם טענות, אבל כשאני משווה ושומע מה התנאים בדרום קוריאה, איפה יותר טוב?', הוא אומר לי 'בישראל התנאים הטובים ביותר'.

505: עם כל הבעיות, ואני משווה את עצמנו לעצמנו ולא להם.

505: ואז אני שואל אותו עוד שאלה, 'תגיד לי, בקטאר', היום אנחנו במונדיאל, בקטאר, ב-2022 צריך להיות מונדיאל, לפי העיתונות אז, לפני שלוש שנים, 2,000 תאילנדים כבר נהרגו, 'מה אתם עושים עם זה?

505: ' הוא הסתכל עליי, 'לא מעניין'.

505: אמרתי לעצמי שאם זאת הגישה, אז הבנתי, אנחנו חייבים לעצמנו.

505: אנחנו נסתדר עם ממשלת תאילנד, אני מדבר על עצמי כישראלי, רוצה לקיים את חוקי ישראל, אבל אל תביאו אותי למצב שהפעם אנחנו צריכים לשלם על זה וחקלאים לא יעמדו בזה ואת מה שאפשר לסדר, את הורדת האגרות ולהכיר בעוד 200 שקל, כך שאנחנו נצא שווה, את זה חייבים לעשות בו זמנית.

505: זה הכול.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: בבקשה, דובי אמיתי, אחרון הדוברים ואחר כך המשרדים יענו.

דובי אמיתי: אדוני היושב ראש, אני מבקש כמה דקות, ואם אפשר מהחברים, שלי בכל אופן, לשמור על שקט.

דובי אמיתי: אני רוצה להתחיל ושיירשם בפרוטוקול, החקלאים במדינת ישראל מפרישים היום את כל הזכויות הפנסיוניות ואת הפיצויים לחשבון שפתחו ספציפית לטובת העובדים.

דובי אמיתי: אין חקלאי שלא מפריש ואם יש חקלאי שלא עומד ולא מפריש על פי חוק את כל הזכויות לחשבון אשר פתחנו, חשבון ייעודי, לעובדים האלה, יואיל בטובו, ידידי מר מור יוסף וחברי הטוב יואל ליפובצקי, לפעול ולאכוף את זה.

דובי אמיתי: אם יש מישהו שלא עומד בזה.

דובי אמיתי: ואם יש מישהו שלא משלם את זה, גם בו צריך לטפל.

דובי אמיתי: ההנחיות הברורות שלהם, של רשות האוכלוסין לפתוח חשבון ולהפריש את הכסף, והם עושים ביקורות והכסף נמצא.

דובי אמיתי: ואני עכשיו רוצה להזכיר לאדוני היושב ראש, כוונת המחוקק בתחילת הדרך, באחריות הממשלה, לפתוח דרך חברות הביטוח אופציה שאנחנו נפקיד לחברות הביטוח ולא פיקדון למדינה, כי כאשר אנחנו מפקידים לחברות הביטוח יש לנו על פי חוק אפשרויות לפעול על מנת באמת בסופו של דבר לדאוג גם לזכויות של העובדים וגם לזכויות של המעסיקים.

דובי אמיתי: כפי שאתה מכיר אותי, אני מייצג את המעסיקים, לא רק את החקלאים, אלא בכלל, אם עובד חלילה בורח בלי הודעה מראש דרך חברת הביטוח אני יכול לקזז לו בגין התקופה הזאת, על פי חוק.

דובי אמיתי: אם אני אעביר את זה למדינה, שכחתי מהכסף, הוא לא אצלי.

דובי אמיתי: אז אני חושב שאם כולנו רוצים באמת לעשות סדר, אז בואו נחזור לבסיס ונפתח אפשרות לחקלאות להפקיד בחברות הביטוח.

נעה בן שבת: על איזה בסיס אתה מדבר?

נעה בן שבת: אתה מדבר על להפקיד בחברת ביטוח, על מה מדובר?

דובי אמיתי: כמו שאני מפקיד לרביע אבו סלמן אצלי, ליוסף יעקובוביץ ולמשה - - -

נעה בן שבת: אתה מתכוון פנסיה בקרנות הפנסיה?

דובי אמיתי: הכול בפנסיה, הכול בקרנות הפנסיה ופיצויים של מדינת ישראל.

דובי אמיתי: אני עושה הפרשה אחת לעובדים הישראלים ופתאום אני צריך לעשות פיקדון, למה?

דובי אמיתי: תדאגו אתם כמחוקק לאפשר לי להפריש לשם את הכסף.

דובי אמיתי: הכסף הזה נמצא גם במסגרת האובליגו שאין לנו, החקלאים, וההון החוזר, שאין לנו.

דובי אמיתי: ואם אנחנו נעמיס עוד דברים על החקלאים לא נוכל לבוא לדיון מחר בבוקר ולהגיד למה מחיר העגבנייה 12 שקלים ומחיר האפרסק 11 שקלים.

