הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 254, 2018-06-20 09:05

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-20 ביוני 2018.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום מקיימות את הדיון הזה לאור או לצערי בצל מקרי הרצח הנוראיים שקרו בחודש האחרון.

עאידה תומא סלימאן: בעצם תוך שבועיים נרצחו ארבע נשים.

עאידה תומא סלימאן: לפני שבועיים כינסנו ישיבת חירום בוועדה לדון במקרי רצח שקדמו לארבע מקרי הרצח האלה.

עאידה תומא סלימאן: וכששמענו על מקרי הרצח האחרונים הזדעזענו וחשבנו לעצמנו איך אפשר באמת להתקדם הלאה.

עאידה תומא סלימאן: היום הדיון קצת יתנהל בצורה אחרת מאחר ויש הגבלות קצת משפטיות בנושא של איך אנחנו יכולים לשמוע עדויות בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון בוועדה תמיד פנינו במאבק באלימות נגד נשים על סיפורן של הנשים ועל קולן של הנשים שנפגעות ומשם למדנו וגדלנו והבנו איך אפשר לטפל בבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני לא תמיד אפשר להביא את הסיפור במלואו ולא תמיד אפשר לתת לקול של הנשים להישמע כמו שהיינו רוצים להישמע, כפי שאמרתי, בגלל המגבלות המשפטיות.

עאידה תומא סלימאן: נתחיל היום בשתי עדויות את הדיון הזה של נשים שחשות שהן בסכנה, שעברו טלטלות בחיים שלהן וכדי להגן על פרטיותן ועל האפשרות שלהן להשמיע את קולן במסגרות החוק הקיימות אנחנו נעשה את זה ורק אחר כך נפתח שוב את הדיון לשידור לציבור.

עאידה תומא סלימאן: אבל מה שקורה בינתיים זה מה שנקרא קורה בדלתיים סגורות רק בתוך הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: השם כמובן יהיה חסוי לפרוטוקול ואנחנו לפי סעיף - - -

ענת מימון: אני רק רוצה להציג שאיסור על פרסום וזיהוי של אדם שהוא נפגע עבירת מין קבוע בחוק בסעיף 352 לחוק העונשין.

ענת מימון: לגבי זה לנו אין את היכולת ואת השיקול דעת להחליט אם לחסות או לא, כלומר יש עלינו איסור פלילי בחוק לפרסם, ולכן כל מי שמציגה את עצמה או מדברת כנפגעת עבירת מין יש את האיסור הזה.

ענת מימון: בנוסף, יש בתקנון הכנסת אפשרות לכל מי שמדברת שמכל סיבה שהיא, לא רוצה שהשם שלה יופיע אחר כך בפרוטוקול ובאמת במשך שנים הפרוטוקולים האלה נמצאים במאגרי החיפוש ואם מישהי לא רוצה יש אפשרות לבקש מיושבת ראש הוועדה ואז השם יהיה חסוי בפרוטוקול, זה החלטה של הוועדה במהלך הדיון.

ענת מימון: וזה כמובן לא גורע מההוראה החוקית שאוסרת עלינו ככנסת, כוועדה, לפרסם של מישהי נפגעת עבירת מין ולא רק שם, גם את הקול וכל דבר שיכול לזהות.

ענת מימון: נפגעת יכולה לפנות לבית משפט בטרם פרסום כזה ולבקש לאפשר לה להזדהות, וזה משהו שנתון בבית משפט.

עאידה תומא סלימאן: זה נתון בבית משפט וזה נעשה בזמנו כדי להגן על הנשים מכל מיני לחצים שיגרמו להן לדבר בלי החלטה מודעת מצידן.

עאידה תומא סלימאן: כל מי שתרצה, והיו מקרים כאלה, ואנחנו התחלנו את זה ולפני כמעט חודש אני ישבתי בדיון שהתקיים והודעתי שאני יודעת שמכינים ומקדמים הצעת חוק שתפתור את הנשים ותתן להן את האפשרות להתבטא ואמרתי שתוך חודש, חודש ומשהו, אם לא יהיה תזכיר ממשלתי אני בעצמי אתן את האפשרות לנשים להתבטא בצורה שהן רוצות לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלא נצטרך, אני יודעת שאנחנו מתקדמות לכיוון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לפנות לבית משפט ואחר כך אני אבקש גם התייחסות של נציגת בית משפט, עוד מעט.

עאידה תומא סלימאן: תנו לנו קודם לסיים את החלק של העדויות ואז נתחיל להתייחס.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לך, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: הדיון הוא בעניין הרגשת המסוכנות שאת חיה ואם אפשר לנסות כמה שאפשר להצטמצם, בבקשה.

ד': שלום אני ד', אני אם חד הורית לששה ילדים.

ד': יש לי משמורת מלאה, נפגעתי על ידי הגרוש לפני שנתיים.

ד': מאז הלכתי לבית של ההורים והמשטרה נתנו לו צו הרחקה לשבועיים.

ד': השופט לא - - - להאריך את צו ההגנה והוא חזר הביתה- - - לשכת הרווחה ב- - - וארגון יד שרה מיגנתי את עצמי כשישנתי בבית שלי בחדר שלי - - - ואיך שהוא נכנס הביתה הייתי תחת איומים ופשוט התנהגות שהפחידה את הילדים וכל הזמן הוא מנסה להגיד שאני האלימה והוא הוצא מהבית סתם.

ד': ופעם, אחרי שגם התחיל עם הטרדות מיניות כלפי הבנות ובסופו של דבר גם תקף את הבת שלי בת ה-13 ויום לאחר מכן בהתייעצות עם העובדות הסוציאליות, לא ניגשתי למשטרה מיידית, אמרתי מה אני אעשה, זה היה ממש תקיפה מינית.

ד': חשוב להגיד אבל אני - - - משך את הבת שלי בזרוע שלה, הילדה בת 13, האיש הוא חרדי.

ד': המשטרה אמרו לי שתחכי לחקירה ובינתיים את יכולה לחזור הביתה.

ד': אמרתי שאני לא יכולה לחזור הביתה במצב הזה אז אמרו לי תלכי למקלט.

ד': אמרתי להם, אין לי, הילדים הגדולים לא יכולים ללכת למקלט, מעל גיל 16 לא נכנסים למקלט.

ד': במקרה שלי שהוא תקף אותי ותבעתי אותו לגירושין ביקשו ממני ללכת למקלט ולא הלכתי.

ד': אמרתי עוד פעם אני אלך עם - - - בלי צו הגנה, בלי שום דבר וחיכיתי לחקירה ועכשיו שלושה שבועות חיכיתי, שלושה שבועות שיחקרו אותו במשטרה בגלל שאין חוקרים של ילדים וזה מה שנורא.

ד': בסופו של דבר שחקרו אותו אחרי שבוע הגיעה החלטה שהוא מורחק מהילדה באופן הזה שהוא לא יכול להיות איתה לבד בלי פיקוח של מבוגר אבל יכול להיות איתה, יכול להיות בבית, לא יוצא מהבית ושום דבר.

ד': אז אמרתי, אני ממשיכה להישאר אצל ההורים שלי.

ד': תשעה חודשים הייתי אצל ההורים שלי ובמשך הזמן הזה הייתי מביאה את הילדים הקטנים, שלושת הילדים הקטנים לתוך הבית, הייתי מבקשת מהשכנים למעלה ולמטה, הייתי משאירה את הדלת פתוחה שישמעו אם יקרה לי משהו, יכנסו.

ד': והוא בא איזה פעמיים ויותר לא בא, חצי שנה לא בא.

ד': השופט קבע דבר לא מצדיק הוצאה של האיש מהבית.

ד': אני מזועזעת וזה מצדיק שהוא יישאר בבית ואני ושישה ילדים נהיה אצל ההורים שלי.

ד': והוא עשה לי חסד שנתן לי, טוב, את יכולה ללכת גם מזונות- - - והאיש האיום במשך הזמן הזה היה בבית שלי, היה משתמש בחשמל והיה מחייב את החשבון המשותף - - - האיש מאוד נחמד - - - יש לציין שצריך לדעת שהאנשים האלה - - - פשוט במערכת בית משפט מתרשמים מהרושם החיצוני אבל הבנאדם אצלי משכיל, הוא מרצה באוניברסיטאות בכל הארץ, הוא חזן בכל בתי כנסת והוא מוריד ממני מזונות ומרוויח - - - עכשיו אני יודעת לפי צו של השופט שהוא מרוויח 150,000 ₪ בחודש.

ד': ולי הוא הוריד את המזונות וכל בקשה שלו לשופט מתקבלת במהרה.

ד': וכשהוא אומר, אין לי כסף, מורידים לו.

ד': הגיע העניין של התקיפה שלי לבית משפט השלום ושם הוא קיבל, למרות שהוא לא הופיע אפילו פעם אחת אצל קצין המבחן בגלל שהוא לא מודה באלימותו, הוא לא מכיר באלימותו, לא מופיע אצל קצין מבחן במשך ששה חודשים לא הופיע אפילו פעם אחת אבל בית המשפט החליטו לא להרשיע אותו, קיבל רק 200 שעות עבודות שירות שאני חושבת שגם את זה הוא לא עושה.

ד': אין בדיקה בכלל.

ד': לגבי הבת שלי זה מה שנורא.

ד': אני רוצה ל- - - לכם.

ד': הוא הגיע לפרקליטות המדינה, זה מה שכתוב על ידי פרקליטות המדינה, במדינת ישראל הכירו במעשה אלימות אם האיום בעדותה של - - - לא ראתה את הנילון נושך את הקטינה אולם מיד לאחר האירוע ניגשה אליה הקטינה שהיא בוכה וסיפרה לה שאביה נשך אותה וכואב לה.

ד': על כן התעמתה ה- - - עם הנילון ושאלה אותו ל- - - בתגובה השיב הנילון, אוי אני מצטער, לא הייתי צריך לעשות את זה.

ד': והוא היה מנשק אותך.

ד': לטענת ה- - - כתוצאה מהאירוע נגרמה לקטינה אדמומיות קלה בזרועה - - - כי זו פעם ראשונה בה תקף הנילון מילדיו.

ד': לפני זה היו הטרדות מיניות שהיה נכנס למקלחות של הבנות שלי.

ד': הנילון נחקר ב- - - כי נשך את הקטינה אולם לטענתו עשה כן כביטוי לאהבתו כלפיה כי הדבר נהוג בקרב בני העדה - - -

לאה פדידה: באיזה עדה - - - לנשוך, אני חייבת לדעת.

ד': - - - אין עדות כזאת, יש מכתב מרבנים, הבנאדם חרדי בכלל, אף פעם לא נישק אותן, לא יכול.

ד': הבנאדם - - - הנילון התנצל בפני הקטינה על האירוע וכי לא התכוון להכאיב לה.

ד': במכלול הנסיבות העובדה כי גרסת הנילון מתיישבת עם גרסת ה- - - הקטינה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת בפנייך שאני צריכה לבקש לסיים.

עאידה תומא סלימאן: המצב שלך היום, את עדיין לא בבית?

ד': אני עדיין לא בבית.

עאידה תומא סלימאן: גם הילדים, כן?

ד': כן.

עאידה תומא סלימאן: והוא נמצא בבית?

ד': הוא נמצא בבית ומנהל חברה - - -

עאידה תומא סלימאן: הגשת בקשות להרחקה או משהו כזה?

ד': הגשתי בקשה להרחקה וקיבלתי צו הגנה לשנה.

ד': והלכתי לבדי מול הנאשם בפני השופט.

ד': השופט גער בי בצורה איומה.

ד': הוא אמר, למה את מבקשת צו הגנה, הוא לא התקרב אלייך במשך השנה הזאת, תחקור אותה בצורה כזאת.

ד': והוא חקר אותי ואין צו הגנה לילדים.

ד': אבל הוא רואה אותם בפיקוח פעם בשבוע במשך שעה ואין צו הגנה למוסדות החינוך והבנאדם בא כבר פעמיים למוסדות החינוך ופעם אחת נכנס לתיכון של הבנות שנתקעו בתוך - - -

עאידה תומא סלימאן: את גרושה?

ד': כן.

עאידה תומא סלימאן: ומשמורת יש לך?

ד': משמורת עליהם אצלי - - -

עאידה תומא סלימאן: משמורת מלאה?

עליזה לביא: למה את לא גרה בבית, אני לא מבינה את זה.

ד': אני ברחתי והוא נשאר.

ד': השופט לא הצדיק - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבינה לליבך ואני מבינה את הרגשת האיום שאת חשה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נוכל לבדוק את הפרטים האינדיבידואלים שלך ושל המקרה ואם את צריכה לברר משהו עם רשויות המדינה אבל לא נעשה את זה תוך כדי הדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך שבאת.

ד': אני רק יכולה להגיד משהו שאני יודעת שמיגון הכי טוב לנשים זה המכשיר שיכול להציל חיים של כל הנשים ומכשיר סמארטפון שזה נחשב לטמא בקרב העדה החרדית.

ד': והסיבה לזה שזה טמא, זה מכשיר לא כשר, זה בגלל שזה מצלם.

ד': כל פעם שהבנאדם מתקרב אליכם תצלמו אותו ותסריטו אותו ותקליטו אותו.

ד': זה הציל אותי ובגלל זה, רק בגלל העדות הזאת יש לי את הכתב אישום נגדו, אחרת על כל המקרים שלו הוא - - - ומעודדים אותו ותומכים בו.

ד': מה שמסעיר אותי זה הבת שלי שנפגעת עבירה לא הוכרה על ידי פקידות הסעד ופקידות הסעד תומכות בו ועכשיו רוצים להוציא ממרכז - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבינה לליבך אבל אנחנו לא יכולים להיכנס לפרטי פרטים עכשיו בדיון ולא נוכל לברר כלום תוך כדי דיון גם כדי להגן על הפרטיות שלך ושל הבת שלך.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה להגיד שאני יודעת שנשים שנמצאות בסכנה או מרגישות שהן נמצאות בסכנה תמיד היו להם הפתרונות והיו מוכנות לאתגר הרבה מערכות כדי להגן על עצמן.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאם יש פסיקה כזו שמכשיר כזה הוא טמא ואי אפשר להשתמש בו אני תמיד אמרתי שחיי בני אדם הם מעל לכל.

