ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1086, 2018-06-26 12:10

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

אבי סייג: אני אלוף משנה במילואים, יושב ראש עמותת המילואים.

אבי סייג: אני כאן במסגרת יום ההוקרה של הכנסת למערך המילואים.

אבי סייג: אנחנו למעשה נמצאים בכל הוועדות.

אבי סייג: תודה שאפשרתם לי לומר לפחות שתי מילים.

אבי סייג: אנחנו רצינו לדבר כאן על הפחתת המס.

אבי סייג: כבר היינו כאן לפני שנה.

משה גפני: כשאמרו לנו על יום המילואים, עשינו את החשבון כל הזמן מה אנחנו יכולים לעזור.

משה גפני: אני הייתי מציע, הרי עשינו את זה באיזשהו שלב אבל ועדת הכספים היא ועדה מעשית.

משה גפני: רבים, צועקים.

משה גפני: אני הייתי מציע, כל הזמן אני רוצה לעזור לחיילי המילואים, החוק של שנה שעברה היה סתם, על הקרח.

משה גפני: ישבו נערי האוצר ודחו את זה במחי יד.

משה גפני: אני מציע, ואני מוכן לקבל על עצמי, שתציעו הצעה מעשית שאתם חושבים שוועדת הכספים או אני כיושב ראש הוועדה, עם חברי הוועדה, יכול לעשות ואני אעשה את זה.

אבי סייג: יש כאן הצעה כזאת של חבר הכנסת עודד פורר לגבי הפחתת המס לחיילים מ-25 אחוזים מס קבוע ומוחלט ל-10 אחוזים על תגמול המילואים.

אבי סייג: זה אצלכם.

משה גפני: תביאו לי את זה.

משה גפני: יש גם הצעת חוק שלי שנמצאת בוועדת שרים.

משה גפני: אני הורדתי את זה כי ידעתי שהם הולכים לבטל את זה.

משה גפני: אותה הצעת חוק שבעצם יש לאיתן כבל ואני חתום אתו עליה.

משה גפני: זה נדחה בוועדת השרים.

אבי סייג: לא.

אבי סייג: זאת הצעה אחרת.

אבי סייג: נדחה לפני יומיים.

משה גפני: לא משנה, אבל החוקים האלה נדחו.

אבי סייג: לא.

אבי סייג: ה-25 אחוזים לא נדחה.

אבי סייג: מה שנדחה, זאת הורדת הביטוח הלאומי ממעסיק כאשר החייל שלו נמצא במילואים, שהוא לא ישלם פעמיים ביטוח לאומי.

אבי סייג: אני מקבל את מה שאתה אומר.

אבי סייג: אנחנו נכין גם לך.

משה גפני: אני אשתדל בעזרת השם לעזור לכם.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: תמסרו את תודתי לחיילי המילואים שאתם מייצגים אותם.

אבי סייג: תודה רבה.

משה גפני: העדפת תוצרת התעשייה הישראלית, חשש מפיטוןרי עובדים ופגיעה במפעל סינרג'י.

משה גפני: שרגא, אם אתה רוצה לומר משפט על יום כחול-לבן בכנסת, אני מאפשר לך.

משה גפני: אחר כך ידבר המנכ"ל של סינרג'י.

שרגא ברוש: תודה רבה אדוני היושב ראש.

שרגא ברוש: חברי הכנסת.

שרגא ברוש: ברוכים הנמצאים כולם.

שרגא ברוש: יצאתי לוועדת הכלכלה כי גם שם לא מבינים למה לא מעדיפים כחול-לבן.

שרגא ברוש: כולם לא מבינים ואלוהים ישמור, הרי זה בדיוק בידינו.

שרגא ברוש: בכל מקרה, אדוני היושב ראש, תודה רבה לך על הדיון.

שרגא ברוש: היום הזה הוא יום באמת חשוב לנו.

שרגא ברוש: בוועדה הזאת אנחנו בני בית אבל לא בכל הכנסת ולכן אנחנו מופיעים היום בכל הוועדות, גם בחינוך, גם בכלכלה, גם בעבודה וגם בוועדות אחרות.

שרגא ברוש: כמעט בכל ועדה יש נושא שקשור באותה ועדה ועם רצון טוב של חברי הכנסת מצב התעשייה ישתפר.

שרגא ברוש: כאשר אנחנו באים לכאן היום, אנחנו מדברים כאן לא מעט על הייצוא ועל כושר התחרות של התעשייה הישראלית, על הדולר ועל השקל, על סגירת מפעלים.

שרגא ברוש: אין בעצם נושא שלא עלה בוועדה הזאת בצורה כזו או אחרת.

שרגא ברוש: גם היום, כאשר מעלים כאן עכשיו את סינרג'י, זה הרי דומה לפניציה ודומה למשהו אחר שהיה כאן, מה זה נגב קרמיקה וכולי.

שרגא ברוש: זה הרי אותו סימפטום בכל מקום.

שרגא ברוש: לרבים מהמפעלים האלה אתם עוזרים, בוא נלך לשתולה, ואחרים לצערי, כמו נגב, נסגרו.

משה גפני: נגב לא היה אצלנו.

שרגא ברוש: אולי זה קרה גלל זה.

משה גפני: אני הייתי יושב ראש האופוזיציה.

משה גפני: היו כמה מפעלים שנסגרו.

משה גפני: אני לא יכול לומר שלא היינו מאפשרים את זה, אבל זה לא היה בתקופה שאני הייתי כאן.

שרגא ברוש: לכן הנחישות של הוועדה הזאת חשובה ביותר.

שרגא ברוש: כשאני מדבר על תחרות, רבותיי, כאשר אנחנו מדברים על תחרות, אנחנו מדברים אך ורק על תחרות בלתי הוגנת.

שרגא ברוש: התעשייה הישראלית לא מדברת בכלל על תחרות הוגנת.

שרגא ברוש: אנחנו חלק מהעניין, אנחנו מבינים את זה, מזמן כבר כל תעריפי המכס ירדו, מזמן כל ההטבות האחרות ירדו.

שרגא ברוש: תחרות הוגנת, למדנו לחיות בתוכה.

שרגא ברוש: מפעלים נסגרו.

שרגא ברוש: מי שלא ידע לחיות בזה, נסגר.

שרגא ברוש: מפעלים אחרים קמו במקומם והתעשייה פורחת.

שרגא ברוש: אבל במקום שיש תחרות בלתי הוגנת, אנחנו לא יכולים.

שרגא ברוש: אתה לא יכול להתמודד כאשר בתורכיה לדוגמה הכול יותר זול.

שרגא ברוש: הם לא קונים את חומרי הגלם?

שרגא ברוש: זה מחיר עולמי.

שרגא ברוש: שכר עבודה הוא בחינם שם?

שרגא ברוש: אין דבר כזה.

שרגא ברוש: אז איפה הבעיה?

שרגא ברוש: כל מקום שאנחנו בודקים, כאן מסבסדים חומר גלם בענף כזה, שם מסבסדים חומר גלם בענף אחר, ואני אומר לכם שזה חוצה ענפים.