דובי אמיתי: לא רוצה לברוח מהנושא, אני בא ואני אומר שאנחנו חוקקנו את זה, כולנו ביחד, הסכמנו לפתוח בחברות הביטוח, אל תעשו לנו קרן של הממשלה.

דובי אמיתי: היום אתה פה ועליך אני סומך, מה לעשות?

דובי אמיתי: ככה, עליך אני סומך, לא יודע מה יהיה מחר בבוקר, לא יודע מה יהיה שם, לא רוצה לתת את הכסף למדינה, אני רוצה לתת את הכסף, כמו שנהוג במשק הישראלי.

דובי אמיתי: עד אז תבדקו אותנו, תבדקו שאנחנו מפרישים בחשבון ייעודי.

דובי אמיתי: כל אחד מאיתנו פה שמעסיק עובדים שם את הכסף בחשבון ייעודי, זה על פי הנחיה, על פי הנחיה ועל פי הביקורות שלכם ואף אחד פה לא לוקח כלום מהתאילנדים.

דובי אמיתי: אז תפסיקו עם הסיפורים האלה.

דובי אמיתי: מעבר לזה, אדוני היושב ראש, יש לנו מחלוקות ואנחנו מתנהלים, יש פה צוות נהדר ואנחנו מקיימים דיונים שוטפים.

דובי אמיתי: הדבר האחרון שאני רוצה לומר לך, שיהיה בשיקול הדעת שלך, ואני סומך עליו, בחודשיים האחרונים נאמרה אמירה של המועצה הכלכלית לאומית שכנראה מדינת ישראל מפסידה המון כספים בגין ההפרשות האלה.

דובי אמיתי: אני סיכמתי עם אמיר ברקן, ממשרד ראש הממשלה, עם בתיה הררי, עם פרופ' שמחון, עם אורי שיינין, אנחנו מוכנים לממן את העבודה הכלכלית, שנראה פעם אחת אם זה נכון או לא נכון, הפנסיה, לא הפיצויים, פיצויים מגיע לבן אדם, עבד שלוש, ארבע, חמש שנים, מגיע לו, פנסיה, יש פה ספק וכנראה המדינה משלמת כסף על הפנסיה.

דובי אמיתי: זה לדברי אבי שמחון.

דובי אמיתי: ואני אומר, עוד טיפה זמן, עוד טיפה, אני מוכן שכל מי שבשולחן, ותגדיר אתה זמן, תרחיבו לי תוך חודשיים את העבודה הכלכלית ואז נקבל החלטה.

דובי אמיתי: אל תמהר, אדוני היושב ראש, אני סומך על שיקול הדעת שלך, תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

הילה קפלן-רענן: חשוב לציין שמדינת ישראל חתומה על אמנות בינלאומיות שמחייבות את השוואת התנאים בין עובדים זרים לעובדים ישראלים ולכן גם נושא הפנסיה מחויב מתוך - - -

קריאה: זה בסימן שאלה על פי המועצה הלאומית הכלכלית.

הילה קפלן-רענן: דבר נוסף, ברמה - - -

505: מה עם נקודות הזיכוי?

אלי אלאלוף: רגע, אל תפריעו לה, בבקשה.

505: שר האוצר יאיר לפיד הוריד נקודות זיכוי, אמרתי לו 'אתה מפר אמנות בינלאומיות' ולא ראיתי אתכם קופצים.

אלי אלאלוף: אני מבקש לא להפריע לה, בבקשה.

הילה קפלן-רענן: דבר נוסף, אנחנו מבקשים להשוות בין עלויות ההעסקה של עובדים ישראלים ועובדים זרים על מנת שלא כל העובדים שיהיו במדינת ישראל יהיו עובדים זרים.

הילה קפלן-רענן: יש פה גם שיקול של מדיניות.

קריאה: ואם התוצאה תהיה הפוכה תורידו את השכר?

קריאה: אנחנו מוכנים ללכת איתכם לעבודה כזאת, עכשיו.

קריאה: אם את אומרת לכבוד היושב ראש - - -

הילה קפלן-רענן: לא, סליחה, כפי שאמרתי - - -

קריאה: אם את אומרת ומצהירה - - -

הילה קפלן-רענן: תן לי לסיים, בבקשה, כי אני נתתי לך לדבר.

הילה קפלן-רענן: ישראל חתומה על אמנות בינלאומיות שמחייבות השוואת תנאים, אז גם אילו היינו רוצים יש, מה לעשות, עוד - - -

קריאה: אנחנו בעד - - -

חיים חבלין: נראה שהתכליות שלכם משתנות כל הזמן לפי מזג האוויר.

חיים חבלין: כל הזמן הן משתנות.

חיים חבלין: מה הקשר?

חיים חבלין: חתמנו על מתווה להורדת עובדים זרים, אנחנו לא יכולים להעסיק יותר ממה שיש.