עאידה תומא סלימאן: ובעיניי, איך אומרים שאפשר בשבת - - - פיקוח נפש, וזה בעיניי מה שנקרא פיקוח נפש.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי אם זה מה שמציל אותך תמשיכי להשתמש ותמשיכי לעודד נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רב ולא אתן לך פסיקה בזה אבל אני אישה ואני יכולה לתת לך עצה כזו.

עאידה תומא סלימאן: תחזיקי מעמד ואם תרצי אנחנו נוכל אחר כך לטפל בנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה ל' שיש לך גם כן עדות ואני מאוד מבקשת, תתמקדי בעניין של ה- - -

ל': אני מאוד מאוד ממוקדת.

ל': אני רק אשמח להגיד משפט אחד לפני בלי לבזבז את זמנכם – לי אישית צובט מאוד שמסתירים לי את הפנים, זה 21 שנה שאני בעצמי מסתירה אותם ומרגישה צורך להתחבא.

ל': זה ממש פסול בעיניי שאת כל החברים כאן אפשר לצלם ואותי לא כי - - -

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא מצולם בינתיים ואני מבינה, בואי לא נפתח את זה, אני פתחתי בזה, אני אמרתי את עמדתי.

עאידה תומא סלימאן: אין צורך כל פעם כאילו לשים אותי במקום הזה שלא בסדר שאני עושה את זה.

ל': חד משמעית.

ל': פשוט היה לי חשוב להגיד.

ל': אני כתבתי ברשות

ל': כם בשביל להיות ממוקדת: קוראים לי ל' אני בת 21, מגיל 6 ועד גיל 12 עברתי התעללות מינית על ידי גבר בן 45.

ל': אחרי שהוא ריצה 6.5 שנים בכלא ובלי שהוא עבר שיקום או טיפול הוא שוחרר לחופשי.

ל': מדובר באיש מסוכן, פזיז ואלים עם עבר מפוקפק שמאמין בכל ליבו שביני לבינו קיימת ברית ושאני רכוש שלו.

ל': הוא כועס, הוא עצבני והוא מתכוון לנקום.

ל': לפני שבועיים הוא שוחרר ויש לי את כל הסיבות לחשוש לחיים שלי ולחיי משפחתי.

ל': וחשוב לי שתדעו שלא רק אני חוששת.

ל': גם המשטרה, גם הגורמים המוסמכים, הרווחה וכל מי שהכיר את המתעלל הזה יודע שהוא יבוא לנקום.

ל': למעט צו הרחקה שעבורו הוא סתם נייר וקצין מבחן של אחת לשבועיים אין למדינה ולחוק איך לעזור לי.

ל': תרשו לי לספר לכם על החיים שלי מאז שהוא שוחרר.

ל': אני לא יורדת למכולת לבד, אני לא נשארת בבית לבד, אני עוברת מדירה לדירה עם מזוודה.

ל': אני לא יכולה לכלכל את עצמי כדי להשכיר דירה, אני לא יכולה לפרסם הופעות שלי כי הוא יגיע.

ל': אני לא יכולה לבקר את המשפחה והחברים שלי, אני לא יכולה לנסוע לבד בתחבורה ציבורית, אני לא יוצאת עם חברות בערבים והוא חופשי.

ל': מאז השחרור שלו הוא כבר הספיק להתקשר מספר פעמים ממספר חסוי ולגנוח בטלפון.

ל': המשטרה לא עשתה כלום בינתיים חוץ מלשים לי האזנות בטלפון.

ל': הסיפור שלי הוא סיפור של כל מי שעברה הטרדה מינית.

ל': התוקף שלה משתחרר מהכלא, אנחנו לא יודעות אם הוא יבוא לנקום בנו כי הוא לא עבר שיקום אז אין שום גורם מוסמך שיכול להגיע אליי, להרגיע אותי ולהגיד לי תמשיכי בחייך הוא לא מהווה סכנה יותר.

ל': אנחנו לא יודעות איפה הוא יחכה לנו בסיבוב.

ל': אין למשטרה ואין לחוק מענה, אני בוחרת להגיד את זה שוב, והתוקף שלי מסתובב בחוץ.

ל': הוא חי ובועט אחרי שנים שלא השתקם בכלא ולא קיבל טיפול אלא להיפך.

ל': עכשיו אני רוצה שתגידו לי אתם, ברצינות, מה אני אמורה לעשות.

ל': אולי אני נראית לכם חזקה עכשיו אבל זה רק בגלל שהצמידו אותי לקיר.

ל': אני לא יכולה להתנהל לבד, אני מפחדת על החיים שלי.

ל': אני מפחדת לפתוח את הוילון במקלחת, אני מפחדת לצאת לקנות חלב בשש בערב אם נגמר לי.

ל': אני מפחדת.

ל': אני שומעת עלה זז בחוץ אני קופאת, אני רועדת, אני מתה מפחד.

ל': וזה הזמן, לדעתי, ואני אומרת את זה באמת בלב שלם שאני חושבת שהגיע הזמן להוציא לפועל חוק שיאזוק אותם באזיק אלקטרוני ויוודא במשך 24/7 שאנחנו מוגנות.

ל': הגיע הזמן לתת לי להסתובב בפחד במדינה שלי, אני מסתובבת בפחד, אני בת 21, לא הספקתי לעשות שום דבר בחיים שלי, אני רוצה להגשים את עצמי, אני לא רוצה דירות שיסתירו אותי בהם, אני לא רוצה שיסתירו לי את הפנים, אני לא מעוניינת שישמרו עליי, אני לא רוצה מאבטח, אני רוצה לחיות כמו ילדה בת 21.

ל': נמאס לי לפחד, אין יותר ברור מזה.

ל': ויש יותר מדיי נשים במדינה הזאת שמפחדות.

ל': אני יכולה לספר לכם שהסיפור שלי הפך להיות ויראלי לאחרונה וההודעות שאני מקבלת מנשים, מאות נשים ביום שכותבות לי, שנתיים אני חיה את הפחד שלך, ארבע שנים אני חיה את הפחד שלך.

ל': איך יכול להיות אחרי תקופה כזאת גדולה של ה-Me too, באנו, צעקנו, נוגעים בנו, איך יכול להיות שלא קרה עדיין שום דבר בחוק.

ל': כמה זמן אני אצטרך לחכות עד שהחוק הזה יאושר וישימו לו אזיק, אם יאושר.

ל': זהו, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצעקתך נשמעה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יכולים להתחיל.

ד': תרשו לי משפט אחד – המדיניות הזאת לבנות בית חולים מסביב לפה, תסתמו את הבור זה הכל.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שנדע באמת איך סותמים בור של - - - תאמיני לי אנחנו לא נהסס.

עאידה תומא סלימאן: מאוד חשוב לי שתקשיבו אחרי שנתתם את העדויות.

עאידה תומא סלימאן: וחברת הכנסת עליזה לביא אם אפשר כן כדי שהן יקשיבו למה שאני הולכת להגיד.

עאידה תומא סלימאן: חשוב לי שאתן תדעו שהדיונים שמתקיימים פה זה לא הצגה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקיימות את הדיונים האלה כי אנחנו רוצות לקדם את ההבנה של איך פותרים את הבעיה הזו.

עאידה תומא סלימאן: היה אפשר לעשות עוד דיון הצגתי ולרשום לעצמנו שקיימנו דיון לאחר רצח נשים.

עאידה תומא סלימאן: זאת לא המטרה.

עאידה תומא סלימאן: המטרה האמיתית היא באמת לחפש פתרונות ולנסות לקדם פתרונות לבעיה הכל כך כואבת ולהצלת חיים, מה שנקרא.

עאידה תומא סלימאן: אז תאמינו לי, להגיד שאנחנו בונים בית חולים ליד הבור אני בטוחה שאף אחד לא היה רוצה לפתור את הבעיות בצורה כזו אבל אנחנו מנסים את כל הכיוונים האפשריים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה גם לברך על זה שמר אליעזר רוזנבאום, משנה למנכ"ל הבט"פ, נמצא איתנו.

עאידה תומא סלימאן: אדוני, אני אומרת את זה שאני מברכת שאתה נמצא כי אני יודעת באופן בטוח שאנחנו לא כיוונו הזמנה באופן אישית אליך להגיע ואני רואה בחיוב הירתמותך לישיבה הזו כאות לרצון טוב להשתתף בדיון, להקשיב למה שקורה ואני שמחה שהחלטת לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: כמובן גם חברי וחברות הכנסת שנמצאות איתנו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו התמקדנו היום, מתחילת השנה 16 נשים נרצחו, 16 נשים שכל פעם שאנחנו שומעות על מקרה רצח אנחנו נכנסות לחרדה, ואתן יודעות מה, כבר אפילו בציבור השאלה הראשונה שנשאלת, פעם היו שואלים מי רצח, היו שואלים למה, היום שואלים האם הייתה מוכרת לרווחה או למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, גם הציבור היום מודע לזה שלצערנו הרב הרבה מהנשים שנרצחות ראו את הגורל שלהן מבעוד מועד, חיו את הפחד שהרגשנו אותו לפני כמה רגעים והתלוננות.

עאידה תומא סלימאן: היה להן האומץ והיכולת ללכת ולהתלונן אם זה לרווחה, אם זה למשטרה, אם זה לאנשים סביבן ובכל זאת לצערי הן נרצחו.

עאידה תומא סלימאן: לפני יומיים קראנו את ההודעה בעיתונות, הראיון שהיה עם אחותה של זביידה מנסור שאמרה באופן הכי ברור שזוביידה ידעה שהיא בסכנה והייתה תלונה במשטרה.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, האחיות מיפו חיאת ונורה שנרצחו על ידי אח שלהן הן נרצחו בתקופה שבין הרשעתו לבין מתן גזר הדין על אלימות שהוא ביצע נגדן.

עאידה תומא סלימאן: סמר חטיב גם כן התלוננה במשטרה וידעו שהייתה בסכנה.

עאידה תומא סלימאן: ספרש גם כן שנרצחה על ידי בן זוגה היא ידעה שהיא בסכנה והיא התלוננה על זה שהיא מצפה שיכול להיות שהוא ירצח אותה.

עאידה תומא סלימאן: ועוד ועוד ועוד שמות שאני יכולה להקריא.

עאידה תומא סלימאן: והשאלה, אנחנו תמיד שואלות האם הוגש כתב אישום, האם נחקרו המקרים, האם הביאו את הרוצחים לענישה.

עאידה תומא סלימאן: היום אני רוצה לשאול שאלה אחת – איך אפשר והאם יש בידינו אמצעים למנוע את הרצח הבא.

עאידה תומא סלימאן: בדיון הקודם אמרנו שאולי האישה מספר 14 מסתובבת בינינו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב הגענו למספר 16, ואולי עכשיו האישה מספר 17 ו-18 מסתובבת בינינו.

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו יכולים לתרום במשהו אז זה לנסות לקדם את האמצעים שמגנים על נשים.

עאידה תומא סלימאן: הגנה על נשים זאת אומרת תפקוד אחר גם של המשטרה וגם של הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: ואם עד עכשיו לא הצלחנו, עם כל הכבוד, קראתי את כל הנהלים, קראתי את כל המסמכים וההנחיות ואם עוד לא הצלחנו להגן על נשים שידענו והכרנו אותן זה אומר דרשני.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שאנחנו צריכים כנראה לעשות משהו בצורה אחרת, לצאת מכל צורת החשיבה שהתקיימה עד עכשיו ולחפש פתרונות אחרים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש נהלים להתנהגות גם לעובדים סוציאליים וגם למשטרה וקיבלתי אותם.

עאידה תומא סלימאן: בזמנו דיברנו בתנועה הפמיניסטית על לחצני מצוקה ודיברנו שיהיה לנשים לחצני מצוקה שהן יוכלו להזעיק כמה שיותר ויהיו מקושרות לתחנות המשטרה כך שאפשר ברגע האמת אפילו אם היא לא יכולה לדבר כן ללחוץ.

עאידה תומא סלימאן: היום בכל העולם יש טכניקות אלקטרוניות שאפשר להיעזר בהן ואפשר לקדם אותן.

עאידה תומא סלימאן: גם לי וגם לחברת הכנסת עליזה לביא עברו הצעות חוק בקריאה טרומית בעניין האזיקים האלקטרונים שאפשר לשים על הגברים אבל גם כן הם יהיו מקושרים כך שהאישה תדע מתי הגבר המסוכן נמצא בסביבה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם תומכים ברעיון.

עאידה תומא סלימאן: התחלתם כבר בדצמבר 2017 את הפיילוט.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנחנו התחלנו את הדיבורים על זה כבר הרבה זמן.

עאידה תומא סלימאן: אבל הפיילוט התחיל בדצמבר.

עאידה תומא סלימאן: זה יכול להיראות בעיניי אנשים שאני עכשיו כאילו מתגרה אבל אני כן מתגרה.

עאידה תומא סלימאן: אני מתגרה, אני אומרת שמדצמבר 2017 נרצחו 16 נשים, 16 נשים.

עאידה תומא סלימאן: מתוכן לפחות 50% היו בסכנה והיו מוגדרות שהן בסכנה גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להגזים כאשר אני אומרת שאם היינו כבר מאחורי אישור הצעת החוק, אם היינו כבר מוכנים והיה אפשר להשתמש באזיק האלקטרוני אולי אולי היינו מצילים אישה אחת, בשבילי זה היה מספיק.

עאידה תומא סלימאן: אפילו אם היינו מצילים רק אישה אחת.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת באמת מתוך כאב כי אני רוצה שהדברים יקרו יותר מהר ואנחנו תיכף נשמע.

עאידה תומא סלימאן: אבל לפני שאנחנו ממשיכות אני יודעת שבתחילת הישיבה שמענו עדויות בעילום שם ואני רוצה לפנות לבתי המשפט, הייתה לנו פנייה מאחת הנשים שרצו להיחשף למרות שאולי זה היה מסכן וזכותן להיחשף ואנחנו פנינו להנהלת בתי המשפט ושאלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאישה צריכה להוציא צו בית משפט שמאפשר לה להיחשף ואנחנו קיבלנו תשובה שאתם כנראה תתחשבו בדרישה של הנשים.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך לענות, שירי, נציגת בתי המשפט, בבקשה.

שירי לנג: אכן בימים האחרונים נעשתה אלינו פנייה, נתבקשנו לברר האם פנייה של נפגעת עבירת מין לבית המשפט בבקשה שבית המשפט יאשר לה לחשוף את עצמה תהיה כרוכה בעבירה.