שרגא ברוש: ראינו את זה בזכוכית, אתם רואים את זה בסינרג'י, תחזרו למלט, תחזרו לפלסטיק, כל דבר.

שרגא ברוש: מה יקרה?

שרגא ברוש: בסוף מפעלים הולכים ומצמצמים את כושר הייצוא, מצמצמים ומצמצמים ואל תשכחו גם שתורכיה היא שעתיים מכאן ולא צריך להביא את זה מסין.

שרגא ברוש: היא לא מעבר להרי החושך.

שרגא ברוש: מצמצמים ואז כאשר המפעלים לא יהיו, תאמינו לי שהמחירים יעלו, ואז מה?

שרגא ברוש: לכן הפתרון צריך להיות מערכתי.

שרגא ברוש: ממשלת ישראל באמצעות הנספחים המסחריים במשרד הכלכלה צריכה לבדוק את נושא המחירים של חומרי הגלם בתורכיה.

שרגא ברוש: אני לא רוצה להעלות חשדות סתם, אבל במקום שבודקים, התוצאה היא סבסוד מחירי חומרי הגלם.

שרגא ברוש: אם מסבסדים בענף אחד, שני ושלישי, מי תוקע לידי שלא מסבסדים בענף ארבע, חמש ושש?

שרגא ברוש: לכן זה כבר לא מקרה בודד אלא זה מערכתי.

שרגא ברוש: אם כן, בואו נבדוק את זה מערכתית, בואו נבדוק את נושא סבסוד חומר הגלם.

שרגא ברוש: ברוב המוצרים שאני מדבר עליהם חומר הגלם הוא 50 אחוזים ויותר מהמוצר.

שרגא ברוש: אם זה מסובסד ב-20 אחוזים, נגמרת התחרות ולא צריך יותר.

שרגא ברוש: לא צריך כלום.

שרגא ברוש: לכן אדוני היושב ראש, אני חושב – ותכף ניכנס למפעלים הספציפיים – שהם היינו מניעים כאן פעולה שממשלת ישראל בודקת הפעם את השותפה שחתומה אתנו על הסכם סחר, שהיא עוסקת בסחר הוגן, אז אין לי בעיה.

שרגא ברוש: סחר הוגן, אין מה לעשות.

שרגא ברוש: אבל בסחר לא הוגן, יש הרבה מה לעשות כולל, אם צריך, ביטול הסכמים.

שרגא ברוש: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: איתמר אופל, מנכ"ל חברת סינרג'י.

ערן הורביץ: סליחה היושב ראש, אני הכלכלן.

ערן הורביץ: אני יכול לדבר לפניו ואחר כך הוא?

משה גפני: באופן עקרוני, כן, אבל למה?

ערן הורביץ: כי אני אתן איזשהו רקע יותר רחב ואחר כך הוא ידבר על סינרג'י.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון על סינרג'י, נדמה לי שאפילו כמה דיונים.

משה גפני: אנחנו מבינים את הבעיה.

משה גפני: אנחנו מקווים שאתם תגידו שאין בעיה עכשיו.

משה גפני: אם יש בעיה, נצטרך להיכנס אליה.

משה גפני: תדעו שאנחנו בעניין.

משה גפני: אנחנו גם יודעים את המציאות של מה שקורה עם הכבלים בתורכיה.

ערן הורביץ: אני אתמצת מאוד את הדברים.

ערן הורביץ: לסינרג'י, היבוא בהיצף גרם להפסדים משמעותיים, פי שנאמר וכפי שאתם יודעים, עד כדי צמצום דרסטי של קווי הייצור ופיטורי עשרות עובדי ייצור.

ערן הורביץ: רק בפברואר השנה, לאחר שהממונה מר דני טל, הטיל ערובה זמנית בשיעור של 14.5 אחוזים, וזו הנקודה, חלה תפנית חיובית במפעל והחלו לזרום הזמנות והמכירות עלו.

ערן הורביץ: התחלנו לגייס בחזרה עובדים לקווי הייצור מכיוון שהדברים השתנו לאור התמיכה של הערובה הזמנית.

ערן הורביץ: אני רוצה להזכיר לכם ולומר לכם בצורה ברורה שלא העלינו מחירים.

ערן הורביץ: אנחנו לא גוף שקובע מחירים בשוק.

ערן הורביץ: השוק הוא שוק פתוח, חופשי ומשוכלל.

משה גפני: מה עם חברת חשמל?

איתמר אופל: אני אגע בזה ואומר תודה גדולה.

ערן הורביץ: כמו שאמרתי, חלה חזרה של פעילות, נפתחו קווי ייצור וחזרנו לגייס עובדים.

ערן הורביץ: אני מבקש מהוועדה לעזור לנו, הממונה יפרסם לאלתר את החלטתו הסופית בעניין ההיטל וידאג כי הוועדה המייעצת תתכנס ותפרסם את מסקנותיה לפני סיום מועד פקיעת הערובה הזמנית.

ערן הורביץ: חברים, הערובה הזמנית מסתיימת ב-20 באוגוסט.

ערן הורביץ: לפי לוח הזמנים שאנחנו מבינים, לא נוכל לקבל החלטה, לא נוכל לשמור את ההחלטה, והערובה הזמנית תפקע.

ערן הורביץ: מבחינתנו, ברגע שפוקעת הערובה הזמנית, חזרנו חזרה לנקודת ההתחלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איתמר אופל, מנכ"ל סינרג'י.

איתמר אופל: תודה רבה לערן.

איתמר אופל: אני רוצה לפתוח ולומר תודה לך חבר הכנסת גפני ולחבר הכנסת לוי שיזמו כאן את הדיון.

איתמר אופל: אני יודע שהנושא הזה קרוב ללבכם.

איתמר אופל: שנית, תודה לדני טל ולצוות הכלכלי שלו שעשה עבודה במשך שמונה חודשים וחקר את כל הנושא.

משה גפני: אני רק רוצה לומר, כולם יודעים את המצב, שהמצב הוא שתורכיה מתחרה עם סינרג'י.

משה גפני: תורכיה היא מדינה ידידותית לנו, כפי שכולם יודעים.

משה גפני: המפעל נמצא בשדרות מוכת קסאמים.

משה גפני: כשאני אעזוב את הכנסת, תיקח אותי כאיש יחסי ציבור.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות מתאימה למזרח התיכון והיא לא מתאימה לשום מקום אחר בעולם.

משה גפני: מפעל שמעסיק עובדים בשדרות, מפעל מצליח, פשוט מתחרים אתו מתורכיה ובתורכיה הממשלה מסבסדת אותם.

משה גפני: כאן הממשלה לא מסבסדת.

משה גפני: זאת אומרת, פוגעים בשדרות דרך התורכים.

משה גפני: אני חושב שהיה צריך לשלוח פרחים לארדואן.

משה גפני: הוא באמת עושה דברים.

יצחק וקנין: כל עוטף עזה, המושבים שם מגדלים עגבניות ומייבאים עגבניות מתורכיה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מדינה קצת מצחיקה.

משה גפני: סליחה שהפרעתי לך.

משה גפני: תחשוב רציני על יחסי הציבור.

דוד ביטן: בוא נחליף את ארדואן.