פלג אוריון: בדיוק על זה דיבר פרופ' שמחון, על חוסר התחליפיות.

אלי אלאלוף: חברים.

אלי אלאלוף: תנו לה לסיים, כמו שלא הפרענו לכם.

הילה קפלן-רענן: אני סיימתי ואני גם מבקשת להגיד שלגבי הטענות שמפרישים כמו שצריך, אז רק חשוב לי להגיד, תיכף חברתי ירדן תדבר, בנתוני האכיפה שיש לנו מסתבר שבענף החקלאות יש הכי הרבה הפרות של צו הרחבה לפנסיה חובה מבין ענפים אחרים שבהם עוסקים עובדים זרים.

הילה קפלן-רענן: אז יש פה גם נתונים ש - - -

קריאה: יש לך מספרים בעניין?

הילה קפלן-רענן: כן, יש מספרים.

אלי אלאלוף: אוקיי, בבקשה, ירדן.

ירדן אלון: ירדן אלון, משרד העבודה.

ירדן אלון: קודם כל חשוב לנו להגיד שאנחנו כבר לפני כמעט שנה רצינו להעביר את התקנות האלה ביחד עם הגדלת סכומי הניכויים, אבל זה לא קרה.

אלי אלאלוף: למה לא קרה?

אלי אלאלוף: בגלל הבקשה שלהם לדחות את זה עד להתייעצות נוספת.

אלי אלאלוף: כל מי שאמר שלא מתחשבים בכם, אז באמת.

505: שר העבודה והרווחה במשך שבע שנים דחה את זה.

אלי אלאלוף: אבו וילן היקר, היית פעם פה, אז אתה יודע מה מותר ומה לא.

505: לכן אני זוכר, הוא פשוט דחה את זה שבע שנים.

אלי אלאלוף: תזכור גם בהתנהגות הכוללת.

ירדן אלון: כמו שכבר נאמר פה, מי שאמור לשלם כבר היום את אותם סכומים, זה לא משהו שאנחנו מוסיפים עליו, שום דבר מעבר לזה שזה יהיה פיקדון.

ירדן אלון: אנחנו רוצים למנוע את התביעות שאנחנו יודעים שכבר היום מגיעות נגד חקלאים כשהעובד כבר מגיע הביתה, אנחנו רוצים למנוע את הדבר הזה ואני חושבת שזה גם יעזור לכם.

ירדן אלון: וכמו שהילה אמרה, כן, האכיפה שלנו מוצאת הפרות של פנסיה יותר מבכל ענף אחר.

ירדן אלון: למשל בשנת 2017 מתוך 199 חקלאים שנבדקו מצאנו 67 עבירות של פנסיה.

ירדן אלון: אז אנחנו רוצים למנוע את הדברים האלה ואנחנו חושבים שהפיקדון זה הפתרון.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: שירי לב-רן.

שירי לב-רן: שירי לב-רן, אני הממונה על זכויות עובדים זרים.

שירי לב-רן: אני לא אחזור על מה שאמרו חברותיי, אני רק אגיד שבסופו של דבר כל עיכוב כזה הוא להבנתנו פועל לרעתכם, לא לטובתכם.

קריאה: בטח, מאהבה אתם.

שירי לב-רן: כפי שאמרנו, אלה כספים שאתם מחויבים כבר היום לשלם אותם.

שירי לב-רן: כל עיכוב כזה בסופו של דבר מגדיל את הסכום עבורכם ליום שבו אתם תצטרכו לשלם.

שירי לב-רן: אז אפשר להגיד כל עכבה לטובה, אבל זה לא המקרה.

קריאה: איך את עונה לדובי על ה - - - ?

שירי לב-רן: אני עונה לו בפשטות - - -

אלי אלאלוף: לא, אל תפריע.

שירי לב-רן: אבל זה לא רלוונטי.

שירי לב-רן: שכר מינימום בישראל הוא שכר המינימום - - -

אלי אלאלוף: הייתי רוצה לראות שמישהו מכם היה מזלזל בזכויות של - - -

אנה מלר: - - - גם מגורים עד 25%.

אלי אלאלוף: מאיר צור היקר, רצית משהו?

מאיר צור: כן.

מאיר צור: אל"ף, תודה ותודה על זה שאני יקר בעיניך, אבל עכשיו ברצינות.

מאיר צור: קודם כל אני לא מקבל את זה שנוצר פה איזה רושם כאילו יש צד של חקלאים שלא מעניינים אותם העובדים וצד אחד של אנשים באמת מאוד מאוד טובים שאותם מאוד מעניינים העובדים.

מאיר צור: זה לא המצב, אין עוד סקטור במדינת ישראל שמחזיק את העובדים שלו והם ישנים אצלו בחצר והקשר של העובדים עם המעסיק הוא כמו של העובדים הזרים עם החקלאים.

מאיר צור: אז קודם כל בוא נעשה עם הדבר הזה סדר.