שירי לנג: בדקנו את הנושא בתקנות האגרות.

שירי לנג: אנחנו לא מפעילים שיקול דעת, אנחנו פועלים בהתאם לתקנות האגרות וחד משמעית להבנתנו מדובר בנושא שהוא פטור מאגרה, אנחנו רואים אותו כחלק מההליך הפלילי, בהליך הפלילי אין אגרות.

שירי לנג: ולמניעת ספקות גם פניתי לכלל מזכירות בתי המשפט בארץ בבקשה לחדד את הנושא כך שאם תגיע פנייה כזאת אז שיידעו שבאמת חל פטור מאגרה.

עאידה תומא סלימאן: אז דבר ראשון אפשר להגיד לנשים שעניין האגרה שפחדו ממנו וראו בו מחסום בעצם לא קיים והן יכולות לפנות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתחילות גם תהליך מסוים שבודקים אותו עם יושב ראש הכנסת ועם היועץ המשפטי בכנסת לראות איך עד שמשתנה החוק איך אפשר להתנהג בהתאם בכנסת ונוכל לפרוץ את המחסור שבא כדי להגן על נשים אבל בשלב מסוים הפך לכלי השתקה לנשים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להדגיש – אנחנו נדבר תיכף על הנושא של אזיקונים אלקטרונים אבל אני יודעת שהמחסום גם של תקציב לא קיים גם כן בנושא הזה כי לפחות אני שמעתי משר הבט"פ שהוא מוכן בשנה הראשונה לפחות לממן את זה מתקציב משרדו.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת שיש תכנית מאוד ענפה, אסטרטגית למאבק, לאומית, למאבק באלימות נגד נשים וחלק ממנה גם מכוון להגנה על נשים שהייתה אמורה להיות ממומנת על ידי המדינה בלפחות 50 מיליון ₪ בשנה.

עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שממונה השנה רק ב-20 מיליון ₪.

עאידה תומא סלימאן: נציג האוצר, לפני שהוא יוצא, אני רוצה להבין, מתן יגל, השאלה שלי בעניין התכנית הכללית, מה הסיבה שעמדה מאחורי ההחלטה לממן רק ב-20 מיליון במקום 50 מיליון.

מתן יגל: אני מתן מצוות ביטחון פנים באגף התקציבים.

מתן יגל: אני מכיר את הסוגיה של הצעת החוק שבאמת אין לה בעיה תקציבית.

מתן יגל: את הנושא הספציפי הזה הוא לא מטופל אצלי בצוות.

מתן יגל: אני יכול לעשות בדיקה ובאמת לתת לך תשובה מיידית.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מי החליט שאתה תייצג את האוצר פה אבל ביקשתם לא להגיע כי אתם יודעים שאין בעיה בעניין האזיקונים וענינו לכם שהנושא הוא לא רק עניין האזיקונים.

עאידה תומא סלימאן: אז בכל זאת לשלוח מישהו שלא יודע על המכלול אני לא חושבת שזאת החלטה נכונה מצד המשרד.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מפנה את זה אליך אישית ואני שמחה שהגעת.

עאידה תומא סלימאן: אבל כן נרצה תשובה מאוד ברורה שעד היום כבר פנינו כמה פעמים למשרד האוצר לברר וגם למשרד העבודה ורווחה וכל מה שאנחנו מקבלים זה שהוחלט על תקציב של 20 מיליון.

מתן יגל: אז אני מתחייב להחזיר היום תשובה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עליזה לביא: אפשר לקבל רשות דיבור?

עאידה תומא סלימאן: את תקבלי.

עליזה לביא: אני אשמח.

עאידה תומא סלימאן: יש חברי כנסת שהגיעו לפני.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה.

לאה פדידה: רק שאלה בינתיים.

לאה פדידה: הרבה פעמים בוועדה שלך דנו בתכנית הכוללת למניעת אלימות נגד נשים- -

עאידה תומא סלימאן: נכון.

לאה פדידה: - - וברשותך הציג לנו את התכנית הכוללת והתכנית הכוללת כללה אזיקונים, התכנית הכוללת כללה עובדות סוציאליות ושיקום.

לאה פדידה: אולי אנחנו נדע - - -

עאידה תומא סלימאן: ועוד מוסדות להגנה ופתיחת דירות מעבר וכו'.

לאה פדידה: אבל עברה כבר שנה ואנחנו צריכות לדעת מה קורה עם זה.

לאה פדידה: אולי זה היה מונע את הנרצחת ה-16.

לאה פדידה: אנחנו כבר כמה וכמה פעמים את מקיימת דיונים בנושא ואנחנו באות כי זה חשוב אבל אולי נשמע אם התקדמנו בתכנית הכוללת והאם האזיקונים יצאו לדרך והעובדות הסוציאליות יצאו לדרך.

לאה פדידה: שאלה - - - לדעתי.

עליזה לביא: הבהרת את הדברים בדברי פתיחה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נקבל דיווח מהבט"פ.

עאידה תומא סלימאן: ומר אליעזר אני בטוחה שתרצה להתייחס לזה ואנחנו גם יודעים שעניין החקיקה עדיין גם תקוע בגלל משרד המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: יש מישהו ממשרד המשפטים היום?

עליזה לביא: אני חושבת שעכשיו זה כבר חזר למשרד לביטחון פנים, הרי לזה ביקשנו את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע.

עאידה תומא סלימאן: אז אולי באמת למר אליעזר לתת סקירה איפה אנחנו עומדים היום ומה הקשיים שצצו בדרך.

עליזה לביא: אני רואה שאת מחייכת.

עאידה תומא סלימאן: טוב שבישיבה כזו יש לי סיבה לחייך.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל בישיבות כאלה אין לי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה מר אליעזר.

אליעזר רוזנבאום: בוקר טוב.

אליעזר רוזנבאום: אני אסקור בקצרה את הפעילות שביצענו ונמשיך לבצע במסגרת התכנית הלאומית.

אליעזר רוזנבאום: אני רק מזכיר שהאחריות המלאה, מי שעושה את ההובלה זה משרד הרווחה, איריס - - - מקיימים ישיבות עתיות כדי לעקוב אחרי המשימות.

אליעזר רוזנבאום: אני אתן סקירה לגבי החלקים שלנו בתכנית הלאומית.

אליעזר רוזנבאום: ראשית לגבי הנושא של, אני מזכיר לכולם, אנחנו עושים מן פיילוט ב-16 תחנות ששם מקרי האלימות הם גבוהים יותר, בחלוקה לפי מחוזות, מחלקי משפחה, אנחנו ריכזנו את כל החוקרים, את כל הגורמים בתחנה שפועלים בתחומי האלימות במשפחה גם אם זה בין בני זוג, בין אם זה ילדים וכו' תחת קורת גג אחת, קודם זה היה מפוצל.

אליעזר רוזנבאום: דווקא יאמר לזכות האוצר שהם כן אישרו לנו להקדים מספר תקנים שחסרים לנו ברמת חוקרים כדי לתגבר את אותם מחלקים מ-19' ל-18'.

אליעזר רוזנבאום: ואנחנו בתהליך, קצת התעכבנו כי לצערנו במסגרת אישור תקציב 19' גובה הקיצוץ על המשרד לביטחון פנים היה גבוה כ-400 מיליון ₪ כך שזה השפיע על כל התכניות שלנו, ולכן נקווה שאנחנו בישורת האחרונה כנראה לעדכן את תכניות העבודה.

אליעזר רוזנבאום: כי אי אפשר להתחיל ב-18' ואחרי זה עוד כמה חודשים להיתקע עם התכנית, זו לא הכוונה.

אליעזר רוזנבאום: לכן אנחנו עושים את הכל כדי לעדכן את 18' ואת 19' כדי שתהיה רציפות בדבר הזה, ולכן המחלקים עדיין לא מושלמים אבל יש לי גם את הפירוט באיזה תחנות, מרחב אילת, אשדוד, אשקלון, באר שבע, חיפה, זבולון, ראשון לציון, רחובות, נתניה, פתח תקווה, קדמה, לוד ורמלה.

אליעזר רוזנבאום: מרחב מריה בירושלים ומרחב אילון ודן במחוז תל אביב.

אליעזר רוזנבאום: אז זה לגבי הנושא של מחלקי המשפחה.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו חושבים השינוי הזה בהחלט ייטיב ותהיה כתובת אחת לגורמים השונים בין אם זה הנפגעות ובין אם זה המשרדים הרלוונטיים, בעיקר הרווחה.

אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של הצמיד האלקטרוני אנחנו סיימנו את שלב א' הפיילוט.

אליעזר רוזנבאום: קרי, השתמשנו בטכנולוגיה, לקחנו שוטרים ושוטרות, קבענו את התרחישים מהקלים לחמורים ביותר ואותם תרגלנו בשני מחוזות, בירושלים ובמחוז מרכז.

אליעזר רוזנבאום: סיימנו, יש לא מעט פערים טכנולוגיים.

אליעזר רוזנבאום: היינו אמורים לצאת ביוני לספרד ולפורטוגל ללמוד כי שם זה מאוד מתקדם ולראות איך מתגברים על כל אותן בעיות, למשל בקניונים בעיה מבחינת קבלת התראה שאנחנו לא ניקח מערכת שיהיו בה פערים ואחרי זה יקרה משהו אז - - -

עליזה לביא: כמו לאסירים אבל לאסירים יש את השיטה הזאת הרי.

עליזה לביא: אסירים משוחררים זה עובד מבחינה טכנולוגית אז מה הקושי?

קריאה: אסירים זה לא אותו דבר.

קריאה: את מדברת על האיזוק האלקטרוני, זה משהו אחר לגמרי, זו טכנולוגיה שונה.

עאידה תומא סלימאן: לאסירים זה קשור רק לנקודת הבקרה ולא גם עם האישה במקביל?

קריאה: כן.

קריאה: זה אזיק נייח מה שנקרא.

אליעזר רוזנבאום: גם לה יש מערכת, היא צריכה להחזיק - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, זה מה שאני אומרת שיש - - -

אליעזר רוזנבאום: היא צריכה להסכים לדבר הזה, בלי הסכמה זה לא יקרה.

עאידה תומא סלימאן: ברור אבל - - -

אליעזר רוזנבאום: הנסיעה נדחתה ל-8 ביולי כי הספרדים, החברה, הם החליפו את הזכיין בספרד וביקשו לא לקבל אותנו - - -

עאידה תומא סלימאן: גם אצלם יש זכיינים?

אליעזר רוזנבאום: גם שם זה במיקור חוץ.

אליעזר רוזנבאום: הם ביקשו לקבל אותם ב-8 לחודש שיוצאת משלחת, כולל מהבט"פ, אני לא יודע בסוף אם משרד המשפטים מצטרפים אלינו.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו הצענו גם להנהלת בתי המשפט וגם למשרד המשפטים שיצטרפו למשלחת של הבט"פ ושל המשטרה.

אליעזר רוזנבאום: אני יכול לבדוק, אני לא יודע- - -

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול משהו?

עאידה תומא סלימאן: בישיבה הקודמת אחד הדברים שדיברנו עליהם זה למה לא להתקדם בחקיקה אם כבר תוצאות הפיילוט הראשוני הוא יותר חיובי, לכיוון חיובי, אז למה לא מתקדמים בחקיקה ובתזכיר הממשלתי אם - - -

עליזה לביא: גברתי, השאלה של יושבת ראש הוועדה היא גם - - - השר ארדן כאן בוועדה בדצמבר 2017 אמר שמבחינתו אין שום בעיה - - -

עאידה תומא סלימאן: והוא אמר שהוא מוכן להתקדם.

עליזה לביא: - - - התזכיר הממשלתי, הוא אמר את זה, הוא אמר את זה כאן בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אז משרד המשפטים התנגד להתקדם, ככה הבנתי, שהתנגדתם להתקדם כל עוד כל המסקנות והתיקונים של הפיילוט.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה שתתייחסו אחר כך לזה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אליעזר רוזנבאום: הכוונה היא כשאנחנו חוזרים מספרד ופורטוגל לראות איך הם התגברו, ושלב שני זה לעשות פיילוט אמיתי, להגיע להסכמה עם הנהלת בתי המשפט ולהתחיל בצורה מבוקרת להפעיל את המערכת הזאת - - -

עאידה תומא סלימאן: עכשיו צריך לחכות לעוד פיילוט?

אליעזר רוזנבאום: לא, לא, זה לא פיילוט, זה תחילת הרצה.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו לא נלך גורף אם אנחנו - - - אנחנו רוצים ללכת בצורה מבוקרת לדעת שזה מצליח.

אליעזר רוזנבאום: לחזור בחזרה, לראות שאנחנו יודעים לתקן את כל הפערים שלא יהיה לנו מצב שיש אזיק מותקן גם על המאוימת וגם - - -

עאידה תומא סלימאן: אסור להתחיל להפעיל את זה לפני החקיקה, לפני שיש חוק?

אליעזר רוזנבאום: בהוראת שעה.

עליזה לביא: כן, במסגרת של - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני רוצה את כל התשובות באופן ברור.

עאידה תומא סלימאן: האם אפשר להתחיל להפעיל את זה לפני - - -

דקלה פוגל: בהנחה שנעבור את כל המשוכות הקודמות ויוחלט להתחיל בפיילוט חי, מה שנקרא, בניגוד לפיילוט המבוים שבוצע עד עכשיו אז התשובה היא כן.

דקלה פוגל: זה כמובן יהיה רלוונטי רק לגבי אוכלוסייה מסוימת, היינו אוכלוסייה של עצורי יומי שלגביהם בשלב הזה לא נדרש תיקון חקיקה כי אפשר פשוט להגיע לבית המשפט בהסכמה של הצדדים ולהציג את אותה הסכמה שהאזיק הוא חלק ממנה.

דקלה פוגל: אז התשובה היא כן לגבי אוכלוסייה מסוימת.

עאידה תומא סלימאן: אליעזר, אפשר גם להבין - - -

לאה פדידה: כבר כאן באופן כללי - - - התכנית.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע אבל - - - הם לא רק שותפים, הם מרכזים את התכנית הלאומית, אצלם מונח השרביט להתקדם.

אליעזר רוזנבאום: אז זה לגבי הנושא של הצמיד האלקטרוני.

אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של עו"ס משטרה הרחבנו את זה, יש לנו בעיה ב- - - אנחנו למעשה בטייבה ובעירון עדיין לא מאויש, יש שם בעיות ביכולת גיוס, כל השאר איישנו.