יצחק וקנין: אתה אומר שזה יותר קל.

משה גפני: כן, מאשר להתמודד עם הערובה הזמנית.

משה גפני: אנחנו צוחקים אבל אנחנו לא מתכוונים לצחוק.

איתמר אופל: תודה אחרונה למי שיושב כאן לימיני, לשלומי צרפתי מחברת החשמל שבאמת מלווה אותנו בשנה האחרונה ואני אסביר למה היינו צריכים ליווי בהגדלת הכמויות ובעצם בהקדמות תשלומים שמאפשרות לנו לעמוד על הרגליים.

איתמר אופל: מפעל סינרג'י, כמו שאמרת, מייצג כבלי חשמל שעשויים לא 40, לא 50, לא 60 אלא 90 אחוזים מהמוצר הוא חומר גלם.

איתמר אופל: זאת אומרת, אם מה שאמרת נכון לגבי 50 אחוזים, הוא נכון פי כמה למוצר ש-90 אחוזים ממנו הוא חומר גלם.

איתמר אופל: מספיק סבסוד של 5 אחוזים, ואני מת.

איתמר אופל: המפעל יושב בשדרות.

איתמר אופל: עד תחילת 2017 העסיק 250 עובדים מאופקים, מנתיבות, משדרות, מאשקלון, מבאר שבע וכולי.

איתמר אופל: בשנת 2017, לאחר כמה שנים שבעלי הבית שלנו השקיעו עשרות מיליוני שקלים, נאלצנו בצעד מאוד מאוד דרמטי – עדכנו אותך, חבר הכנסת גפני – לפטר מעל ל-60 אחוזים של העובדים וירדנו כמעט ל-90 עובדים, מ-250.

משה גפני: למה?

איתמר אופל: בשנתיים-שלוש האחרונות אנחנו מפסידים עשרות מיליוני שקלים כל שנה.

משה גפני: למה?

משה גפני: אתם לא עובדים טוב?

משה גפני: למה אתם מפסידים?

איתמר אופל: לא מצליחים להתחרות בתורכים.

משה גפני: למה?

איתמר אופל: מחיר.

משה גפני: איך התורכים מורידים מחיר?

משה גפני: שכר העבודה שלו נמוך?

משה גפני: הממשלה עוזרת לו? איך?

איתמר אופל: אני חושב שזו הנקודה הראשונה שנגעת בה קודם.

איתמר אופל: חומרי גלם.

משה גפני: תתמקד בנושא הזה כי זה נושא שאנחנו צריכים לעמוד גם מול משרדי הממשלה.

איתמר אופל: אין לי שום הוכחה.

משה גפני: בישיבה הקודמת נאמר גם הנושא הזה שהתורכים עוזרים, שהממשלה התורכית עוזרת.

משה גפני: גם אמרו שהכבלים הם פחות בטיחותיים מאשר הכבלים שלכם וממילא הם עולים פחות וגם שכר העבודה הוא נמוך יותר.

משה גפני: אני רוצה לוודא שהדברים האלה שנאמרו בישיבה הקודמת הם אכן נכונים.

משה גפני: עם כל בעיה כזאת צריך להתמודד בנפרד.

משה גפני: איך חברת החשמל לוקחת כבלים כשהם פחות בטיחותיים?

משה גפני: אתה לא יודע לומר.

איתמר אופל: לא.

איתמר אופל: אני יודע.

משה גפני: אז תגיד.

איתמר אופל: מרכיב העבודה מהווה חלק קטן אבל עדיין משמעותי כי כל אחוז כאן קובע.

איתמר אופל: זה נכון, עובד בתורכיה עולה הרבה פחות מאשר עובד בישראל אבל לפי דעתי לא זאת הסיבה.

איתמר אופל: אני משוכנע – אין לי הוכחה ואני לא יכול לתת לך מסמך – שיש כאן איזה שהן מדרגות, איזשהו תגמול, איזושהי עזרה שהיצרנים התורכים מקבלים בצורה כלשהי כי גם היום, אחרי שניתנה הערובה הזמנית, 14.5 אחוזים ערובה זמנית, התורכים עדיין מוכרים כאן מאות טונות.

איתמר אופל: זאת אומרת, גם 14.5 אחוזים על המוצר שלהם, הם עדיין יכולים להרוויח כאן.

איתמר אופל: זה לא הגיוני.

איתמר אופל: או שהם מקבלים כסף, או שמקבלים עזרה בשכירות, או שמקבלים עזרה בארנונה, או אצל העובדים או תמריצים.

איתמר אופל: אין אפס.

איתמר אופל: זה משהו שלא יכול להיות.

איתמר אופל: באמצע שנת 2017 דיברת אתנו.

איתמר אופל: אנחנו עצרנו לגמרי את הפיטורים ובמשך שמונה חודשים חיכינו לפרסום ההחלטה של דני טל.

איתמר אופל: הפסדנו כסף מדי חודש אבל מעט מפני שהעלות הקבועה שלנו ירדה.

איתמר אופל: בפברואר האחרון, למעשה בסוף פברואר-תחילת מרס, ניתנה ערובה זמנית ומאז בפרק זמן של שלושה חודשים, קודם כל המכירות שלנו קפצו ואנחנו מוכרים כמעט 10 מיליון שקלים.

משה גפני: כמה עובדים יש לכם?

איתמר אופל: עכשיו יש כמעט 150.

איתמר אופל: 140 עובדים.

איתמר אופל: אני מדבר על פרק זמן של שלושה חודשים.

איתמר אופל: בתעשייה זה המון.

איתמר אופל: זה שינוי שהוא כל כך דרסטי שכאשר הראיתי לערן את הנתונים, ושלחנו לכאן נייר עמדה, הם לא האמינו.

איתמר אופל: הקווים אצלנו היו מושבתים, בלי עובדים, והכול השתנה מאוד מאוד מהר בפרק זמן של שלושה חודשים.

איתמר אופל: הנקודה האחרונה והיא המהותית ביותר.

איתמר אופל: אני רוצה לוודא שאנחנו מקבלים את ההיצף בתוך תקופת הערובה הזמנית.

איתמר אופל: אני לא יכול לחיות במצב שבו הערובה הזמנית פוקעת ובגלל שיקולים היא לא מתקבלת ואני תקוע עם 150 עובדים בלי שום יכולת למכור.

משה גפני: הנושא ברור.

משה גפני: הבהרת את עצמך ברור.

משה גפני: אנחנו מבררים את הנקודה הזאת.

שלומי צרפתי: אני מנהל אגף הרכש בחברת החשמל.

שלומי צרפתי: אנחנו עובדים באופן צמוד ויום יומי עם סינרג'י.

שלומי צרפתי: כרגע נמצאים אצלנו מכרזים בהיקף מאוד משמעותי, היקף של 1.2 מיליארד שקלים שחלקם פורסמו וחלקם עומדים להתפרסם כבר בחודשים הקרובים.

שלומי צרפתי: זה היקף גדול מאוד.

שלומי צרפתי: המכרזים שלנו הם בינלאומיים בגלל ההיקפים הגדולים שלהם.