מאיר צור: אדוני היושב ראש, אנחנו ביקשנו להגיע להסדר כולל.

מאיר צור: אנחנו לא רוצים למנוע מהעובדים שלנו שום דבר, אנחנו רוצים הסדר כולל.

מאיר צור: הבעיה שהסדר כולל זה שישה משרדי ממשלה, בממשלת ישראל אין מישהו שיודע להביא אותנו לשולחן אחד ולנהל משא ומתן נורמלי ולהגיע איתנו להסדר כזה שבסוף העובד יקבל את מה שמגיע לו והחקלאים יצליחו גם להתפרנס מזה ולהמשיך להיות חקלאים.

מאיר צור: מה שקורה היום זה עוד מעט כולם צודקים, רק שאנחנו לא מסוגלים, לא רק בגלל ה-500 שקל האלה, אלא בגלל עוד הרבה מאוד גזרות שדיברו עליהן קודם, זה מיסוי גבוה, זה עלויות גבוהות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם יכולים לתת רק הרצאות על החקלאות עכשיו?

אלי אלאלוף: הפיקדון, כן, לא.

אלי אלאלוף: אתם לא רוצים, הבנתי את זה מכם.

אלי אלאלוף: תנו לי להחליט, אוקיי?

אלי אלאלוף: אני מתרגש שיש חקלאית פה, אנה מלר, בבקשה, האחרונה האחרונה.

אנה מלר: כן, בקצר.

אנה מלר: אני רוצה ללכת בדרך שלכם עם השוואת התנאים של עובדים ישראלים ועובדים זרים.

אנה מלר: מקובל, אז אם זכויות גם חובות.

אנה מלר: אנחנו כבר משלמים להם פיקדון ומעבר לזה, ואני אסביר לכם בשנייה איך.

אנה מלר: במגורים לעובד ישראלי, אם הוא גר בחצר של המעסיק מותר לנכות עד 25% מהשכר, ונניח נלך על 6,000 שקל ממוצע, זה 1,200 ומותר לנו לנכות רק 500 וזה גם לפני כמה חודשים ולפני זה ניכינו רק 250.

אנה מלר: אז תבין כמה הפרש.

אנה מלר: זה דבר אחד.

אנה מלר: דבר שני, ביטוח רפואי פרטי שאנחנו עושים ורק השנה הוא עלה שלוש פעמים במחיר, אז זה 250 שקל שלעובד ישראלי לא צריך לממן.

אנה מלר: ודבר שלישי אגרות שהן מיותרות לגמרי ודיברנו עם האוצר והם הסכימו איתנו שזה מיותר, אבל אף אחד לא מצא זמן לטפל בזה.

אנה מלר: אני מגיעה פה לסכום, אדוני היושב ראש, של 1,200 שקל שאנחנו משלמים יותר לעומת עובד ישראלי.

אנה מלר: אז הפיקדון שלנו לא רק משולם, הוא משולם פי שניים וחצי.

אנה מלר: אני מבקשת להתייחס למתמטיקה הפשוטה הזאת ואני אומרת שאני מוציאה את זה מהכיס כל חודש על עשרה עובדים.

נעה בן שבת: אני רוצה לבקש ממשרד העבודה להתייחס לטענה של ניכוי 25% מהשכר.

נעה בן שבת: אנחנו נתקלים בה כל פעם בדיונים.

נעה בן שבת: אנחנו הסברנו כמה פעמים את הטעות שיש פה, אבל - - -

קריאה: לא, אין טעות.

קריאה: מותר להוריד 25%.

נעה בן שבת: מותר להוריד 25% גם לגבי העובד הזר, אבל הניכויים האלה המיוחדים - - -

קריאות: לא, לא, לא.

אנה מלר: זה העוול שעושים לנו - - -

קריאה: בואו נסגור את זה עכשיו ואנחנו נסתדר.

נעה בן שבת: סליחה רק רגע, אני רוצה להבין, אנחנו שמענו פה שהתשלומים האלה משולמים בכל מקרה - - -

אנה מלר: אני עוד לא סיימתי, עוד דקה.

נעה בן שבת: זה רק דרך אחרת שבאנו פה - - - מר דובי אמיתי אומר 'אנחנו רק רוצים לשלם אותם לחברות הביטוח ולא לפיקדון'.

קריאה: לא, לא, לא.

קריאה: אם ה-25% שלך מקובלת עלייך, הכול סגור.

אנה מלר: אפשר לסיים דקה?

קריאה: אפשר לסיים בדקה.

קריאה: אבל היא הסבירה לנו איך לקחו את ה-500 שקל ו - - -

אלי אלאלוף: אולי תקשיבו לגברת?

קריאה: היושב ראש, היועצת המשפטית מציעה פתרון, אנחנו מוכנים ללכת על זה.

נעה בן שבת: לא הצעתי, אני חזרתי על ה-25% על מגורים, אני מציעה שמשרד העבודה יבהיר את הנקודה הזאת של הניכוי של 25%.