אליעזר רוזנבאום: נמשיך לעבוד כדי לגייס גם אותם, את העובדות לטייבה - - -

עאידה תומא סלימאן: בעירון היה לכם.

עאידה תומא סלימאן: היה בעירון ובנצרת.

עאידה תומא סלימאן: מה קרה?

אליעזר רוזנבאום: מה שיש לנו כרגע, בנצרת, בטייבה, בעיירות, בשפרעם, במזרע, ב- - -, רהט, רק אום אל פחם, שם זה מאוייש, חוץ מאלה נמשיך לעבוד - - -

עאידה תומא סלימאן: אה, אום אל פחם, בסדר, אום אל פחם לא היה מאויש - - -

אליעזר רוזנבאום: אנחנו התקדמנו גם בנושא הזה.

אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא, אני מזכיר לכולם שיש את מוקד הנוער 18 של משרד הרווחה שהוא מוקד שעובד 24/7 - - -

עאידה תומא סלימאן: מה הוא יכול לעשות המוקד, המוקד לא רק קוראים - - -

קריאה: אם תרצי גברתי אני יכול להתייחס לנושא של המוקד.

קריאה: מפנה למקלטים כשאין מקום במקלטים שזה סוגיה בפני עצמה.

עאידה תומא סלימאן: תיכף נשמע את כולם.

אליעזר רוזנבאום: לגבי הכלי של הערכת המסוכנות שיהיה כלי אחד משותף לכולם זה בתהליך, זה עדיין עוד לא - - -

עאידה תומא סלימאן: הרבה זמן בתהליך כבר.

אליעזר רוזנבאום: לא התקדם.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו אחד השחקנים, יש עוד שחקנים ולצערי הוא לא כל כך מתקדם, למרות שדיברתי עם אורי שאנחנו חייבים לקדם את זה כי בסך הכל כל אחד יש לו כלי שלו ואצל אחד זה מסוכן גבוה - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל שמענו את זה כבר לפני שנה וחצי ונאמר שיש צוות שעובד על זה וצריך להתקדם עם זה.

עאידה תומא סלימאן: שנה וחצי זה, תשמע - - -

אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של הנתונים, שולחנות עגולים, זה מתקיים, למידה קבועה עם המשטרה, עם כל גורמי הרווחה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול שאלה.

עאידה תומא סלימאן: פתחתי ואמרתי 16 נשים נרצחו מאז הוחל הפיילוט.

עאידה תומא סלימאן: הרבה יותר נרצחו מאז שאושרה התכנית הלאומית.

עאידה תומא סלימאן: וכמובן אלפים או מאות, אני לא יודעת, כבר נמצאות במקלטים או סובלות בשקט בבית או סובלות ומדווחות והן לא מצליחות לצאת מהמעגל.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יוצר איזושהי הרגשת חירום, זה לא אווירת חירום, זה לא מחייב איזושהי התמודדות שונה ממה שהיה קיים עד היום?

עאידה תומא סלימאן: כי אחרי שנה וחצי לבוא ולהגיד שעדיין דנים באיכשהו לתאם את כל הערכות המסוכנות - - -

לאה פדידה: גברתי היושבת ראש, שלא יקרה מה שקרה לנו במליאה שחבר הכנסת גליק השווה את הרצח של נשים למוות מסיגריות, הגיע הזמן שבכנסת ישראל יתעוררו ויבינו שזה מצב חירום.

לאה פדידה: כן, ככה הוא השווה אותם.

לאה פדידה: אז ברשותך אני כן מבקשת את הזכות דיבור שלי עכשיו.

לאה פדידה: לא יכול להיות שבשנה שעברה ביום למניעה נגד אלימות התכנסנו פה כולנו ודיברנו וראינו את החשיבות וראינו עדות של נשים ובסופו של דבר אנחנו משאירים את הנשים האלה, אחיות, חברות, אמהות, נשים, אזרחיות – מופקרות.

לאה פדידה: כי לא יכול להיות ש-16 נשים נרצחו ועוד לא גמרנו את השנה גברתי היושבת ראש.

לאה פדידה: לא גמרנו את השנה.

לאה פדידה: לאיזה מספר אנחנו רוצים להגיע עד שממשלת ישראל תכריז זמן חירום.

לאה פדידה: וזמן חירום זה אומר להפעיל במצב חירום את שיטת האזיקונים ועובדים סוציאליים וגיוס שוטרים וגיוס שוטרות וגיוס חוקרים.

לאה פדידה: ובצד השני להגביר את מה שנותן הגנה.

לאה פדידה: אני ביקרתי לפני שבועיים במקלט לנשים מוכות, יושבות פה שתי נשים שעושות עבודת קודם, אתם יודעות ויודעים מה התור למקלט?

לאה פדידה: וזה מציל חיים.

לאה פדידה: ואני שואלת אותן, איזה יופי, כמה מקלטים יש כאלה בארץ?

לאה פדידה: תשע נכון?

קריאה: 14.

לאה פדידה: 14, אבל חלק זה רק לדתיים, חלק זה למגזר, ורק שבע מקבלים את כל האוכלוסיות.

לאה פדידה: זה מטורף.

לאה פדידה: זאת אומרת שאם אני אישה, מתקשרת למספר 100, אולי טמון בזה המוות שלי כי אין מי שיגן עליי.

לאה פדידה: אם אני מתקשרת מספר 100 ומתלוננת ועוד לא הגעתי לבית משפט ואין לי מקום במקלט לנשים מוכות, חברים וחברות, במספר 100 טמון המוות שלי.

לאה פדידה: אז זה הגיע הזמן שאנחנו נכריז מצב חירום.

לאה פדידה: אני קוראת לך, גברתי היושבת ראש, וגם לך גברתי וגם לך, בואו נפתח כל יום במליאה לפני שאנחנו נואמים על כל דבר נגיד 16 ונקווה שזה יישאר 16 ונעשה שלא יהיה את ה-17.

לאה פדידה: כי זה בלתי נסבל יותר.

לאה פדידה: תודה על הדיונים האלה אבל תתעוררו, בבקשה, מצב חירום, ובואו נעשה משהו.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהבקשה להכריז על מצב חירום ועל - - - את יודעת מה, לפעמים אני שואלת את עצמי איך אפשר שהשרים שמוציאים כל יום עשרות הודעות לעיתונות אף פעם לא רואים לנכון, עם כל הכבוד לכולם, שר הרווחה, שר הבט"פ, השר לשוויון מגדרי, שר החינוך, לא רואים לנכון פעם אחת להתבטא בנושא של רצח נשים, אפילו הודעה לעיתונות.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים מה, זה רוצחים שמסתובבים בינינו, אתם יודעים מה, תהיו פוליטיקלי קורקט, תשלמו מס שפתיים, תוציאו איזושהי הודעה.

עאידה תומא סלימאן: כלום.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: קודם כל אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה.

עליזה לביא: פניתי אלייך בבקשה לקיים את הדיון מאחר וכבר הרבה מאוד זמן אני - - -

עליזה לביא: כן, אבל זה היה כבר קבוע בגלל זה לא ציינתי בהתחלה.

עליזה לביא: אני רוצה גם לברך אותך על העבודה הממושכת שלך בכל המלחמה הזאת ברצח נשים, זה נושא שלקחת ואת מובילה אותו פה בכנסת, לא רק בסוג של הדיון היום שאנחנו מדברים על עוד כלי, ויש עוד הרבה מאוד כלים שצריך לבוא וצריך לקדם אותם ואין ספק שאת מובילה את הנושא הזה פה בכנסת ועל כך ברכותיי.

עליזה לביא: ואנחנו כאן, כולנו מתייצבים לדיונים אחד אחר השני.

עליזה לביא: אבל הדיון היום הוא דיון אחר, הוא דיון שבא ושואל למה העיכוב ועל מה העיכוב ואיך יכול להיות שנמצאת פה ל' ורוצה לדבר ורוצה לשתף והיא עושה את זה כי אני לא הייתי מגיעה אליה, והעוזרים שלי לא היו מגיעים אליה אם היא לא הייתה מעלה פוסט בפייסבוק וזועקת את זעקתה, את הזעקה שהיא לא יכולה להשמיע פה בכנסת ישראל.

עליזה לביא: אני עכשיו מצולמת, היא לא יכולה הייתה להיות מצולמת וזאת שערורייה שאין כדוגמתה.

עליזה לביא: וגם הפנייה לבית המשפט, שאיך ענו לי כאן בוועדה, וזו לא בעיה של הוועדה, זאת בעיה של כנסת ישראל ואני מוחה על זה.

עליזה לביא: אבל לעצם הדיון – אדוני אני מודה לך מאוד- - -

עאידה תומא סלימאן: אבל היום כדאי גם להגיד את זה – אני יודעת שיש לנו בעיה רצינית עם הנושא הזה ואני הערתי על זה כמה פעמים כבר ואנחנו בשיח עם המחלקה המשפטית ומנסים לפתור את זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל כדאי, אם אנחנו כבר בשידור להגיד את זה, כל אישה שרוצה להשמיע את זעקתה, אני יודעת שזה לא קל לפנות לבתי משפט וכו', אבל תעזרו לנו גם כן להשמיע את הקול הזה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להוציא צו בית משפט ואז היא יכולה להשמיע את זעקתה איפה שהיא רוצה.

עליזה לביא: כן, אבל את יודעת, יומיים לפני שאומרים לנו שאנחנו אומרות לאותה אישה יקרה שמצאנו אותה בפייסבוק אז כאן אנחנו מבקשים לשנות בחקיקה ובעזרת השם - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת באופן ספציפי על אף אישה ואני לא אכנס עכשיו לעניין של העדויות שהובאו.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת באופן כללי כדי שהנשים שמקשיבות לנו עכשיו ושומעות אותנו יידעו שיש להן את היכולת הזו.

עליזה לביא: אני באמת רוצה להודות לך שאתה פה איתנו, כמו שאמרה היושבת ראש, הזימון לא היה אישי ובאמת הליווי שלך את הנושא אחרי שנים שאני נמצאת פה בכנסת ואתה מגיע, מרכז, עובד, ויש לנו כתובת.

עליזה לביא: אבל אי אפשר לעצור כאן.

עליזה לביא: גם המציאות הישראלית היא מזעזעת וגם כשאנחנו יודעים שיש מענה.

עליזה לביא: אני שאלתי קודם על האזיק האלקטרוני לאסירים.

עליזה לביא: הרי אנחנו יודעים, וביקשנו להזמין גם את בעלי החברות שכבר היו פה בדיונים לפני שלוש שנים ולפני שנתיים, שהם אלו שעוזרים והביאו לנו את המידע על ההצלחה של הדרך הזאת, של האמצעי הזה בספרד.

עליזה לביא: הרי אנחנו באנו אליכם והצגנו בפניכם את המודל בספרד ובאמת אני רוצה לשבח את השר לביטחון פנים על ההבנה שלו ועל האמירה הברורה והחד משמעית שלו לגבי התזכיר הממשלתי של הצעת החוק שלי ושל חברת הכנסת עאידה תומא.

עליזה לביא: יש אפשרות להציל נשים במדינת ישראל.

עליזה לביא: את הרצח הבא אפשר למנוע, אין סיבה לעכב.

עליזה לביא: עשיתם פיילוט, אני מברכת אתכם על הפיילוט, אני מבינה שיש כשלים, אני מבינה שאלו חיי אדם, זאת התשובה שאני מקבלת, עליזה, זה חיי אדם, מה אתם רוצים שנצא עם משהו לא עובד.

עליזה לביא: אבל בינתיים ל' נמצאת פה בחדר הזה והיא מתה מפחד וכמוה עוד הרבה מאוד נשים במדינת ישראל שאנחנו יכולים גם בטכנולוגיה שכן מצליחה על אסירים.

עליזה לביא: הרי יש פרוצדורות, אני לא אכנס עכשיו למפרט הטכנולוגי, אבל לא סתם שאלתי את השאלה הזאת.

עליזה לביא: יש עוד טכנולוגיה שתתריע על הגבר, היא קיימת.

עליזה לביא: בואו לפחות ניישם בהוראת שעה, בעוד פרוצדורה משפטית כזו או אחרת.

עליזה לביא: אנחנו שנה וחצי אני מנסה להבין איפה הצעת החוק שעברה בטרומית עומדת.

עליזה לביא: משרד המשפטים אני מדברת איתכם אתם זורקים אותי לביטחון פנים, ביטחון פנים אומרים לי לא זה משרד המשפטים.

עליזה לביא: אני חוזרת חזרה אליכם, הפיילוט כן, לא, כן, לא.

עליזה לביא: בינתיים נרצחות נשים במדינת ישראל.

עליזה לביא: אז אני אומרת, אנחנו חייבים חייבים לראות איך עולים את זה קומה אחת נוספת גם ברמה החקיקתית של הבית הזה אבל בטח בשטח.

עליזה לביא: תודה גברתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעורכת דין עדית נחמן ממשרד המשפטים להתייחס לדברים שהובאו.

עדית נחמן: בוקר טוב.

עדית נחמן: אני רוצה לומר שקודם כל אנחנו משרד המשפטים והמשרד לביטחון פנים עובדים בשיתוף פעולה פורה והדוק על התזכיר.

עדית נחמן: התזכיר ממש בישורת האחרונה.

עדית נחמן: המחלוקות שהיו לנו יושבו ברובן, יש עוד עניינים קטנים שדורשים בירור אבל הם יתבררו ויגיעו לפתרון ממש בקרוב.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת בקרוב?

עדית נחמן: עניין של ימים- - -

לאה פדידה: אצל ישראלים כשאת אומרת בקרוב - - -

עדית נחמן: בקרוב זה עניין של ממש ימים ושבועות קרובים.

עאידה תומא סלימאן: ימים ושבועות זה לא ממש כאילו קירבת - - -

עדית נחמן: שוב אני אומרת, המחלוקות והשאלות הגדולות שהיו - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יוצאים לפגרה בעוד ארבעה שבועות.

עאידה תומא סלימאן: האם צפוי להביא את החוק לפני שאנחנו יוצאות לפגרה?

עדית נחמן: להעביר את החוק - - -

עאידה תומא סלימאן: להכין אותו - - -

עליזה לביא: להפיץ את התזכיר.

עאידה תומא סלימאן: להפיץ את התזכיר.