שלומי צרפתי: התורכים מתחרים בסינרג'י אבל אנחנו עושים סדרה שלמה של פעולות היכן שאנחנו יכולים כדי לתת העדפה כזאת או אחרת לסינרג'י.

שלומי צרפתי: לסינרג'י יש 20 אחוזים העדפה תוצרת הארץ כי הם נמצאים בעוטף עזה.

שלומי צרפתי: איכות המוצרים שלהם יוצאת מן הכלל, האספקות – רובן במועד.

שלומי צרפתי: אנחנו מאוד מרוצים.

שלומי צרפתי: הם ספק אסטרטגי שלנו ואנחנו נרצה כמובן להמשיך ולעבוד אתם בצורה שוטפת.

שלומי צרפתי: לגבי הכבלים התורכים שאנחנו רוכשים, הם כולם עם תו תקן ישראלי.

שלומי צרפתי: לכן לגבי הסכנה, אנחנו לא מוצאים שום סכנה בהם.

משה גפני: אתם רוכשים כבלים מתורכיה?

שלומי צרפתי: כן.

שלומי צרפתי: אנחנו רוכשים.

משה גפני: כמה?

שלומי צרפתי: אנחנו רוכשים מתורכיה בהיקף מצטבר, פחות או יותר החלוקה כיום היא 50 אחוזים מהתורכים ו-50 אחוזים מסינרג'י כאשר מסינרג'י בפעם האחרונה, הבקשה שלכם הייתה שנעלה ל-7 מיליון שקלים בחודש, והכפלנו את זה כמעט ל-14 מיליון שקלים בחודש ומתורכיה פחות או יותר בהיקף זהה.

משה גפני: למה אתם רוכשים מהם?

שלומי צרפתי: המכרזים הם בינלאומיים.

שלומי צרפתי: המחירים שלהם מאוד תחרותיים.

שלומי צרפתי: יחד עם העדפת תוצרת ישראל של 20 אחוזים שיש לסינרג'י, הם עדיין זולים.

שלומי צרפתי: מאחר וסינרג'י ספק אסטרטגי שלנו, אנחנו מפצלים זכייה.

משה גפני: הם יותר זולים כשמפחיתים את ה-20 אחוזים?

שלומי צרפתי: הם יותר זולים.

שלומי צרפתי: כן.

שלומי צרפתי: הם יותר זולים.

שלומי צרפתי: עדיין אחרי המכרז אנחנו מפצלים זכייה ומשלמים יותר לסינרג'י כי אנחנו מבינים שספק כבלים ישראלי היחיד שמייצר בישראל, יהיה לרשותנו בשלג, בסערה, והם עובדים לטובתנו 24/7 כשאנחנו מבקשים זאת.

שלומי צרפתי: התורכים זוכים במכרזים.

משה גפני: אתה מייצג את חברת החשמל.

משה גפני: אני גם הייתי שואל את יפתח רונטל.

משה גפני: זאת לא רק שאלה של הכסף.

משה גפני: אנחנו כנסת, אנחנו ועדת כספים, אנחנו יושבים מול עובדים, מול בעלי מפעלים ויש לנו עניין שתהיה תעסוקה, במיוחד כאשר אנחנו מדברים בחבל ארץ כזה שכולנו רוצים לעזור להם.

משה גפני: אתם חברה שאנחנו עוזרים לה.

משה גפני: אנחנו עוזרים בשמחה.

משה גפני: אנחנו מעבירים כסף, אנחנו עושים תכנית הבראה, הממשלה יושבת על זה כל הזמן ובסוף אתם נותנים לזה שמדבר נגדנו באופן הכי נורא, בנושאים הכי רגישים שלנו, בנושאים הביטחוניים ובנושאים רבים, ואנחנו נותנים לו להתחרות עם חברה בשדרות.

משה גפני: הדורות הבאים שישמעו את הסיפור הזה, לא יאמינו.

משה גפני: איך יכול להיות דבר כזה?

משה גפני: אני לא מצפה ממך לתשובה כי אתה ענית.

משה גפני: אתה אמרת שזה יותר זול.

משה גפני: יותר זול בכמויות גדולות אבל תכף נשמע את דני טל ונשמע את משרד האוצר.

שרגא ברוש: אני חושב שאולי לא שמתם לב - כי זאת לא תופעה שכיחה כאן – למה שאמר מנכ"ל סינרג'י, שבחים לחברת החשמל.

שרגא ברוש: חברת חשמל, על אף המחיר היותר יקר, קונה לדעתי 60 או 70 אחוזים.

שלומי צרפתי: 50 אחוזים.

שרגא ברוש: על אף המחיר הזול.

שרגא ברוש: אם מנכ"ל סינרג'י צודק, וחזקה עלי שהוא צודק כי הוא יודע את התמחיר שלו, ב-90 אחוזים זה חומר גלם, 20 אחוזים יש העדפה, יש היטל ביטחה של 14 אחוזים וזה לא מסתדר על הגרף.

שרגא ברוש: זאת אומרת, כאילו גונבים את הכול.

שרגא ברוש: כאילו הכול גנוב שם.

שרגא ברוש: איך יכול להיות?

שרגא ברוש: הרי חומר הגלם הוא מחיר עולמי.

שרגא ברוש: הנחושת, זה מחיר עולמי.

שרגא ברוש: זה לא שבארץ עולה נחושת יותר מאשר בתורכיה.

שרגא ברוש: יש שוק ואפשר לראות בעיתון כמה עולה נחושת.

שרגא ברוש: חומר הגלם הוא 90 אחוזים, הוא מחיר עולמי.

שרגא ברוש: 20 אחוזים, יותר יקר בארץ.

שרגא ברוש: 17 או 14 אחוזים היטל ביטחה ולתורכים עדיין מחיר יותר זול.

שרגא ברוש: או שהם קוסמים או מלאכים או שפשוט חומר הגלם מסובסד כי אחרת לא יכול להיות.

דוד ביטן: אני מבין שמשרד הכלכלה יכול לעצור את הדברים האלה.

משה גפני: עכשיו אנחנו הולכים לפתרונות.

דני טל: אולי אני אומר מילה לגבי הנושא של הסבסוד.

דוד ביטן: זאת הנקודה הכי חשובה.

משה גפני: כמעט הכי חשובה.

דוד ביטן: למה אתה לא עוצר את זה?

דני טל: בכדורעף קוראים לזה הרמה להנחתה.

משה גפני: אנחנו לא מדברים כאן על כדורעף.

דוד ביטן: לא משנה, שיהיה כדורעף, העיקר שיעצור את זה.

משה גפני: תציג את עצמך.

דני טל: מנהל יחידת היטלי שכר במשרד הכלכלה, מינהל יבוא.

דני טל: אני אומר מילה לגבי הפעילות שלנו.

דני טל: הפעילות שלנו עוסקת בשלושה סוגי היטלים בחוק.

דני טל: האחד הוא היטלי היצף, האחד הוא היטלי ביטחה והאחד הוא היטלי סובסידיה כאשר בפועל , בפרקטיקה, עוסקים רק בהיטלי היצף.

דני טל: נושא של סובסידיה וביטחה, כמעט ולא נדון.