הילה קפלן-רענן: מה שקורה, בחוק הגנת השכר יש סעיף שמאפשר לנכות משכרו של עובד לכל היותר 25%.

הילה קפלן-רענן: בדרך כלל לעובדים ישראליים אין סיבה לנכות 25% בגין מגורים או ביטוח רפואי בגלל שאלה לא ההוצאות שהמעסיק משלם.

אנה מלר: את יודעת מה?

אנה מלר: אני אראה לך - - - ואת תראי כמה אנחנו משלמים.

אלי אלאלוף: סליחה, גב' מלר, תני לה לסיים.

הילה קפלן-רענן: דבר נוסף, את דיברת על הביטוח הרפואי, את אמרת שאתם משלמים 250 שקלים בחודש.

אנה מלר: פרטי.

הילה קפלן-רענן: נכון, פרטי, כי מה לעשות לעובדים האלה אין ביטוח בריאות ממלכתי.

אנה מלר: אבל למה אני צריכה לשלם את זה?

הילה קפלן-רענן: רגע, יש תקנות שמאפשרות לנכות 125 שקלים בחודש.

הילה קפלן-רענן: נכון או לא נכון?

יפתח בן דוד: לא נכון, או שליש - - -

הילה קפלן-רענן: או שליש, נכון, הגבוה מביניהם.

קריאה: זה עלה מ-200 ל-310 דולר מחיר - - -

הילה קפלן-רענן: לא נכון, התקנות קובעות, הגבוה מביניהם.

קריאה: תלכי לחברות הביטוח - - -

אלי אלאלוף: גב' מלר, את יכולה לסיים, בבקשה?

אנה מלר: כן, עוד משפט אחד.

אנה מלר: רק תיקחו את כל מה שאתם אומרים נכון, אבל אם תיקחו בסך הכול 1,200 ותורידו 200 שקל ותורידו, תמיד יישאר שאת ה-500 שקל אנחנו כבר מזמן משלמים.

הילה קפלן-רענן: אתם לא משלמים את זה למטרות האלה.

אנה מלר: וזה מה שאני מבקשת להתחשב.

קריאה: יש כאן ויכוח על עובדות.

הילה קפלן-רענן: חשוב לציין שזה לא שלעובד ישראלי מותר לנכות באופן אוטומטי 25%, אומרים שמסך כל הניכויים המותרים הסכום המקסימלי שמותר לנכות הוא 25% מהשכר במידה שיש סיבה שמצדיקה את זה.

קריאה: אבל יש סיבה.

הילה קפלן-רענן: לא, הכוונה לדברים שקבועים בחוק.

קריאה: אם העובד הישראלי - - - אצלי מגורים אני יכול לנכות לו 25%?

הילה קפלן-רענן: לא.

קריאה: למה לא?

קריאה: בהסכמה שלו.

הילה קפלן-רענן: לא.

הילה קפלן-רענן: לא.

קריאה: אחרת הוא יגור אצלך בחצר ולא אצלי בחצר.

קריאה: את טועה או את מטעה.

הילה קפלן-רענן: לא, אני לא טועה - - - תלמד את העובדות לפני שאתה - - -

קריאה: אני מציע שתבואי לראות את זה בעין, תבואי אליי לערבה מחר בבוקר.

אלי אלאלוף: חברים, אני מבקש שקט בישיבה.

קריאה: חברים, להירגע.

אלי אלאלוף: חברים, אני אביא להצבעה עכשיו ואני מצרף לזה רביזיה.

אלי אלאלוף: אני מוכן לדון ברביזיה בתיאום איתכם עד חודשיים מהיום.

אלי אלאלוף: זה מה שמאפשר לכם, לא לי, אני אומר לכם, לא שאני בורח מאחריות, כל החיים שלי אני חיפשתי אחריות ולקחתי הרבה מאוד, כולל היום, בחודשיים האלה תעשו הכול לסדר את הדברים הכלליים שלכם עם השרים הרלוונטיים, עם המערכת, אבל תדעו שתוך חודשיים יש לנו זכות לרביזיה, לדון ברביזיה ולאשר את התקנות כפי שהן.

אלי אלאלוף: שינוי יכול להיות רק אם אתם תשיגו דברים אחרים עם השרים והגופים הרלוונטיים.

אלי אלאלוף: תלכו לראש הממשלה, לנציגים שלו, לעובדים שלו, מה שאתם רוצים, זכותכם, זו באחריות שלכם.

אלי אלאלוף: אז היום אנחנו מצביעים ואני באופן אישי מצמיד רביזיה שתאפשר לכם תוך חודשיים להמשיך בדיון.

קריאה: אדוני היושב ראש, אם אתה מצביע זה נגמר כי כבר לא ידברו איתנו.

קריאה: תדחה, בבקשה, את ההצבעה בחודשיים האלה.