עדית נחמן: אני לא יכולה להתחייב למועד המדויק, יש שאלות טכנולוגיות שבאות לידי ביטוי בתזכיר שצריך לבדוק את היכולת לפתור אותן - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת, במשרד המשפטים לא זוכרים שהרבה מהחוקים הוכנסו בהם שינויים בין קריאה טרומית לראשונה, בין ראשונה לשנייה?

עאידה תומא סלימאן: הרי אתם עושים שינויים לפעמים שאנחנו לא מבינים מאיפה בא השינוי.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר שמה שלא נסגר, שנרגיש שאנחנו מתקרבות קצת.

עדית נחמן: אנחנו יכולים לסיים לעבוד על התזכיר בארבעה שבועות הקרובים.

עדית נחמן: לגבי השאלות הטכנולוגיות אז זה לא התחום שלנו, השאלות הטכנולוגיות זה התחום של המשרד לביטחון פנים ושל המשטרה אז אני מציעה להפנות את השאלה הזאת אליהם אבל מעבר לשאלות הטכנולוגיות ממש יש עניינים קטנים שילובנו ממש בימים הקרובים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: ישב השר לביטחון פנים אצלי בוועדה והודיע שמבחינת

עאידה תומא סלימאן: כם אפשר להתקדם בהצעת החוק, מי שחוסם את זה ומחכה לכל הפתרונות זה משרד המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני שומעת ממשרד המשפטים שמבחינתם התזכיר כמעט מוכן, מי שצריך לחפש את הפתרונות הטכנולוגיים זה אתם.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אתם כאילו מעכבים את ההתקדמות.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להבין באמת מה הסטטוס.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו לא מעכבים, יש כמה פערים שאמרתי בראשית דבריי שאנחנו צריכים לבדוק בספרד, לבדוק איך התגברו עליהם וזהו.

אליעזר רוזנבאום: אין שם איזה דברים שאנחנו - - -

עליזה לביא: אבל יש מניעה להפיץ את התזכיר לפני התשובות - - -

אליעזר רוזנבאום: אני לא חושב שיש איזה בעיה אני לא - - -

עליזה לביא: הרי השר אמר את זה כבר בדצמבר אז- - -

אליעזר רוזנבאום: - - - התגברו על הדברים המשפטיים, אני לא חושב שיש איזה בעיה טכנולוגית כזו או אחרת, אני מניח שיהיה פתרון - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שמבחינת התזכיר באופן כללי את אומרת לי שזה כמעט מוכן, יש כמה בעיות טכנולוגיות שצריך למצוא להן פתרון.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר למצוא את הפתרון הזה אחרי הפצת התזכיר?

בוסנה מהרט דסה: למעשה בשביל זה גם יוצאת משלחת משותפת של המשרד לביטחון הפנים והמשטרה בשביל - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: המשלחת יוצאת כדי למצוא את הפתרונות הטכנולוגיים.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על משהו אחר.

עאידה תומא סלימאן: יש תזכיר שכמעט מוכן, אפשר תמיד להפיץ אותו, אחר כך לכתוב הצעה, להעביר אפילו בקריאה ראשונה ואחר כך לבוא עם הפתרונות ולסגור את הפערים ולעשות את השינויים ולדון על זה בוועדה ולהמשיך הלאה.

עאידה תומא סלימאן: מה עוצר בעדכם לעשות את התהליך הזה?

עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי חוקים בכנסת הזו נכנסים לקריאה טרומית משהו, יוצאים אחרי קריאה שנייה ושלישית משהו אחר לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר התהליך לשינויים פתוח תוך כדי.

עאידה תומא סלימאן: מה הבעיה להפיץ את התזכיר, לנסות לזרז את התהליך כך שכשיהיו מוכנים הפתרונות תוך חודשיים לסגור את העסק הזה ולאבטח כמה נשים בדרך.

עאידה תומא סלימאן: מה הבעיה?

עאידה תומא סלימאן: מישהו יסביר לי.

בוסנה מהרט דסה: אנחנו עובדים על המהלך במקביל, כמו שנאמר, אנחנו כרגע בישורת אחרונה של גיבוי של תיקוני החקיקה הרלוונטיים והדברים אכן מקודמים.

בוסנה מהרט דסה: הפערים בינינו הם לא גדולים וכמו שנאמר בתקופה הקרובה יהיה תזכיר.

בוסנה מהרט דסה: יחד עם זאת, כמו שנאמר, יש פערים טכנולוגיים שצריך לפתור.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת אבל אני שואלת לכיוון הזה ועונים לי לכיוון ההוא.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא מצליח לענות למה לא מתקדמים עם התזכיר ועושים את השינויים אחר כך.

בוסנה מהרט דסה: אנחנו מתקדמים עם התזכיר, אנחנו עושים עבודה, אנחנו עובדים.

יעל גולד: ובינתיים נשים נרצחות.

יעל גולד: את יודעת מה ההבדל בינינו?

יעל גולד: שאצלם עובדים בירוקרטיה ואנחנו רואים את הפרצוף של מי שמחר תרצח.

יעל גולד: אצלי יש 36 נשים שאני יודעת שמחר שהן יוצאות החוצה אני לא בטוחה שהן יחיו.

יעל גולד: אני מ"לא לאלימות" מפעילים שלושה מקלטים לנשים מוכות.

יעל גולד: אני רואה את הנשים, אולי תבואו ותראו את הנשים ותבינו שזה לא להעביר עוד נייר מפה לשם.

יעל גולד: אומרים שהבירוקרטיה הורגת, היא רוצחת פה.

עאידה תומא סלימאן: את יודעת מה, יש לי הרגשה שאנחנו נגענו בהחלטה או באני לא יודעת מה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר יושבים נציגות משרד הבט"פ האחראי על כל הנושא הזה ורוצה לקדם את החקיקה ומשרד המשפטים שאמור להוציא את התזכיר ואף אחד לא עונה לי, למרות ששאלנו את השאלה הזו בדיוק כשישב פה, מתי הייתה הישיבה עם שר הבט"פ?

עאידה תומא סלימאן: זה היה במושב הקודם.

עאידה תומא סלימאן: ואני פניתי למשרד המשפטים במכתב לאחר הישיבה וביקשתי תשובה, למה לא מתקדמים בתזכיר, למה לא מגישים את התזכיר.

עאידה תומא סלימאן: ונאמר בישיבה פה, נאמר לא, יש החלטה לא להתקדם עד שמבררים את כל השאלות.

עדית נחמן: לנו לא מוכרת שום אמירה כזאת, לא מה- - - ולא - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לך, זה מה שנאמר, בפרוטוקול אפשר להוציא.

בוסנה מהרט דסה: גברתי, הנחיית השר היא חד משמעית לקדם את הליכי החקיקה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על השר, השר הוא שאמר שהיועץ המשפטי של - - -

עליזה לביא: התוקף של ל' לא יחכה עוד, הוא לא יחכה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא העניין, אנחנו לא מתווכחים עכשיו על הצורך.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו מעבר.

עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שהשר אמר את זה, הרי השר הוא שאמר, בבקשה תשכנעי את משרד המשפטים להתקדם עם התזכיר ולא לחכות לכל התשובות הטכניות.

עדית נחמן: שוב, משרד המשפטים לא מעכב וגם הבט"פ לא מעכב, אנחנו עובדים על זה ביחס בשיתוף פעולה.

עדית נחמן: שוב אני אומרת, התזכיר ממש בישורת האחרונה והוא יופץ.

עדית נחמן: אם הנחיית השרים היא לא לחכות לפיילוט ולא לחכות לפתרונות הטכנולוגיים ולעשות את זה בין קריאה ראשונה לשנייה אז זה מה שייעשה.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש אחר כך לו"ז.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת ש- - - על זה דיברתי כשאמרתי הצהרה על מצב חירום.

עאידה תומא סלימאן: במצב חירום לא מחכים עד שיושבים וזה, אומרים זה בסדר עדיפות גבוה, עכשיו מפנים את השולחן, יושבים על הנושא הזה, פותרים את הבעיה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אם יש החלטה ואם יש נכונות והחלטה ברמה הצהרתית שאנחנו אפילו נגיש את התזכיר ואחר כך תוך כדי החקיקה נחפש את הפתרונות אני חושבת שאפשר לעשות את זה תוך שבוע ימים.

עאידה תומא סלימאן: וראיתי כבר איך מפתחים הצעות חוק פה.

עדית נחמן: אנחנו רק מדגישים וגם נציגת המשטרה פה ויכולה לדבר - - - ברמת היישום אנחנו לא נוכל ליישם את הדברים לפני שיהיו כל הפתרונות הטכנולוגיים.

עדית נחמן: צריך גם לזכור שבניגוד לספרד ופורטוגל בארץ כל התהליך הטכנולוגי מתחילתו ועד סופו נעשה על ידי המשטרה.

עדית נחמן: זה לא המצב שם וזה יוצר מורכבות.

קריאה: על ידי מי נעשה שם?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת ל - - -

מסעוד גנאים: בקצרה גברתי היושבת ראש, תחילה תודה על הדיון.

מסעוד גנאים: האמת, הדיונים בוועדה שלך אני חושב שהם חשובים מאוד כי הם נוגעים לחיי אדם אבל יוצאים מפה עם הרגשה לא טובה, לצערי.

מסעוד גנאים: את הסיפורים והטרגדיות לשמוע זה לא קל.

מסעוד גנאים: אני לא אומר שבשאר הוועדות הכל ורוד אבל לפחות אני השתתפתי בכמה דיונים פה, מדובר בסכנות חיים, מדובר בחיי אדם.

מסעוד גנאים: אני לא יודע, המשרדים מתנהגים ברוגע.

מסעוד גנאים: אתם צריכים להתנהג כאילו אנחנו בשדה קרב כי כל שנייה, כל דקה, יכול ליפול קורבן, במיוחד מהנשים האלה.

מסעוד גנאים: כאשר 16 נשים נרצחו, חמש תוך חודשיים או חודש בחברה הערבית, נשים ערביות, אז למה מחכים.

מסעוד גנאים: מה, בירוקרטיה, עדיין חושבים, עדיין שוקלים, אבל בינתיים יש חיי נשים שהם בסכנה, שהן מאוימות, שיכול מישהו לרצוח אותן.

מסעוד גנאים: אז אני מצטרף לשאלות או לתהיות של היושבת ראש ולשאר חברות הכנסת – מתי ההליך הזה יסתיים.

מסעוד גנאים: ואני חושב, גברתי היושבת ראש, אם המצב הוא ככה ומאז שכבוד השר היה פה והתבטא במה שהתבטא והבטיח צריך לעשות איזה ישיבת חירום עם יושב ראש הכנסת ולהביא את השר ולהביא את כולם לפי דעתי, אם זה יעזור, אני חושב שזה יעזור.

מסעוד גנאים: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חבר הכנסת מסעוד גנאים.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה, אמרתי, הישיבה עם שר הבט"פ התקיימה ב-20 בדצמבר 2017, כלומר חצי שנה כבר.

עאידה תומא סלימאן: וחלק מהפרוטוקול הוא ככה: "זו דוגמה למשל למשהו שאנחנו עלולים לייצר מצב שמבחינה טכנולוגית המשטרה תהיה מוכנה, מבחינת הסמכויות בחוק, אם החוק לא יעבור עד אז, אז אי אפשר יהיה לפנות לבתי משפט ולהתחיל לעשות בו שימוש.

עאידה תומא סלימאן: ובנושא הזה אנחנו תלויים במשרד המשפטים ולא בעצמנו".

עאידה תומא סלימאן: ממשיכים ההסברים שזה הפיילוט שמעכב ואז השר אומר "אני חולק על זה, דרך אגב, על משרד המשפטים, אני חושב שאפשר להתחיל להניע את התזכיר הממשלתי ולהתקדם במקביל ולהכניס את השינויים אחר כך".

עאידה תומא סלימאן: השר לביטחון פנים גלעד ארדן: "אפשר להפיץ את התזכיר כרגע כמו שהוא".

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על שישה חודשים כבר.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, מדצמבר.

עאידה תומא סלימאן: דעתו של השר שהתזכיר מוכן.

עאידה תומא סלימאן: שישה חודשים אנחנו מדברים, עברו שישה חודשים ועדיין נשאלת השאלה אם התזכיר מוכן או לא מוכן.

עאידה תומא סלימאן: ישב פה שר בט"פ, שר לביטחון פנים והודיע בדצמבר שלדעתו היה אפשר כבר להפיץ את התזכיר אז.

עאידה תומא סלימאן: ואני עכשיו, שישה חודשים אחרי, אומרים לי אולי זה יקח עוד שבועות להפיץ את התזכיר.

עאידה תומא סלימאן: האם יש את הרגשת החירום שאנחנו מדברות עליה או לא?

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת.

עאידה תומא סלימאן: לי זה משתמע שאנחנו לא בהרגשת חירום.

עאידה תומא סלימאן: שאנחנו עובדים לפי הקצב שלנו או שיש מחלוקת ומשהו שאני לא יודעת שאתם לא יכולים להסכים שני משרדי ממשלה שאמורים להוביל את המאבק באלימות ואת ההגנה על הנשים לא יכולים להסכים אם התזכיר מוכן או לא מוכן.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי אין דבר אחר.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אי אפשר לחזור לפרוטוקולים לפני שישה חודשים ובינתיים נרצחו 16 נשים.

עאידה תומא סלימאן: ריבונו של עולם, 16 נשים נרצחו, רובן היו מוכרות והיה ידוע שהן בסכנה.

עאידה תומא סלימאן: מה צריך לעשות כדי ששני המשרדים יסכימו שאפשר להפיץ את התזכיר הזה, אני לא יודעת.

עאידה תומא סלימאן: סאיד תלי, בבקשה אדוני.

סאיד תלי: אני אתייחס לכמה דברים.

סאיד תלי: קודם כל לגבי הנושא של המקלטים אני מקבל כל יום פעמיים דיווח לגבי התפוסה ועכשיו מלא במקלטים, ב-14 אני מתכוון.

סאיד תלי: לא תמיד כך המצב, כלומר יש להם תנודות - - - יש תנודות אבל עוד פעם זה כמובן לא אומר שאם יש אישה בסיכון גבוה שלא- - - נאלצים להחריג וכן להכניס אותה.

סאיד תלי: כלומר, לא תישאר אישה במצב של סיכון גבוה בחוץ כי אין מקום אבל - - -

יעל גולד: אם היה פתרון בחוץ אז אולי היו יוצאות יותר מוקדם גם.