דני טל: הייתה תלונה אחת לפני מספר שנים בתחום המתכת אבל חוץ מזה, כמעט ולא הייתה כל פעילות.

דני טל: בנושא של סובסידיה, אני חושש שהמצב, ככל שהוא גרוע היום, צפוי להיות יותר גרוע.

דני טל: יש הרבה מדינות ברחבי העולם בהן קיים עודף כושר ייצור שנובע מסבסוד של מדינות שונות.

דני טל: אני לא רוצה ספציפית לבוא בהאשמות למדינה כזו או אחרת, אבל יש עודף כושר ייצור.

דני טל: למשל, יכול להיות שקיים עודף כושר ייצור בתחום המתכת בסין מתקופת האולימפיאדה.

דני טל: האולימפיאדה הסתיימה ואותם מפעלים ממשיכים לעבוד ולייצר בתפוקה מלאה.

דני טל: אנחנו רואים שהרבה שווקים ברחבי העולם בונים הגנות בשנים האחרונות יותר ויותר כנגד אותו עודף כושר ייצור.

דני טל: אם זה בתחום המתכת, זה התחיל באוסטרליה שהטילה סובסידיה על סין בתחום אלומיניום ובתחום המתכת, קנדה, לאחרונה ארצות הברית.

דני טל: שבועיים אחרי שארצות הברית הטילה את ההיטל, אירופה פתחה ולאחרונה גם תורכיה.

דני טל: הסיבה היא פשוטה.

דני טל: כאשר יש עודף כושר ייצור והשווקים הגדולים סוגרים את השערים בפני יבוא במחירים מאוד נמוכים, לפעמים מתחת לעלויות ייצור, מי שנשאר חשוף אלה הן אותן מדינות שלא מגינות על עצמן.

משה גפני: אנחנו.

גיורא דישון: שם יש כלכלה חופשית.

משה גפני: ראש הממשלה שלנו היה בהודו.

משה גפני: אמר לו ראש ממשלת הודו שהוא בעד להגדיל את התעשייה והתעסוקה אבל כאן, בהודו.

משה גפני: לנו אין את השכל הזה לומר, כן, אבל כאן.

דוד ביטן: גפני, זאת ביקורת על ראש הממשלה?

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: דווקא שבחים לראש ממשלת הודו.

משה גפני: אל תשים לב לחוש ההומור שמסתובב כאן, אבל זה לא אומר שהמצב טוב.

שרגא ברוש: זה אומר שהמצב גרוע.

שרגא ברוש: כשהיהודים צוחקים, סימן שזה רע מאוד.

דני טל: נושא של ביטחה.

דני טל: חשוב לומר בעניין הזה שהדינמיקה צריכה לבוא מהתעשייה.

דני טל: זאת אומרת, אנחנו פותחים בחקירה כאשר יש תלונה או שלא פותחים בחקירה, אבל התלונה צריכה להגיע.

דני טל: אני יודע לספור לפחות שני מקרים בשנה האחרונה, אחד בתחום האלומיניום ואחד בתחום של גלעם, שאנחנו ממש ניסינו לסייע באספקת חומרים והעברנו חומרים - מדובר כאן על סובסידיה בתורכיה - בסיוע של הנספח הכלכלי שם.

דני טל: העברנו מידע לגבי סבסוד עלויות של תירס ממנו מייצרים את העמילן ואותה חברה רלוונטית, שאני מניח שאתה מכיר אותה, בסופו של דבר לא פנתה אלינו ולא הרימה את הכפפה.

משה גפני: סינרג'י.

דני טל: בנוגע לסינרג'י.

דני טל: ההחלטה על ערובה זמנית הוטלה בפברואר השנה.

דני טל: מאז פברואר, מרגע שהוטלה הערובה הזמנית, בעצם קיבלנו חמש עתירות שונות.

דני טל: אגב, גם מהיצרן המקומי אבל גם מיבואנים.

דני טל: צריך להבין שברגע שיש עתירות כאלה שכל אחת היא חבילה כזו של דפים, אני לוקח את הכלכלנים שלי, שם אותם בצד - - -

משה גפני: לא, אני לא מבין בדברים האלה.

משה גפני: אני לא יודע מה זה עתירות.

משה גפני: אני לא מבין בזה.

משה גפני: ברגע שהטלת את הערובה הזמנית, חל שינוי בסינרג'י?

דני טל: אני מתרשם שכן.

משה גפני: אומר המנכ"ל שכן, באופן דרמטי.

משה גפני: אתה לא פוליטיקאי כי פוליטיקאי היה לוקח על זה קרדיט.

משה גפני: למה אתה אומר שאתה חושב שכן?

משה גפני: זה כן.

משה גפני: התשובה היא כן.

משה גפני: אומר מנכ"ל סינרג'י שחל שינוי.

משה גפני: מה שהוא דואג זה שעוד מעט תסתיים הערובה הזמנית ואז הוא הולך ליפול עוד הפעם.

משה גפני: הוא מצפה לשמוע ממך שאני בעזרת השם ובלי נדר מחדש את הערובה הזמנית.

דני טל: תוקף הערובה הזמנית היא עד אמצע אוגוסט.

דני טל: הסבירות שאנחנו נסיים את החקירה עד אמצע אוגוסט, נמוכה מאוד.

דוד ביטן: למה זה לוקח כל כך הרבה זמן?

דני טל: אני אסביר.

דני טל: כמו שאמרתי, ברגע שאנחנו מקבלים החלטה - - -

דוד ביטן: אלה חקירות ראש הממשלה?

דוד ביטן: כולה מחירים של ההיצף.

דני טל: כאשר אנחנו מקבלים החלטה, לא משנה לאיזה כיוון, ברירת המחדל היא שלוקחים אותנו לבית המשפט לעניינים מינהליים ובנוסף גם בודקים אותנו ב-WCO, אותה מדינה שנפגעת.

דני טל: אנחנו חייבים לעבוד בצורה מסודרת בליווי משפטי.

דני טל: לא יכולים להשאיר אבן לא הפוכה.

משה גפני: אני לא מבין לא במשפטים ובכל העניין הזה, אבל אני אומר לך מהניסיון שיש לנו עם סינרג'י, אם הערובה הזמנית תסתיים באוגוסט ולא יהיה שום דבר, החקירה לא תסתיים, הערובה לא תחודש, סינרג'י נופלת.

משה גפני: אתה יכול להגיד את זה לבית המשפט.

שגית אפיק: אין לך אפשרות להאריך את הערובה?

דני טל: הסיטואציה היא כזאת שאנחנו נכון להיום בוחנים - - -

דוד ביטן: הוא פוחד מבג"ץ.

שגית אפיק: לא, הוא לא פוחד.

שגית אפיק: הוא יכול להאריך ערובה.

דני טל: זה לא חשש מבג"ץ.

דני טל: אם אנחנו לא עובדים על פי פרוטוקול - - -

משה גפני: פרוטוקול.

משה גפני: הנה, אנחנו עושים כאן פרוטוקול.

משה גפני: ועדת הכספים אמרה לך שסינרג'י תיפול אם לא תחדש את זה.