טלי פלוסקוב: אתה לא מכיר את היושב ראש, אם הוא אומר אז הוא ידבר איתכם.

טלי פלוסקוב: זה לא ככה.

טלי פלוסקוב: בוועדות אחרות יכול להיות, אבל לא פה.

אלי אלאלוף: בבקשה, אנחנו עוברים לקריאת התקנות.

נעה בן שבת: תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים)(תיקון), התשע"ח-2018 בתוקף סמכות שר העבודה לפי סעיף 1יא(א) לחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן- החוק), בהסכמת שר האוצר ולאחר התייעצות עם שר הפנים ובתוקף סמכות שר הפנים לפי סעיפים 1יא(ב1), (ד) ו-(ז) לחוק, בהסכמת שר האוצר לעניין סעיפים 1יא(ב1) ו-(ז) לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת אנו מתקינים תקנות אלה: תיקון תקנה 1. 1.

נעה בן שבת: בתקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים), התשע"ו-2016 (להלן – התקנות העיקריות) בתקנה 1 –

בנק" יבוא: "מעסיק" – חברת סיעוד, מעסיק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית או מעסיק בענף החקלאות, לפי העניין;";

בנק" יבוא: "מעסיק בענף החקלאות" – מעסיק שהוא בעל היתר לפי סעיף 1יג לחוק להעסקת עובד זר בענף החקלאות;"; הוספת תקנה 2א.

בנק" יבוא: 2.

בנק" יבוא: אחרי תקנה 2 לתקנות העיקריות יבוא: "פיקדון בעד עובד זר המועסק בענף החקלאות.

בנק" יבוא: 2א.

בנק" יבוא: הסכום האמור בתקנת משנה (א) יעודכן כאמור בתקנה 2(ב).

בנק" יבוא: תיקון תקנה 8. 3.

בנק" יבוא: בתקנה 8 לתקנות העיקריות, בסופה יבוא: "(ה) כאמור בסעיף 1יא(ו) לחוק, הסעיף יחול אף אם נוכו מהעובד כספים מכספי הפיקדון, כאמור בתקנה זו".

בנק" יבוא: זו אותה הוראה כללית שמבהירה שהניכוי לא גורע מכך שהכספים האלה שולמו על ידי המעסיק, גם אם המדינה אחר כך ניכתה את הסכומים, אחרי שהעובד השתהה בישראל.

בנק" יבוא: 3א, תיקון תקנה 14.

בנק" יבוא: מה שאני אקרא עכשיו זו התקנה שתאפשר להפקיד כספים בעד תקופות קודמות.

בנק" יבוא: תיקון תקנה 14.

בנק" יבוא: 3א.

בנק" יבוא: בתקנה 14 לתקנות העיקריות אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ד) מעסיק בענף החקלאות רשאי לשלם לחשבון הבנק סכומים שהיה חייב לשלמם כפיקדון לפי תקנה 2א, לגבי תקופה שקדמה ליום התחילה כאמור בתקנה 13(2), אילו היו תקנות אלה חלות באותה תקופה ובלבד שהתקיימו התנאים שבפסקאות (1) עד (3) להלן, ואם שילם סכומים כאמור, יחולו הוראות תקנות אלה על הסכומים ששילם.

דובי אמיתי: יש רק בעיה אחת, אם תוכלי להתייחס.

דובי אמיתי: בעיה אחת בכל הפיקדון, הפיקדון הזה לא מסיר, כמו שאתם מכירים, את אחריות החקלאי, לנושא ההפרשות.

נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר, אנחנו - - -

דובי אמיתי: אני רוצה שהיושב ראש יבין, עדיין יש פה חשיפה די גבוהה לחקלאים בדרך הזו.

דובי אמיתי: אני לא חושב שזה נכון, זה לא נכון במתכונת הנוכחית.

דובי אמיתי: אני מכבד את כל מה שאתה אומר, אני מציע שנשמע, שיהיה ברור, הצוות המקצועי לא מסיר את החקלאות מהחקלאים.

דובי אמיתי: אם היו מוסיפים שזה מסיר מאיתנו את האחריות, אתה יודע מה?

דובי אמיתי: היינו עושים את ה - - - זה לא מוריד מאיתנו שום אחריות.

אלי אלאלוף: ממה להוריד?

דובי אמיתי: על ההפרשות.

דובי אמיתי: זה לא מוריד מאיתנו.

דובי אמיתי: זו תקלה.

אלי אלאלוף: אוקיי, בוא תקבל תשובה מהיועצת.

נעה בן שבת: אנחנו הפנינו לסעיף בחוק שאומר שכשיש חובת פיקדון צריך להעביר את כל ההפרשות הסוציאליות שחייבים בהן לאותו חשבון פיקדון.

דובי אמיתי: כמה זה?

נעה בן שבת: כל ההפרשות, לפי צו ההרחבה.

דובי אמיתי: אז זה לא 530.