סאיד תלי: וכמובן יש בקשה להקים עוד מקלט מעורב.

סאיד תלי: מעורב כלומר לנשים ערביות ויהודיות ולהקים עוד דירות מעבר.

סאיד תלי: אבל זה כרגע בנושא של המקלטים.

סאיד תלי: לגבי הוועדה הבין משרדית - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבעוד כמה חודשים לא נתכנס באופן חירומי לדון בתנאי המכרז של ניהול המקלטים שיגרום לכל העמותות לקרוס ואז בוא נראה איך המדינה תנהל את המקלטים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה.

עאידה תומא סלימאן: ואתה יודע מה הבעיה שם.

סאיד תלי: גם אני מצטרף לתקוות ואני מקווה שבאמת לא נגיע לזה.

סאיד תלי: בכל מקרה, לגבי הנושא של - - -אני כן אתייחס לנושא של המוקד 118 של הרווחה שעכשיו ממש מתקיימים דיונים, כבר התקיימו דיונים ויש אפילו בשבוע הבא דיון עם המשטרה להפוך את מוקד 118 שהוא כרגע קיים למוקד ייעודי לאלימות במשפחה ואפילו אופציה ששוטר יישב שם.

סאיד תלי: נתמקד לא בענייני רווחה אלא נתמקצע בלהיות ייעודי באלמ"ב וכולל הנגשה לחירום, כלומר לתת מענה יותר מהיר לנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה.

עאידה תומא סלימאן: הקו - - -

סאיד תלי: יש מוקד 118 שהוא מוקד רווחה, חירום כללי.

סאיד תלי: אמנם יש שם עובדים סוציאליים שיותר ויותר מקבלים הכשרות והדרכות בתחום של אלמ"ב אבל זה לא מספיק.

סאיד תלי: אנחנו גם מעבים אותו בתחום של אלמ"ב וגם חוברים למשטרה על מנת שבמידה ויש מקרה חירום שלא רק העניין של כן מקלט לא מקלט, אלא שיהיה נניח טיפול מיידי במצב של אישה שמתקשרת ואומרת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מעריכה שאתם רוצים לעבות אבל זה מדובר על נשים שעוד לא הגיעו ועוד לא ידוע עליהן שהן בסכנה, וזה טוב, זה להקדים את המכה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי בעניין נשים, ואף אחד לא ענה על זה עדיין, שנשים שהיה ידוע שהן בסכנה, האם אתם לא חושבים שהכלים שהשתמשתם בהם עד עכשיו עם נשים שידוע שהן בסכנת חיים הם לא מספקים כבר וצריך לחשוב אחרת?

סאיד תלי: זה שאלה כללית, יכול להיות, אני לא אומר ש- - - בוודאי, מתוך למשל ה-16, שאת אומרת 16, אצלנו הספירה היא לא 16, אבל יכול להיות שאת מכניסה נשים שהן לא נרצחו בתוך אלימות במשפחה אלא אירוע פלילי כללי.

סאיד תלי: אבל מתוך מה שדיווחנו לכם גם על ה- - -

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת אירוע פלילי?

סאיד תלי: מתוך ה-16, הערכה שלי, אולי המשטרה יודעת יותר לדייק את זה, יכול להיות שיש נשים שנרצחו לא בתוך אלימות במשפחה אלא - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא דיברתי על אלימות במשפחה.

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי נשים נרצחות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אלימות במשפחה, לא חייב להיות במשפחה.

סאיד תלי: התחום שלי זה אלימות במשפחה.

סאיד תלי: אבל אני אומר שמתוך מה שאצלי יש שלוש נשים שהיו מוכרות באמת, בלי להגיד את השמות שלהן, גם אצלנו וגם אצל המשטרה כנשים בסיכון גבוה.

סאיד תלי: אז אנחנו צריכים, ברור שיש משהו שם שצריך לחשוב מה אפשר לעשות אחרת, כרגע קשה לי לבוא ולהגיד את זה, אבל זה כנראה מבחן התוצאה שהיא נרצחה ואנחנו צריכים לחשוב מה יכולנו לעשות אחרת - - -

עאידה תומא סלימאן: היה דיון בנשים האלה שהיו מוכרות בישיבות הצוותים?

סאיד תלי: שאלת את זה בדיון הקודם, בנוהל טיוב, את מתכוונת שה- - -

עאידה תומא סלימאן: כן ולא קיבלתי תשובה, הייתי אמורה לקבל תשובה.

סאיד תלי: העברנו לכם מסמך לאחר מכן, אני מקווה - - -

קריאה: את הנהלים.

עאידה תומא סלימאן: את הנהלים העברתם?

עאידה תומא סלימאן: לא העברתם לי, עם הנשים שהיו מוכרות, היה דיונים בצוותים שלכם עליהם.

סאיד תלי: ממה שאני כן יודע הועבר אליכם אלא אם כן - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לך שלא.

סאיד תלי: אז כנראה, אוקיי - - -

עאידה תומא סלימאן: העבירו לנו את הנהלים באופן כללי, אני לא הבנתי ולא קיבלתי תשובה אם הנשים שהיו מוכרות ונרצחו התקיים עליהן הדיון של הצוותים שקיבלנו את הנהלים על עבודתם.

סאיד תלי: ככל הידוע לי לא, אבל המשטרה יכולה - - -

עאידה תומא סלימאן: ככל הידוע מה?

סאיד תלי: לגבי שלוש הנשים שנרצחו וכן היו מוכרות אצלנו במשטרה לא התקיים דיון בסטטוס לגביהן.

סאיד תלי: הדיון - - -

עאידה תומא סלימאן: אז בשביל מה יש את הצוותים?

סאיד תלי: עוד פעם, אני לא רוצה להיכנס למקרים האלה ספציפית למה התקיים ולמה לא התקיים דיון כי זה באמת מכניס אותנו לתוך המקרה.

סאיד תלי: כי הרי יש מאות מקרים שכן.

סאיד תלי: למשל בשנה שעברה התקיימו 600 דיונים אז עוד פעם, אני לא יודע למה במקרה הזה.

סאיד תלי: אני לא רוצה פשוט להיכנס למקרה הפרטי למה לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבקשת שתיכנס אבל השאלה שלי שנשמעה מאוד כללית זה חלק ממנה.

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו מרגישים שהכלים לא עזרו לנו אז צריך לבדוק מה עבד, מה לא עבד ולהסיק מסקנות.

עאידה תומא סלימאן: ואם אתה אומר לי ששלוש נשים היו מוכרות שבסכנה גבוהה ולא התקיים דיון עבורן צריך לבדוק למה לא התקיים הדיון ולחזור עם תשובות למה לא התקיים הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: כי אם נוהל כתוב בצורה מאוד מדויקת ויפה אבל לא עובד בשטח מה אני צריכה לעשות איתו, הנוהל הזה.

סאיד תלי: אני לא הייתי מסיק שהוא לא עובד בשטח כי זה, עוד פעם, מתקיימים מאוד דיונים.

סאיד תלי: לגבי המקרים האלה אני מודה שצריך לעשות בדיקה.

עאידה תומא סלימאן: כל עוד אתם לא נותנים לי תשובות אני אכריז מה שאני מכריזה, מה שאני רואה מהעובדות.

עאידה תומא סלימאן: כל עוד שאני לא מקבלת עובדות אחרות, כל עוד שלא נותנים לי תשובות מספקות אני אמשיך להסיק מסקנות, מה לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אדוני, בבקשה.

אבי ילינק: אני מייצג את חברת G-One שהיא הזכיין של המדינה לאזיקים אלקטרוניים מאז 2005.

אבי ילינק: בחברה שנקראה קודם G4S יחד עם קבלן המשנה לאזיקים אלקטרוניים בחברה שנקראת היום אותנטי וקודם נקראה אלמוטק יש המון ידע שקשור באזיקים אלקטרוניים, יש המון ניסיון שקשור בהפעלה של זה ב-40 מדינות בעולם ויש הרבה ניסיונות שלנו לשכנע את גורמי המדינה להתחיל להשתמש בזה להגנה על נשים ולהתמודדות עם ה- - - זה עובד בהרבה מאוד מדינות בעולם, זה עובד עם ציוד ישראלי, עם טכנולוגיה ישראלית כחול לבן גם בספרד ופורטוגל.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שמעניין היה בכל הסיפור, שבספרד משתמשים בטכנולוגיה הישראלית שעדיין מחפשים דרך להפעיל אותה פה.

אבי ילינק: נכון.

אבי ילינק: אנחנו מכירים היטב את החומרים, אנחנו מכירים היטב את הגבולות של הטכנולוגיה.

אבי ילינק: לכל טכנולוגיה יש גבולות ויחד עם זה אנחנו יודעים איך עושים עם זה טוב ואיך מצילים עם זה חיים.

אבי ילינק: שתי החברות העמידו לרשות שב"ס שהוא הפעיל את הטכנולוגיה הראשונה של אזיקים אלקטרונים את כל הידע הזה ויש היום כ-550 איש בפיקוח של שירות בתי הסוהר שנמצאים במעצרי בית בטכנולוגיה ראשונה שהיא הטכנולוגיה הבסיסית שעושה מעקב אם אדם נמצא בבית או לא נמצא בבית.

אבי ילינק: זה נקרא RF, זה מכשיר קשר פחות או יותר שאומר כן או לא.

אבי ילינק: הטכנולוגיה הבאה המתקדמת יותר היא טכנולוגיית GPS, משהו כמו הוייז שרובנו משתמשים במכוניות והוא עוקב אחרי המיקום של אדם.

אבי ילינק: והתכנית בספרד ופורטוגל שיש בה קרוב ל-1000 זוגות בספרד רק עובדת כבר שלוש-ארבע שנים.

אבי ילינק: ישבתי כמה שעות עם מנהל התכנית ועם אפס תקלות, אפס אירועים בשלוש-ארבע שנים ל-1000 זוגות היא עוקבת אחרי האגרסור, מי שהוגדר בסוג של צו הרחקה עם צמיד על הרגל ואם הוא מסיר אותו כמובן שהמערכת מקבלת חיווי ופיקוח.

אבי ילינק: היא נותנת לאישה איזשהו מכשיר רך שנמצא איתה, האישה מקבלת את החיוויים, יש דרך גם לעקוף את ה-GPS, אם נכנסים לקניון יש מנגנון חלופי שנכנס לפעולה.

אבי ילינק: כל הדברים האלה עובדים כבר כמה שנים בעולם.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שלפני שנה קיימנו דיון אני וחברת הכנסת עליזה לביא פה בחדר הזה ונכחו נציגים גם של החברות ושמענו את אותם דברים.

עאידה תומא סלימאן: ואני לפני שהגשתי את הצעת החוק הצטרכתי ללמוד את הנושא ולמדתי אותו והבנתי את כל הדברים האלה.

עאידה תומא סלימאן: מה שאני לא מצליחה להבין למה אני הצלחתם לשכנע אותי, למה הצלחתם לשכנע בספרד וזה כבר פועל ואצלנו זה לוקח כל כך הרבה זמן מול רשויות המדינה.

קריאה: הפיילוט נעשה איתם?

קריאה: אפשר לקבל דיווח אם הפיילוט הצליח, לא הצליח, מה היה - - -

עאידה תומא סלימאן: הפיילוט נעשה איתכם?

אבי ילינק: כן.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה אדוני.

יוסף ג'בארין: זה רק אזיקים על הידיים או שאפשר גם - - -

אבי ילינק: זה צמיד ויש משדר.

יוסף ג'בארין: זה חייב להיות צמיד?

יוסף ג'בארין: לדעתי יש גם - - -

אבי ילינק: הכוונה שמי שהוא אגרסור והוא לא בהכרח ישתף פעולה כל הזמן יהיה לו צמיד על קרסול הרגל והוא אמור לא להסיר אותו, אם הוא מסיר אותו - - -

יוסף ג'בארין: הוא בכלל יכול להסיר אותו?

אבי ילינק: הוא יכול לגזור אותו.

אבי ילינק: זה לא צמיד ברזל, זה צמיד עם מעגל חשמלי פנימי שאם הוא פותח אותו הוא מפר את כללי הפיקוח וזה משודר אלינו, למשטרה, למי שצריך.

אבי ילינק: לאישה יש מכשיר שאיתו היא מקבלת את מה שהיא צריכה לקבל והיא יכולה גם לשדר מצוקה ודברים נוספים.

יוסף ג'בארין: אני שואל כי אם בטכנולוגיה ברוח של המונדיאל הרי אפשר גם - - - כפתור כזה שאפשר גם להדביק לנעליים - - -

עאידה תומא סלימאן: לאלה שלא נכנסו לרוח המונדיאל כמוני על מה מדובר?

יוסף ג'בארין: האפשרויות מעקב שלא בהכרח מגבילות ברמה הפיזית כמו צמיד זה ה- - -

אבי ילינק: אתה צודק מבחינה טכנולוגית רק שלאוכלוסיית המפוקחים צריך מכשיר שהוא אנטי ונדלי והוא עם מלא חיישנים שנותנים חיוויים כל פעם שיש סטייה מהכללים.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני לא כל כך מודאגת אם זה יגביל את האגרסור.

עאידה תומא סלימאן: שיגביל אותו.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי איש אלים לא כל כך - - -

יוסף ג'בארין: צריך להתמודד עם הטיעונים שנגד.

עאידה תומא סלימאן: כן, אני מבינה שמבחינתך הראש המשפטי כבר עובד.

עאידה תומא סלימאן: אני מבחינתי שיגבילו אותו כמה שאפשר.

עאידה תומא סלימאן: כן, בבקשה.

דקלה פוגל: אני מהייעוץ המשפטי ונירה מיד אחריי.

דקלה פוגל: ראשית אני מבקשת לעדכן, אני מצטרפת לדברים של נציגת המחלקה המשפטית בבט"פ ומשרד המשפטים – אנחנו למן הרגע הראשון פעלנו למעשה בשני מישורים מקבילים.

דקלה פוגל: המישור הראשון היה עבודה הדוקה וצמודה מול משרד המשפטים על תיקוני החקיקה וצריך לזכור שמדובר במספר חוקים שיש מקום לטפל בהם ולעדכן אותם בהתאם לסוגי האוכלוסייה שאנחנו אמורים לבחון לגביהם את האזיק.

דקלה פוגל: והמסלול השני היה באמת המסלול הטכנולוגי הפרקטי.