דני טל: בית המשפט יכול להחזיר אותנו.

דני טל: צריך לעשות את הדברים בצורה מסודרת.

משה גפני: הוא אומר שצריך לעשות את זה מסודר כדי שהוא יוכל לענות.

דוד ביטן: כמה זמן לוקח?

דני טל: יבטלו את ההחלטה.

דוד ביטן: ואם יעשו שינוי בחוק?

משה גפני: לא עושים שינוי בחוק.

דני טל: זה משהו אחר.

דני טל: אני אסביר ספציפית בנוגע לסינרג'י.

משה גפני: אי אפשר לעשות חקיקה עד אוגוסט.

משה גפני: אלה שינויים דרמטיים.

דני טל: חלק אינהרנטי בהליך החקירה הוא ביצוע ביקור אימות במפעל היצרן הזר.

דני טל: אנחנו היינו אמורים לבקר שם.

דני טל: לאור האירועים, קיבלנו הנחיה מקצין הביטחון לא לנסוע לתורכיה.

דני טל: נכון להיום אני לא יכול לבצע את בדיקת האימות במפעל שם.

דני טל: זו הסיטואציה.

דני טל: יש איסור לנסוע לשם ואני לא יכול לנסוע לשם.

דני טל: אנחנו בודקים משפטית מה כן ניתן לעשות ואיך כן ניתן לעשות את זה, לרבות אפשרות של הארכה של הערובה הזמנית.

דני טל: זה נבדק ואני מקווה שבשבועות הקרובים אנחנו נקבל החלטה.

משה גפני: אני רוצה לעשות סיכום של מה שאמרת כדי לראות אם הבנתי נכון.

דוד ביטן: הדבר היחיד שהבנתי זה שאי אפשר לנסוע לתורכיה.

משה גפני: כן, אבל אני רוצה לומר את מה שהוא אמר.

משה גפני: מה שהבנתי זה שהערובה הזמנית היא ככל הנראה, לדבריו - אנחנו יודעים שזה בוודאות - הערובה הזמנית והחקירה שלו וכל מה שנלווה לעניין הזה הצילה את סינרג'י.

משה גפני: הם היו עם 90 עובדים, הם גדלו ל-150 עובדים.

איתמר אופל: עברנו לפסי רווחיות אחרי ארבע שנים.

משה גפני: הוא צריך לסיים את זה.

משה גפני: מה מעכב אותו?

משה גפני: מעכבת אותו מערכת היחסים הקשה שיש בין מדינת ישראל לבין תורכיה ולכן עלול להיות, אם הוא לא יעשה דברים דרסטיים, שכתוצאה ממערכת היחסים הרעה, תורכיה תמשיך למכור לחברת החשמל והוא לא יוכל לעצור את זה.

משה גפני: זה מה שהוא אמר.

משה גפני: אני לא מעביר ביקורת עליך.

משה גפני: אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה שתאריך את הערובה עד שישתפרו היחסים עם תורכיה.

משה גפני: שישתפרו היחסים עם תורכיה, אני אודיע לך.

דוד ביטן: לא מבין את העניין הזה.

משה גפני: אני מאוד מבקש.

משה גפני: באמת.

משה גפני: הקדוש ברוך הוא נתן לך ביד יכולת לעזור למאות עובדים.

משה גפני: זאת המציאות.

משה גפני: אני יכול לעזור להם פחות.

דוד ביטן: לא רק לעובדים.

דוד ביטן: לעזור למדינת ישראל.

משה גפני: כן, בסדר, אבל קודם כל לעובדים שעובדים מול העיניים.

משה גפני: בוודאי למדינת ישראל.

משה גפני: זה בידיים שלך.

משה גפני: אל תחשוש מכל הדברים האחרים.

משה גפני: אתה לא יכול לנסוע לתורכיה, אני מבקש ממך לא לנסוע לשם, לך תדע מה יהיה שם אחרי שארדואן הפך לסולטן.

שרגא ברוש: אתה בין פקידי הממשלה היחידים שרוצים שיישאר כאן והיתר, שייסעו.

משה גפני: זאת לא החלטה של הוועדה.

משה גפני: זאת התאחדות התעשיינים.

משה גפני: אנחנו מבקשים ממך להאריך את הערובה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: משרד האוצר.

עידו סופר: אגף התקציבים, משרד האוצר.

דוד ביטן: משרד האוצר שעה בתורכיה – ארדואן מתפטר.

עידו סופר: אין לי יותר מדי מה להוסיף.

משה גפני: מה זה אין?

עידו סופר: מפעל מצליח הוא אינטרס של כולם וגם כמובן אנחנו רואים בכך חשיבות רבה, בעיקר בפריפריה.

משה גפני: איפה היית?

מיקי לוי: עשיתי צרות לניסן.

מיקי לוי: 384 הסתייגויות, רביזיה על הכול, עוד שעתיים מצביעים.

מיקי לוי: חוק מטורלל.

דוד ביטן: באיזה נושא?

מיקי לוי: עילת סגירה.

מיקי לוי: לא תפורסם עילת הסגירה.

מיקי לוי: בדרך כלל כשסוגרים לך תיק.

דוד ביטן: בדיוק כאן מדברים על עילות סגירה למפעלים.

מיקי לוי: את זה אני יזמתי.

עידו סופר: אני כן יכול לומר שלטעמנו - - -

משה גפני: רק לא ציונות.

משה גפני: לגבי סינרג'י.

עידו סופר: שתי אמירות כלליות.

עידו סופר: מעבר לכך, זה נמצא בחקירה.

משה גפני: אם מחליט דני טל להאריך את מועד הערובה, מה שמציל את המפעל, אתם בעד?

משה גפני: האם אתם תומכים בזה?

עידו סופר: כאשר הוגשה בקשה להטיל ערובה זמנית, אנחנו אמרנו את עמדתנו.

עידו סופר: אנחנו התנגדנו לכך.

עידו סופר: אנחנו חושבים שחסימת תחרות היא לא הדרך הנכונה וכי הדרך הנכונה היא הגברת כושר התחרות.

משה גפני: אתם בעד התחרות.

עידו סופר: לטעמנו הדרך היא דרך הגברת כושר התחרות.

עידו סופר: שכר העבודה כאן יותר גבוה וזה מאפיין רמת חיים יותר גבוהה.

עידו סופר: מפעל ישראלי בסופו של דבר, כשהוא משיג יתרון טכנולוגי או יתרון איכותי כזה או אחר, הוא יודע להתמודד גם עם מחירים יותר נמוכים.

עידו סופר: לאור הדבר הזה, יחד עם התאחדות התעשיינים, בשיתוף אתם, הוקצו 1.15 מיליארד שקלים לטובת הגברת כושר התחרות של התעשייה כולל מסלולים למפעלים שהם לא מייצאים, מפעלים מסורתיים שאני לא יודע לומר אבל נשמע שסינרג'י יכולה להיות אחת מהם.

משה גפני: אפשר לא ציונות?

משה גפני: אפשר לדבר על סינרג'י?

עידו סופר: אם יש שאלה קונקרטית, אני אענה.