נעה בן שבת: 516, זה סכום הפיקדון ש - - -

דובי אמיתי: אז זה לא בסדר.

נעה בן שבת: אבל את כל הסכומים הסוציאליים - - -

דובי אמיתי: לא, חבר'ה - - -

נעה בן שבת: אם אתה רוצה שנעלה את סכום הפיקדון ל-6.5% - - -

דובי אמיתי: חבר'ה, תעלו ל-800, אבל אל - - - אני רוצה שהיושב ראש יבין.

נעה בן שבת: הוא יודע וזה נאמר בתחילת הדברים - - -

דובי אמיתי: לא, סליחה, היושב ראש - - -

נעה בן שבת: בתחילת הדיון הזה הדברים נאמרו.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, דובי - - -

דובי אמיתי: רק תקשיבו דקה.

דובי אמיתי: הסכום שמופיע פה, 516 שקלים, שאנחנו נעביר לפיקדון כאשר נסיים את הרביזיה בעוד חודשיים, עדיין משאיר את האחריות עלינו.

דובי אמיתי: אומרת ידידתי, 'לא, אתה תעביר את כל הכספים', שהם בערך 700 ומשהו שקלים, זה לא 516.

דובי אמיתי: חבר'ה, אתם משאירים פה פתח לא נכון.

דובי אמיתי: אני מציע לשקול את זה שוב, לא למהר.

דובי אמיתי: המהירות מהשטן.

דובי אמיתי: חבר'ה, אל תעבדו עלינו.

נעה בן שבת: לא, אדוני, דבר ראשון, לא עבדו, דבר שני - - -

דובי אמיתי: אתם עובדים עלינו.

דובי אמיתי: זה לא בסדר.

נעה בן שבת: אדוני היושב ראש, הדברים האלה נאמרו פה בתחילת הדיון ובדיונים הקודמים.

דובי אמיתי: זה לא בסדר.

אלי אלאלוף: בבקשה, דובי, אמרת את דבריך בשקט, בוא תאפשר - - -

נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להציע, אפשר ללכת - - -

505: אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: אבו, תחכה.

נעה בן שבת: אפשר ללכת להוראה, כפי שקיימת לגבי חברת הסיעוד, שמדברת על כך שיעבירו את סכום מרכיב הפיצויים ומרכיב תגמולי המעסיק, את כל המרכיב הזה נעביר לפיקדון, זה לא יהיה הסכום, הסכום יהיה כמו בחברות הסיעוד.

קריאה: ומה עם חלקו של העובד?

קריאה: מדוע לא יופרש לו?

אלי אלאלוף: אתה לא קיבלת את רשות הדיבור.

נעה בן שבת: ואז אנחנו נגיד שזה באמת סכום שעולה על 516.

נעה בן שבת: 516 זה סכום נמוך יותר, אבל החובה לפי החוק היא להעביר את כל הסכומים לתוך החשבון הזה.

קריאה: תתכוננו לעליית מחירי הירקות, החלב והפירות.

קריאה: זה מה שיקרה במדינת ישראל בעקבות החוק הדבילי הזה שעובר עכשיו.

אלי אלאלוף: אדוני, תצא מהחדר, בבקשה.

קריאה: אתה פוגע בחקלאים, זה מה שאתה עושה.

קריאה: אתה פוגע בחקלאים.

אלי אלאלוף: אתה פוגע במדינה שלנו.

אלי אלאלוף: אתה פוגע.

אברהם דניאל: המדינה הזאת היא כבר לא שלנו, מזמן היא לא שלנו, המדינה הזאת.

אלי אלאלוף: לגבי דובי, ההערה שלך, אנחנו נבדוק אותה, גם אחרי ההצבעה, נבדוק אותה בתוך תקופת הרביזיה.

505: יש לי הצעה לסדר, אדוני.

אלי אלאלוף: לא, אחרי הקריאה.

505: בנושא הזה יש לי שאלה.

אלי אלאלוף: רגע, תן לה לסיים.

505: מבחינת הפרוטוקול של הכנסת.

505: אתה יכול לתקן אחרי רביזיה טקסט?

אלי אלאלוף: אני יכול לתקן את החוק.

נעה בן שבת: סליחה, אם אני מבינה נכון את מה שאומר היושב ראש, שקודם הוא יקיים הצבעה והוא הודיע שהוא יגיש אחרי ההצבעה בקשה לרביזיה.

505: אז השאלה שלי אלייך, אם אחרי זה, כשפותחים את הדיון אחרי הרביזיה אפשר לתקן את הטקסט?

נעה בן שבת: אם יפתחו אחרי הרביזיה.

קריאה: בטח שאפשר, זה כמו שלא הייתה הצבעה.

אלי אלאלוף: נכון.

אלי אלאלוף: אפשר לפתוח כל סעיף, כל שורה, כל מילה.

נעה בן שבת: תיקון תקנה 14.

נעה בן שבת: 3א.