דקלה פוגל: היינו, לקחת את הטכנולוגיה ולראות איך באמת אפשר ליישם אותה בכל המגבלות החוקתיות שיש כרגע במדינת ישראל מכוח החוק, במובחן ממדינות אחרות, וכמובן להשמיש בהתאם ליכולות המבצעיות והסמכויות המבצעיות שמוקנות למשטרת ישראל.

דקלה פוגל: המסלולים הללו פעלו במישור מקביל ולפחות אני יכולה לומר שבהיבט של המישור המשפטי אנחנו הצלחנו לצמצם על פערים שהיו בינינו לבין משרד המשפטים ובאמת לפחות ברמה העקרונית הבנות משפטיות הגענו אליהן.

דקלה פוגל: יחד עם זאת, באיזשהו שלב עם סיום הפיילוט, ונירה מייד תפרט, שנעשה בצורה מאוד מאוד יסודית על פני שלושה חודשים, ניסינו לבדוק כל מה שאפשר לבדוק, נירה מייד תפרט.

דקלה פוגל: והכל מתוך ההבנה שברגע שנותנים, מצהירים ובאים עם איזשהו כלי שאמור לתת ביטחון אנחנו רוצים לוודא שהכלי הזה נותן ביטחון.

דקלה פוגל: לבוא ולהצהיר זה לא מספיק.

דקלה פוגל: וברגע שהסתיים הפיילוט והגענו לכל מיני הבנות, לכל מיני סוגיות שיש להן גם ממשקים משפטיים, כי ברגע שאנחנו באים ומנסים לנסח תזכיר, מנסים לנסח חוק, צריך לזכור שאנחנו גם צריכים להתאים אותו.

דקלה פוגל: אני סתם נותנת איזושהי דוגמה קטנה, למשל, הרי ברגע שיש איזושהי התקרבות בין התוקף לנתקפת אמור להתקבל חיווי, אבל ברור לגמרי שהמשטרה צריכה לדעת קצת לפני החיווי הזה שהנה עכשיו יש הפרה.

דקלה פוגל: למה?

דקלה פוגל: כדי שנדע לתת מענה.

דקלה פוגל: ודאי שהסוגיה הזאת צריכה להיכנס לתוך חוק.

דקלה פוגל: מעבר לזה, יש גם כל מיני סוגיות אחרות של שמירה - - -

עאידה תומא סלימאן: גברתי- - -

דקלה פוגל: אם גברתי תיתן לי לסיים אני אשמח אחר כך לענות.

עאידה תומא סלימאן: לא, הרי עם כל הכבוד, כל מה שאמרת נאמר מקודם ואני מבינה אותו.

דקלה פוגל: אבל הנושא גם היה לפני הפיילוט.

דקלה פוגל: אנחנו כבר היום אחרי פיילוט, אחרי שיש כל מיני סוגיות שעלו, עלו והמשטרה ומשרד המשפטים לא יכול להתעלם מהן, אמור לבחון אותן ואנחנו באמת נבחן אותן - - -

עאידה תומא סלימאן: מישהו התנגד לזה שתבחנו את זה?

דקלה פוגל: לא, אבל צריך לזכור - - -

עאידה תומא סלימאן: מישהו השמיע קול ואמר תתעלמו?

דקלה פוגל: צריך לזכור שזה הולך אחד עם השני, זה הולך אחד עם השני.

דקלה פוגל: גם הממצאים וגם בשורה התחתונה המסקנות.

דקלה פוגל: בסופו של יום - - -

עאידה תומא סלימאן: בינתיים אף אחד לא ענה לי על השאלה המרכזית ששאלתי.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק שעברה בקריאה טרומית עברה ב-18 ביולי 2017.

עאידה תומא סלימאן: עוד לפני זה קיימנו ישיבות ודיונים ובדיקות ואני לא יודעת מה והתווכחנו שנה שלמה.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים אוטוטו נהיה שנה אחרי ההצעה הטרומית שנתבקשנו לא לקדם וקשרנו את העברתה לתזכיר החוק.

עאידה תומא סלימאן: עוד מעט אנחנו שנה מאז.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הייתה שנה שלמה.

עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי שאלה, אני מבינה שיש לכם מה לענות על שאלות, אני לא שללתי את זה, אף אחד לא שלל את זה, אנחנו רוצים שזה יתפקד הכי טוב.

עאידה תומא סלימאן: ושמענו פה שזה מתפקד כבר במדינות אחרות בצורה מצוינת.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היחידה מה מעכב הוצאת התזכיר דווקא כאשר אפשר להכניס עליו את השינויים כשיהיו לכם תשובות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לראות התקדמות.

עאידה תומא סלימאן: זאת השאלה היחידה.

דקלה פוגל: מבחינתנו, מבחינת המשטרה, הנושא בתהליך של בדיקה.

דקלה פוגל: הבדיקה הזו מורכבת ממספר שלבים.

דקלה פוגל: השלב הראשון היה פיילוט מבוים ככל שאנחנו ניתן מענה אנחנו נעבור לשלב הבא של פיילוט חי ואף אחד פה לא רוצה שאנחנו ניתן את האזיק הזה, את הטכנולוגיה הזו, לזוגות אמיתיים ולא נוכל לתת מענה.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא אמר את זה אבל השר הממונה עלייך ישב פה לפני ששה חודשים ואמר שאפשר - - - את התזכיר וזהו.

דקלה פוגל: נכון, ואני הסברתי שזה בדיוק מה שעשינו.

דקלה פוגל: זה מה שבדיוק הסברתי.

קריאה: אף אחד לא מצפה שהחוק ייתן הגנה מלאה.

קריאה: באף מקום בעולם זה לא נותן הגנה מלאה - - -

דקלה פוגל: צריך לזכור שלא בכל העולם - - -

עאידה תומא סלימאן: גברתי את מתווכחת עכשיו כאשר אפשר אפילו להתחיל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים ששום אמצעי הגנה במקרה הזה לבד לא יגן על נשים מאה אחוז.

עאידה תומא סלימאן: אבל עוד אמצעי ועוד אמצעי ועוד אמצעי ביחד אולי יגנו על יותר ויותר נשים.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים כאשר המשטרה עדיין הסטטיסטיקה אומרת ש-50% מהנשים שנרצחות במדינת ישראל כבר הגישו תלונה למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: והמשטרה, אני לא באה בטענות, את יודעת מה, אני יכולה לספר לך מה אני חושבת, אבל אפילו המשטרה לא היה לה איך להגן על הנשים האלה הייתי מצפה שאתם תהפכו עולמות, תגישו את התזכיר, ואת יודעת מה, תעשו תיקונים אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: אבל תתחילו את זה, אפילו על אוכלוסייה מצומצמת ונרחיב לאט לאט.

עליזה לביא: לא רק זה גם יש את העניין של המודעות.

עליזה לביא: ברגע ששומעים שפה עובדים אז ברגע שיש תזכיר זה מרתיע.

עליזה לביא: גם החוק הפללת לקוחות ברגע שהנחנו את החוק הזה וזה עבר בטרומית אנחנו יודעות על ההשלכות בשטח והחוק עוד לא נחקק.

עליזה לביא: אז תבינו, צריך בעצם ליצור את הגל הזה.

עליזה לביא: כל הכלים כדי למנוע את הרצח הבא.

עליזה לביא: כל הכלים.

עאידה תומא סלימאן: עליזה, מתי העברנו את הצעת החוק בעניין הפללת לקוחות?

עליזה לביא: שבעה חודשים גברתי.

עאידה תומא סלימאן: שבעה חודשים וכבר יש תזכיר.

עאידה תומא סלימאן: ואני שמחה מאוד שיש.

עליזה לביא: לא, ואת יודעת מה אמרה שרת המשפטים פה, ואת יודעת את זה, שרת המשפטים אמרה, הנה הכנסת הובילה, לא הממשלה, הכנסת הובילה.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל כנראה אנחנו לא מספיק מובילות בעניין הזה.

עליזה לביא: לא, גם בחוק הזה, זה חוק של שתינו, אנחנו פה מובילות את זה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת יוסף ג'בארין בבקשה.

יוסף ג'בארין: האמת - - - למה ש- - - אני מנסה כמה שאפשר להגיע לדיונים בוועדה ואני גם רואה אותך מופיעה וגם - - - מה שמפריע בדיונים הללו שמצד אחד אני רואה עד כמה הנושא הזה בוער ליו"ר הוועדה, לחברי הכנסת, לארגונים, לנשים שנוכחות.

יוסף ג'בארין: ועד כמה כל הזמן חוזרים על המילה, לפני שזה יהיה מאוחר מדיי, לפני שעוד אישה תשלם בחיים שלה וכדומה.

יוסף ג'בארין: ואני לא מזהה את הדחיפות הזאת במה שאתן מציגות.

יוסף ג'בארין: זה לכאורה, אין גם שום הבטחה שהמצב הזה ישתנה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאני אגיע עוד חודש ויושבת ראש הוועדה עוד פעם תבטא את הכעס שלה על חוסר התזוזה ועוד פעם נשמע למה יש סחבת ולמה זה לא מתקדם ולמה זה לא קורה.

יוסף ג'בארין: בין כל דיון שאנחנו נפגשים בו כנראה נרצחת עוד אישה.

יוסף ג'בארין: לא רק שנרצחת עוד אישה, אלא כמעט בכל מקרה לדעתי בתקופה האחרונה אנחנו שומעים שהמשטרה מכירה את האירוע ומכירה את הנושא, בין אם זו הייתה תלונה, בין אם זו הייתה חקירה, לא משנה.

יוסף ג'בארין: אבל קו החוט הזה המחבר בין המשטרה במובן של רשויות אכיפת החוק לבין הקורבנות אומר שהיה אולי אפשר לעשות משהו.

יוסף ג'בארין: אני לא אומר שמה שהיה אפשר לעשות היה מציל את החיים אבל אני אומר שפספסנו לפחות את הניסיון לעשות משהו בנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: וכשאני שומע מאנשים על ניסיונות של מדינות אחרות בעולם שבכל זאת משתדלות באמצעים טכנולוגיים, בתיקוני חקיקה וכדומה.

יוסף ג'בארין: זה לא לפתור את הבעיה כליל, אנחנו יודעים, אבל אולי זה יצמצם או לפחות מי שהנושא הזה בוער בו ירגישו שלפחות השתדלו.

יוסף ג'בארין: אין כמו ההרגשה הזו שהנה נרצחה עוד אישה ואנחנו לא עשינו מספיק.

יוסף ג'בארין: זו הרגשה מאוד קשה, אני מניח גם לכם מאוד קשה.

יוסף ג'בארין: אבל לנו כנבחרי ציבור זו יכולה להיות הרגשה הכי קשה שאפשר.

יוסף ג'בארין: ולכן אני מקווה שסוף סוף אפשר יהיה קצת להתקדם בנושא הזה.

יוסף ג'בארין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: רב פקד נירה, בבקשה.

נירה ראובן: בתפקידי כקצינת פיקוח אלקטרוני אני רוצה קצת להרחיב את היריעה ועדיין גם לתת התייחסות לנוהל הטיוב לגבי רצח הנשים שהיה השנה.

נירה ראובן: מדן וגם אמצעים טכנולוגיים אחרים שבאמת קיימים כבר ברשות המשטרה ולא הועלו כאן על השולחן.

נירה ראובן: אז באמת אני אחזור בשורה אחת על הפרויקט שאותו אני ליוויתי בשלושת החודשים האחרונים, מסוף דצמבר עד מרץ, עבודה אינטנסיבית יום יומית.

נירה ראובן: גם במחוז ירושלים, גם במחוז מרכז, עשרות רבות של תרחישים שבוצעו בכל שעות היממה, פיקוח נייד, פיקוח נייח, ובדומה לשב"ס שאנחנו עושים הגדרנו פוליגונים, בדקנו מרחקים, הפעלנו את כל יחידות האג"ם, את יחידות האח"מ.

נירה ראובן: הנושא הזה באמת מעורבים בו חיי אדם, אנחנו מחויבים פה לבחינה המעמיקה ביותר.

נירה ראובן: היתרונות המובהקים של הפיקוח זה באמת יכולת מתן התראה לאישה, לאותה מאוימת בזמן מספיק אבל שוב יחסי למציאת אפשרויות הגנה זמניות, ללכת, להתכונן, להיות ליד מקום, לנעול את הבית.

נירה ראובן: אנחנו בדקנו את הטווחי הרחקה, כמה אנחנו יכולים לסייע להגן, אם זה רגלי, אם זה רכוב, בכל סוגי האמצעים.

נירה ראובן: ויתרון אחר מובהק שיש לנו כאן זה גם יכולת מעקב אחרי הפרת הצווים ואיתור החשוד המפר.

נירה ראובן: זה משהו שלא קיים היום.

נירה ראובן: עם זאת, יש גם חסרונות ופערים רבים, צריך להגיד גם את זה, שמצריכים בחינה.

נירה ראובן: ההיבטים שנבחנים כאן הם לא רק טכנולוגיים, הם גם.

נירה ראובן: בודקים כאן גם ממשקי עבודה של כל היחידות שאמורות לתת כאן את המענה.

נירה ראובן: כששואלים מה קרה מאז ועד – בסיום כל מחוז ישבנו והתכנסנו והפקנו לקחים, כל חברי המנהלת.

נירה ראובן: את כל הלקחים הטכנולוגיים הבין אישיים, האח"מים, האג"מים, כל מה שניתן היה לזקק באמת כדי לדעת מה עשינו ואיך אנחנו יכולים לשפר.

נירה ראובן: מחוז מרכז – הגענו אליו כמחוז שני, שם יש לנו שטחים דמוגרפיים אחרים, אוכלוסייה מעורבת.

נירה ראובן: בכוונה בחרנו את המחוז הזה כדי שנוכל לבדוק שם גם במרחב כפרי, במרחב עירוני, איזה מענה אנחנו כמשטרה יכולים לתת.

נירה ראובן: התכנסנו לסיכומים, ולכן הדברים האלה גם קצת יקחו את הזמן.

נירה ראובן: כאמור, ביולי תצא משלחת לימודים, שם אנחנו נעמוד מקרוב אחרי תפעול המוקדים במערכות הטכנולוגיות, אנחנו ניפגש גם עם גורמים אזרחיים שאחראים על הטכנולוגיה וגם עם הגורמים של המשטרה.

נירה ראובן: כי זה לא עובד שם באמצעות המשטרה.