משה גפני: יש לי שאלה קונקרטית.

משה גפני: יש מפעל בשדרות, קוראים לו סינרג'י, והוא מייצר כבלים ואת חלקם מוכר לחברת החשמל.

משה גפני: מכיוון שתורכיה מתחרה אתו, בניגוד למה שקורה כאן, הממשלה בתורכיה עוזרת כדי שיוכל להתחרות במפעל בשדרות.

משה גפני: אם לא תהיה ההגנה שיש למפעל כאן, הוא ייפול.

שרגא ברוש: יעלו המחירים של הכבלים מתורכיה.

משה גפני: מה אתה מדבר אתי על תחרות.

משה גפני: איזו תחרות תהיה?

משה גפני: תהיה תחרות עם תורכיה?

משה גפני: הוא לא יכול לנסוע לתורכיה כי מערכת היחסים אתם היא נוראה והמציאות היא שהממשלה התורכית עוזרת למפעל שם להתמודד מול סינרג'י והרמה של הכבלים שם היא יותר נמוכה.

מיקי לוי: לא הייתם במפעל?

עידו סופר: לא הייתי במפעל.

מיקי לוי: אני הלכתי למפעל ובכיתי בין קווי הייצור.

מיקי לוי: 11 קווי ייצור עומדים.

מיקי לוי: עכשיו, כשעצרנו את העניין הזה, הם הוסיפו עובדים וכאן הוא הכריח את חברת החשמל לקנות מהם ב-120 מיליון שקלים.

משה גפני: נכון, והם קונים.

מיקי לוי: אתם רוצים לסגור את שדרות עם כל הצרות שיש שם?

עידו סופר: בוא נעשה אחרת.

עידו סופר: אם יש שאלה קונקרטית, אני אשמח לענות.

עידו סופר: שום דבר לא עומד לפתחי.

עידו סופר: אני לא מבין מה התשובה שמחפשים כאן.

משה גפני: עזוב, יש לי שאלה קונקרטית.

עידו סופר: יש כאן עניין טכני של חקירה.

עידו סופר: מה בדיוק רוצים שנעשה?

עידו סופר: תסביר לי.

משה גפני: שאלה קונקרטית.

משה גפני: ביקשתי ממך לא לדבר כללית.

משה גפני: שאלה קונקרטית.

משה גפני: דיבר כאן דני טל, והוא דיבר לעניין.

משה גפני: הוא העלה את הדברים עם הבעיות ועם המגבלות אבל הוא אומר שהוא בודק את העניין כי הוא לא יכול גם לנסוע לתורכיה, שזה חלק מהנושא.

משה גפני: להאריך את הערובה.

משה גפני: עזוב את כל מה שקורה בארץ עם הגברת התחרות.

משה גפני: כולנו סבורים שצריך להאריך את הערובה כדי לתת לסינרג'י את האוויר לחיות.

משה גפני: מה עמדתך?

עידו סופר: עם הנתונים שהוצגו בפנינו בעת הרצון להטיל ערובה, אנחנו התנגדנו.

עידו סופר: במידה ועכשיו הדבר הזה יגיע לפתחנו, לדעתי - - -

משה גפני: יש עכשיו היטל ערובה.

שגית אפיק: הארכת ערובה היא סמכות שלך, דני?

עידו סופר: אני לא חושב שזה מגיע בכלל לשולחני.

עידו סופר: ככל שכן, נראה את הנתונים ונבין מה קרה.

מיקי לוי: של מי הסמכות להאריך בעוד שנתיים את היטל הערובה שמסתיים באוגוסט?

עידו סופר: זה לא המצב.

מיקי לוי: מה לא המצב?

עידו סופר: המצב הוא שיש כאן איזושהי שאלה חוקית, האם ניתן להאריך את הערובה, כן או לא.

עידו סופר: אני לא יודע לומר.

משה גפני: זאת לא שאלה חוקית.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: החוקיות כאן.

מיקי לוי: אל תטעו, החוקיות כאן.

משה גפני: זאת לא שאלה חוקית.

משה גפני: יש לי עוד שאלה קונקרטית.

משה גפני: אם יגיע מצב לתת להם היטל סובסידיה, מה תהיה עמדתכם?

עידו סופר: מה זה היטל סובסידיה?

משה גפני: מה שאמר דני.

משה גפני: דני, הוא אתך בוועדה והוא לא יודע מה זה היטל סובסידיה.

משה גפני: אתה יכול להסביר לו?

דני טל: היטל סובסידיה זה כאשר מדינה זרה מסבסדת עלות ייצור, ניתן להטיל היטל שבעצם משווה את התנאים ומקזז את התשלום.

עידו סופר: אני לא יודע לתת פרה-רולינג.

עידו סופר: נראה את הנתונים ונגבש חוות דעת בהתאם.

מיקי לוי: יש לי שאלה אחרת.

מיקי לוי: מה קורה אם מחר הוא מסתובב עלינו ומפסיק את האספקה למדינת ישראל?

מיקי לוי: תגידו לי מה יקרה אז וסינרג'י יסגרו את המפעל.

מיקי לוי: כמה זמן לוקח למפעל לפתוח?

מיקי לוי: לא ניתן לכם.

מיקי לוי: אתם לא מבינים, אבל לא ניתן לכם.

מיקי לוי: הפעם לא מעניין אותי כסף.

מיקי לוי: מעניין אותי העובדים בשדרות.

מיקי לוי: לא מעניין אותי כסף.

מיקי לוי: אני כל הזמן בא אתכם בצד הכלכלי, מה כדאי ומה לא כדאי.

מיקי לוי: די.

עידו סופר: אתה הופך את זה ל - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני אומר לך שכדאי שתלכו לתוך ה-11 קווי ייצור ותראו מה קורה שם.

מיקי לוי: תבכו יחד עם המכונות ועם האנשים.

מיקי לוי: זה מה שאני שהפעם תעשו.

מיקי לוי: לא מעניין אותי כסף.

משה גפני: אני לא יודע לענות במקומך, אבל אני אומר לך את האמת ומה אני הייתי עושה לו אני במקומך.

משה גפני: אני אומר לך מה אני הייתי אומר.

משה גפני: אנחנו מדברים על מקרה קונקרטי שמייצרים כבלים אותם מוכרים לחברת חשמל וכולי.

משה גפני: מולם מתחרה חברה תורכית.

משה גפני: אם אכן מדובר על כך שהיא מקבלת סובסידיה, יש אצלנו היטל סובסידיה כדי להשוות את התחרות.

משה גפני: אם אכן מדובר על כך שהתחרות לא הוגנת מול החברה הישראלית, אני במקומך הייתי אומר, כמובן אם כל הדברים האלה נכונים, שאני תומך בזה אם זה אפשרי מבחינה חוקית.

משה גפני: זה מה שהייתי אומר במקומך.

משה גפני: הרי מדובר על 150 עובדים בשדרות שהם כולם תושבי הנגב.

משה גפני: להגיד את המילה תחרות, היא לא מתאימה כאן.

עידו סופר: חבר הכנסת גפני, אני גורם מקצוע.