נעה בן שבת: בתקנה 14 לתקנות העיקריות אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ד) מעסיק בענף החקלאות רשאי לשלם לחשבון הבנק סכומים שהיה חייב לשלמם כפיקדון לפי תקנה 2א, לגבי תקופה שקדמה ליום התחילה כאמור בתקנה 13(2), אילו היו תקנות אלה חלות באותה תקופה ובלבד שהתקיימו התנאים שבפסקאות (1) עד (3) להלן, ואם שילם סכומים כאמור, יחולו הוראות תקנות אלה על הסכומים ששילם.

נעה בן שבת: לגבי התקופה שקדמה ליום ____ אנחנו צריכים לקבוע איזה שהוא יום.

נעה בן שבת: אם אדוני אומר שייקח עוד חודשיים ומוצע פה עד 1 לחודש ובתום 90 ימים מיום פרסומם, אז כפי שהתבקש פה, אני חושבת שאנחנו כבר מגיעים לתחילת שנת 2019, סוף שנת 2018.

נעה בן שבת: הכספים אינם מופקדים בחברת ביטוח או בקרן נאמנות על שם העובד.

נעה בן שבת: " תיקון התוספת.

נעה בן שבת: 3ב.

נעה בן שבת: בתוספת לתקנות העיקריות –

נעה בן שבת: בסעיף ג', במקום "תשלם" יבוא "ישלמו", אחרי "אותה חברה" יבוא "או אותו מעסיק" ובמקום "שילמה" יבוא "שילמו";

נעה בן שבת: זה תיקון הטופס שמאפשר את התשלום עבור התקופות הקודמות למי שמעוניין בכך.

נעה בן שבת: תחילה.

נעה בן שבת: 4.

נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה ב-1 לחודש בתום 90 ימים מיום פרסומן.

אלי אלאלוף: סיימנו?

אלי אלאלוף: אוקיי.

שושנה שטראוס: המילים 'כאמור בתקנה 13(2)' הן לא רלוונטיות.

נעה בן שבת: את רוצה בעצם להגיד שאנחנו צריכים 'ליום תחילתן של התקנות האלה'.

נעה בן שבת: אנחנו נצטרך להגיד את המועד שלהן.

נעה בן שבת: אולי אפשר להגיד שהן יחולו באמת מתחילת 2019 בכל מקרה?

נעה בן שבת: אתם אומרים עוד שלושה חודשים.

אלי אלאלוף: אין לנו בעיה.

נעה בן שבת: ואז זה יקל עלינו לתקן את הנוסחים בהתאם ל-1.1.19.

איתן ברושי: הערה לגבי ה - - -

אלי אלאלוף: אני מסכים, אבל זה - - -

איתן ברושי: אתה לא רוצה להגיד להם את זה עכשיו?

איתן ברושי: שזה יהיה חלק מההסכם?

אלי אלאלוף: בבקשה, אם אתה רוצה.

איתן ברושי: אני מדלג בין שתי ועדות, אבל ביקשתי מהיושב ראש שהרביזיה תהיה בתום הפגרה.

איתן ברושי: זאת אומרת שהיא לא תיקח חודשיים, היא תיקח קצת יותר ולא תיפול דווקא על החגים ועל - - -

מיכאל מלכיאלי: חודשיים ימי עסקים אתה מתכוון.

איתן ברושי: לא, עזוב.

איתן ברושי: יש לנו מונח של הפגרה, בעת חידוש המושב של הכנסת.

אלי אלאלוף: אוקיי.

קריאה: אבל אנחנו מבקשים ממך, אדוני היושב ראש, גם לזמן, לעזור לנו בזה, כי אחרת לא ידברו איתנו, שישה משרדי ממשלה.

אלי אלאלוף: חבר'ה, מאז שדיברת איתי, משש בבוקר היום, כמה טלפונים היו בינינו?

אלי אלאלוף: עניתי ועניתי בנימוס אפילו, אם אני לא טועה.

קריאה: זה נכון, היית מנומס מאוד, אבל לא סיפקת את הסחורה.

אלי אלאלוף: אז אני אומר שאני עומד לרשותכם.

אלי אלאלוף: תמיד אמרתי את זה, דובי יודע את זה, אבו וילן יודע את זה, מתי שתרצו אני מוכן להיות שליח שלכם, כי אני שליח ציבור.

505: מאשרים כל מילה.

קריאה: תודה.

קריאה: תעצור את החוק.

קריאה: אל תעביר.

אלי אלאלוף: ברשותכם, מי בעד הצעת התקנות כנוסח הוועדה?

אלי אלאלוף: שלוש.

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: בעד – רוב

אלי אלאלוף: נמנעים – מיעוט תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים) (תיקון), התשע"ח-2018 – אושרו

אלי אלאלוף: יש פה רביזיה ונדון בה אחרי הפגרה.

אלי אלאלוף: תודה, הישיבה נעולה.