נירה ראובן: הפיקוח הוא נעשה על ידי גורמים אזרחים.

נירה ראובן: אנחנו רוצים ללמוד דווקא מגורמי המשטרה מה יכולים לעשות יותר אם אנחנו לוקחים את זה תחת המטריה שלנו של המשטרה.

נירה ראובן: אמצעים אלקטרוניים אחרים שלא עלו כאן, טכנולוגיים, שקיימים היום כבר כמה שנים ברשות המשטרה, זאת תוכנת המאתר.

נירה ראובן: תכנת המאתר קיימת בטלפון, באפליקציה, טלפון חכם, היא מאפשרת איתור מיידי ומעקב אחר מקום המצאה של האישה.

נירה ראובן: האישה מחייגת, מקבלת קישור, לוחצת, המוקדן במשל"ט רואה בדיוק איפה היא נמצאת ויכול לעקוב אחריה בזמן אמת לעזרה.

נירה ראובן: תוכנת אוזן קשבת שהיא לבעלי מוגבלויות, אנשים אילמים, חירשים או אישה שמסתתרת בבית, בחדר, ופוחדת להתקשר שלא ישמעו אותה יכולה לתקשר עם המוקד משל"ט 100 באמצעות SMS.

נירה ראובן: מאוד חשוב וגם מסייע.

נירה ראובן: כמובן המשטרה מעבר לכל האפשרויות מאפשרת תעדוף של הטלפונים של הנשים האלה במוקדי 100 כשברגע שהאישה הזאת מתקשרת עולה שמדובר באישה שמצריכה טיפול מיידי ומתועדף - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה נשים מתועדפות בתכניות האלה במשטרת ישראל?

נירה ראובן: אם אנחנו נוגעים באמת בנושא של נוהל הטיוב שהוא מבטיח מעקב סדור ותדיר אחרי הנשים שנמצאות בסיכון גבוה על רקע אלמ"ב – בשנת 2017 הועלו 4000 נשים לדיוני טיוב בשיתוף עם המשטרה והרווחה.

נירה ראובן: גם הרבה נשים הגיעו מהרווחה אלינו שלא ידענו עליהן בכלל, הוצפו, וזה דבר שלא היה קיים.

נירה ראובן: מבחינת רצח הנשים השנה אני רוצה לעדכן את גברתי, מדובר ב-14, שתיים מתוך המקרים שאולי נלקחו בחשבון הם התבררו שלא מדובר בעבירה מסוג רצח ולכן 14 נשים.

קריאה: לא עבירה מסוג רצח?

נירה ראובן: לא עבירה מסוג רצח, או מנטילת סמים, משהו שהוא ב- - - פלילי.

עאידה תומא סלימאן: כן, זה חלק מהנשים שנמצאו - - -

נירה ראובן: כן, אז אנחנו מדברים על 14 נשים.

נירה ראובן: שתיים נרצחו על ידי בן זוג ו-12 ממניעים שונים.

נירה ראובן: זאת אומרת, במשפחה, פלילי, מניע כזה ואחר.

נירה ראובן: לעניין האם ומי נדון בנוהל הטיוב במקרים האלו אז שתי הנשים שנרצחו על ידי בני זוג, אחת מהן לא נידונה בנוהל הטיוב והשנייה כן.

נירה ראובן: לגבי 12 הנשים, בשמונה מקרים לא היה צריך כי לא היו תיקים קודמים, וארבע לא נדונו וזה בבחינה כרגע האם היה צריך.

נירה ראובן: זאת אומרת שזה גם לא כל כך הרוב שהיה צריך לדון ולא נדונו.

נירה ראובן: ששוב זה מחזק את זה שאנחנו עושים את הכל וכל מה שאפשר אבל יש מקרים שגם לא היו מוכרים לנו במשטרה.

נירה ראובן: לא היו תיקים קודמים ולא יכולנו לדון או לעשות איזשהם אמצעים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין אבישג חדד מויצו.

אבישג חדד: ויצו ישראל מובילה את הנושא למעלה כבר מ-10 שנים.

עאידה תומא סלימאן: איזה נושא?

אבישג חדד: נושא של איזוק אלקטרוני, כמובן בשיתוף פעולה מלא עם הח"כיות הנכבדות.

אבישג חדד: צריך להבין, ושמענו פה, אני קצת מאוכזבת וזאת האווירה מכל מה שנאמר פה.

אבישג חדד: כלומר, יש פיילוט שאני מבינה שיש לו אמנם כשלים אבל ממה שאני מבינה הוא כן מוצלח.

אבישג חדד: וצריך להבין שהאזיקון זה פשוט פתרון שהוא מציל חיים ואנחנו חייבים לקדם אותו.

אבישג חדד: וזה נאמר פה לאורך כל הדיון.

אבישג חדד: בעולם, צריך להבין, שכל הנושא של אזיקונים מונע הפרות של צווי הרחקה מצד גברים אלימים כמעט לאפס.

אבישג חדד: ויש נתונים על זה שגם הוצגו בוועדה הזאת.

אבישג חדד: וגם היה לי מאוד קשה לשמוע מהבחורה שדיברה בתחילת הדיון, הבחורה שהותקפה נמצאת בפחד ו- - - נרדפת.

אבישג חדד: שהמטרה היא בעצם באותן נשים שנפגעו או נמצאות בחשש תמידי שהן ימשיכו לחיות בתוך הקהילה ולא לברוח עם הילדים או הן למקלטים.

אבישג חדד: אני אשמח מאוד ואני אשמח לסייע בקידום החקיקה, בקידום התזכיר בכל מה שצריך כדי להציל את האישה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין בת שבע, בבקשה גברתי.

בת שבע שרמן שני: אני ממונה ארצית על המעמד האישי בסיוע המשפטי.

בת שבע שרמן שני: אנחנו ייצגנו גם את האישה - - - וגם את בן זוגה.

בת שבע שרמן שני: ואני רוצה מכוון שאנחנו מייצגים את שניהם אני אזהר בדבריי אבל אני רוצה רק להקריא את הכתובת שהייתה על הקיר.

בת שבע שרמן שני: במקרה שלהם היו ארבע פעמים שניתנו שם צווי הגנה.

בת שבע שרמן שני: שלוש פעמים הם חזרו לשלום בית, אנחנו היינו כבר במקרה הרביעי, פעמיים הוא לא מילא הוראה שניתנה לו.

בת שבע שרמן שני: פעם אחת זה היה לפנות לטיפול נפשי כיוון שהוא איים בהתאבדות, פעם שנייה הייתה לקראת הדיון בדיקת מסוכנות, לא מילא ולא היה שום עניין.

בת שבע שרמן שני: היא פנתה למשטרה על כך שהוא התקשר אליה שוב ושוב ושוב, 23 פעמים, והיא פחדה שהוא מחכה לה מחוץ לבית.

בת שבע שרמן שני: הוא הביא הוכחה שהוא לא היה מחוץ לבית, הוא טען שהוא היה בעבודה.

בת שבע שרמן שני: איכון הטלפון שלו היה מאפשר לראות אם הוא באמת היה שם, בכל אופן הוא היה מאפשר לראות שהוא התקשר אליה 23 פעמים אחת אחרי השנייה.

בת שבע שרמן שני: היא הגישה בקשה לבית המשפט, בית המשפט נתן אותה לתגובת הבעל תוך 14 יום, אחרי שהוא הגיב ביקשו ממנה שוב האם היא בטוחה שהיא רוצה דיון.

בת שבע שרמן שני: היא אמרה שהיא רוצה דיון ובית המשפט קבע את הדיון לעוד 21 יום.

בת שבע שרמן שני: ארבעה ימים אחרי אותה החלטה היא כבר נרצחה.

בת שבע שרמן שני: אני חושבת שהעדר תחושת הבהילות מחלחלת בכל הערכאות וזה החשש שלנו.

בת שבע שרמן שני: אני בטוחה שהרצון הוא שזה יהיה הפתרון הטוב ביותר, ואני בטוחה שהמשטרה לא רוצה לקחת אחריות על פתרון שהוא לא הטוב ביותר.

בת שבע שרמן שני: אבל הנשים תסתפקנה גם בפתרון שהוא לא מאה אחוז.

בת שבע שרמן שני: אם זה יציל אותן, אם הן ירגישו שככה המצב שלהן יהיה טוב יותר, אם היא תוכל להיות בטוחה גם אם זה לא בדיוק.

בת שבע שרמן שני: יכול להיות שמספיק ה-GPS שהיא יודעת איפה הוא נמצא וזה לא בטוח שהיא יודעת אם הוא לידה או לא לידה או שהמשטרה יודעת שהוא לא בקרבת הבית והיא יכולה להגן על מקומות כמו העבודה והבית אבל היא לא יודעת אם היא תלך לקניון אם היא תפגוש בו.

בת שבע שרמן שני: זה בסדר.

בת שבע שרמן שני: היא כרגע במצב, היא כבר לא איתנו, אבל נשים אחרות, תחושת הפחד הזאת, אנחנו מדינת הסטארט אפ, אנחנו לא יכולים לפתור את זה, אנחנו לא יכולים להשתמש - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, פתרנו את הבעיה בספרד.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה בכאב רב, באמת.

בת שבע שרמן שני: אני חושבת שהכתובת הזאת על הקיר והגיע הזמן שנקדם את הפתרון גם אם זה לא מאה אחוז, מה שיהיה.

עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו מתחרטת שלא נתתי לך לדבר מקודם, לא ידעתי שאתם מעורבים במקרה.

עאידה תומא סלימאן: מזעזע.

עאידה תומא סלימאן: מזעזע אותי לשבת ולשמוע כי אתם יודעים למה גם – כי בבית הזה יושבים אנשים ומדברים על תלונות שווא ומפיצים אווירה שכנראה גם מחלחלת לבתי משפט וגם מחלחלת לרשויות אחרות שהנשים משקרות ושגם הנשים עושות אלימות וזה הדדי והן לא ממש נמצאות בסכנה כמו שהן.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר בית משפט כשמגיעה אליו ושופט כשמגיעה אליו תלונה כזו וקובע 14 יום הוא כנראה או היא לא יודעת מה זה אלימות נגד נשים ומה זה אישה בסיכון.

עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות דבר כזה.

עאידה תומא סלימאן: למה לא בודקים איך יכול להיות שהשופט התייחס בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: זה באמת משגע וכשאני אומרת פתרנו את הבעיה בספרד אני לא אומרת את זה כדי לעשות צחוק, כי זה כואב.

עאידה תומא סלימאן: כואב לראות שיש כלי שהוא בידיים והוא פותח במדינה הזו ותורמים אותו לעולם, משווקים אותו בעולם ואנחנו עדיין מתבכבשים פה למצוא את הפתרונות.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה, ואני לא מזלזלת בעבודה שנעשתה בפיילוט, ואני יודעת שיכול להיות שיש בעיות טכניות שצריך לענות עליהן.

עאידה תומא סלימאן: אבל המשפט הזה שנאמר בסוף – הנשים רוצות עוד אמצעי ועוד אמצעי אפילו אם הוא לא מאה אחוז.

עאידה תומא סלימאן: למה כל האמצעים שהיו והוצגו עד עכשיו היו מאה אחוז?

עאידה תומא סלימאן: אם האמצעים הקיימים ושאושרו ומשתמשים בהם היו מספקים מאה אחוז לא היינו צריכות לחפש עוד אמצעים.

עאידה תומא סלימאן: ואני לא מקובל עליי בכלל שהצעת חוק שנידונה ואמצעי שכבר בדיונים שלוש שנים עדיין סוחבים את התזכיר חוק.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מי צריך לעמוד מאחורי התזכירים האלה כדי שיזוזו.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני מקדישה הרבה מזמני כדי לקדם את הדברים האלה ואני יודעת שבלתי מתקבל על הדעת שהצעת החוק הטרומית עברה ביולי, בעוד פחות מחודש תעבור כבר שנה ועוד אין תזכיר חוק.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלא נשב בעוד חודש ונגיד, עברה שנה ואין תזכיר חוק.

עאידה תומא סלימאן: ואני אפנה לשרת המשפטים שתיקח את זה בשיא הרצינות.

עאידה תומא סלימאן: אם לא ירגישו שיש מצב חירום ולא יכריזו על מצב חירום אנחנו לא נתקדם לשום מקום.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן, לא יכול להיות ששר יושב לפני ששה חודשים ואומר תזכיר החוק אפשר להגיש אותו ולשנות בו אחר כך תוך כדי חקיקה כך שברגע שהחוק ייצא לפועל כבר יהיו כל הפתרונות נמצאים ואפשר להפעיל אותו.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שעברו ששה חודשים ואין הסכמה להגיש את תזכיר החוק.

עאידה תומא סלימאן: אני אפנה, כמו שאמרתי, לשרת המשפטים לזרז את הפצת תזכיר החוק במקביל לסיום הפיילוט ואת השינויים תכניסו תוך כדי החקיקה.

עאידה תומא סלימאן: ראינו שינויים יותר דראסטיים שנעשו בחוקים בכנסת ישראל תוך כדי חקיקה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להכניס שינויים כאלה תוך כדי ולא לחכות להתחיל בכלל את תהליך החקיקה לאחר מכן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לקבל תשובה מאוד ברורה למה לא התקיימו הדיונים לפי נוהל הטיוב לגבי הנשים שנרצחו.

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה גם לקבל עדכון על איפה מה שהגשת על נושא הדברים שלקחתם, ואני יודעת שבתכנית הלאומית יש הרבה יותר ממה שהוזכר עד עכשיו, אני אפנה לבקש עדכון על מה קורה בתכנית הזו ומה יושם לפחות במשרד הרווחה אבל גם בבט"פ.

עאידה תומא סלימאן: ואולי הגיע הזמן באמת להתכונן לקראת ישיבה שתעבור על כל התכנית ותסכם מה כן בוצע ומה לא.

עאידה תומא סלימאן: ב-9 ביולי יש לי פגישת עבודה עם שר האוצר ואני אדרוש לקבל תשובות למה התכנית לא מתוקצבת כמו שהיא אמורה להיות מתוקצבת.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מאוד מקווה שלא הצטרך לעשות עוד דיוני חירום ואני מאוד מקווה לשמוע בקרוב שהתזכיר הזה מופץ.

עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מקווה שלא נספור את האישה הבאה כעוד גופה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולם, אני נועלת את הישיבה.