עידו סופר: מהיכרותך אתי, אתה יודע שגם כשיש החלטות קשות, אני יודע לקבל אותן.

עידו סופר: אבל אני לא יודע להגיד אמירות סתם.

עידו סופר: אני רואה נתונים ואני רואה על מה מדובר, אני חושב שזאת גם הציפייה של חברי הכנסת.

משה גפני: אתה צריך אישור ממנו?

עידו סופר: אני לא חושב שהוא צריך אישור.

עידו סופר: אני חושב שציפיית חברי הכנסת היא שתהיה בדיקה מקצועית מעמיקה וזה מה שאני עושה.

משה גפני: השאלה היא לא אליך.

משה גפני: האם אתה צריך אישור ממשרד האוצר?

דני טל: בשלב של הארכה.

דני טל: השימוש בהארכה של ערובה זמנית היא מצב מאוד נדיר.

דני טל: לא השתמשנו בו מעולם.

דני טל: על מנת להאריך בשלושה חודשים, הסיטואציה היא מאוד מורכבת וצריך אישור של החברה הזרה, היצרנית הזרה.

משה גפני: ולשם אתה לא יכול לנסוע.

דני טל: אבל אנחנו מנהלים את המגעים על העניין הזה.

דני טל: זה החוק.

קריאה: את מי אתם מייצגים?

קריאה: אתם מייצגים את החברות הזרות?

משה גפני: אתה רוצה לדבר, תבקש רשות דיבור.

משה גפני: רבותיי, מישהו רוצה להתייחס לעניין הזה?

משה גפני: יש מישהו מהעובדים שרוצה לומר מילה?

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

דייב זיתון: אני לא מהעובדים.

דייב זיתון: אני עורך דין ומייצג את סינרג'י בתיקים בבית המשפט שכבוד הממונה דיבר עליהם.

דייב זיתון: אני רוצה לחדד נקודה מסוימת לעניין הנושא של ההארכה.

דייב זיתון: כדי להאריך ערובה זמנית, כמו שהממונה אמר, צריך את ההסכמה של התורכים.

דייב זיתון: התיקים בבית המשפט לא מעכבים לגישתי חקירה כי תיקים בבית משפט, עם כל הכבוד, יכולים לקחת כמה זמן שצריך והחקירה צריכה להתקדם.

דייב זיתון: הסיטואציה שנוצרה היום, להבנתי ממה שכבוד הממונה אמר, היא שבגלל שאי אפשר לנסוע לתורכיה, בעצם אי אפשר לקדם את החקירה.

דייב זיתון: מה שנוצר הוא שאם התורכים לא יסכימו להארכה ואם המצב הביטחוני יישאר כמו שהוא, שזה כנראה יקרה בחודשיים הקרובים, הערובה תפקע.

דוד ביטן: אבל יש כאן נסיבות מיוחדות.

דוד ביטן: הוא לא יכול לנסוע לשם.

דייב זיתון: יש רק פתרון אחד.

דייב זיתון: חשוב לי שתבינו את הנקודה.

דייב זיתון: הוא חייב לפרסם את הממצאים.

דייב זיתון: אם יאריכו – בסדר, אבל אנחנו צריכים את הטובה של התורכים.

דייב זיתון: אם התורכים לא יסכימו להאריך והמצב הביטחוני לא ישתפר בחודשיים הקרובים, הערובה תפקע.

דייב זיתון: האלטרנטיבה היחידה החוקית היא שהוא יפרסם את הממצאים הסופיים ואז זה יעבור אליכם כשתאשרו את ההיטל.

דוד ביטן: אני רוצה להבין.

דוד ביטן: נגיד שהוא נותן הארכה.

דייב זיתון: הוא לא יכול.

דוד ביטן: הם ילכו לבית המשפט.

דוד ביטן: זה מה שהם יעשו.

דייב זיתון: אני מופיע עכשיו בבית המשפט ואני יכול להגיד לכם שבדיון האחרון השופטת ייעצה ליבואנים למשוך את העתירה שלהם כי אם לא, הם יחטפו הוצאות.

דייב זיתון: אנחנו לא מוטרדים ממה שקורה בבית משפט.

דייב זיתון: זאת הייתה האמרה של השופטת.

דייב זיתון: הם החליטו להמשיך.

דייב זיתון: אנחנו לא מוטרדים מבית המשפט.

דייב זיתון: המצב שלנו מאוד חזק שם.

דייב זיתון: תבינו את המצב המשפטי.

דייב זיתון: אם התורכים לא מסכימים להארכה והוא לא מפרסם ממצאים, הערובה פוקעת.

דייב זיתון: לכן האלטרנטיבה היחידה היא שהממצאים יפורסמו.

מיקי לוי: מה מונע מלפרסם את הממצאים אם כאן אני שומע שזה כנראה הצעד היחידי שמונח על שולחננו?

דני טל: עקרונית, מרגע שמתפרסמת הערובה הזמנית, חצי שנה אמורה להספיק לנו לסיים את החקירה כי מה שצריך לעשות זה איזשהו ביקור ולאמת את הממצאים שקיבלנו, לסכם את ההחלטה ולהתחיל לגלגל אותה דרך השרים, ועדה מייעצת, שרים, כמובן אם ההמלצה היא חיובית.

דני טל: בסיטואציה הזאת, כמו אמרתי, היו ארבע עתירות שונות.

דני טל: כשיש ארבע עתירות שונות, אני צריך לקחת את הכלכלן האחד שיש לי ועוד כלכלן מתלמד, להגיד להם שיעצרו עכשיו, תתחילו לענות מקצועית לפרקליט ותתייחסו מקצועית לכל הנושאים האלה.

דני טל: זה תהליך שלקח חודשיים וחצי עד שהייתה החלטה בבית משפט.

דני טל: בתקופה הזאת הספקנו גם להתקדם עם חקירת המלט, שגם זאת חקירה שצריך לקדם אותה והיא נעשית במקביל.

דני טל: אנחנו עכשיו לקראת סיום חקירת המלט, עוד מעט נגיע לנושא הזה, ובסופו של דבר אנחנו גם צריכים לתעדף את התשומות שלנו, היכן אנחנו משקיעים את אותו כלכלן, סדרי עדיפויות, קודם כל לסיים את המלט או את הכבלים.

דני טל: אם אני שם את הכלכלן כאן, אני לא יכול לשים אותו שם.

דני טל: זאת לצערי הסיטואציה.

שרגא ברוש: אני רוצה להציע הצעה.

שרגא ברוש: אני אומר לכם שאנחנו נפגשים כאן בעוד חודשיים.

שרגא ברוש: שלא יהיה לכם ספק, אנחנו נפגשים כאן בעוד חודשיים או יום לפני או יום אחרי שהצו פג.

שרגא ברוש: אם אנחנו רוצים למנוע את זה, בעיני, תסלחו לי, יש רק דרך אחת והיא בצד הזה.

דוד ביטן: לעשות תיקון של החוק.

שרגא ברוש: תיקון של החוק ולעשות זאת מהר.

שרגא ברוש: שלוש קריאות, לתת לו את הסמכות לבד.

שרגא ברוש: משיקולים שהוא החליט, הוא לא סיים את החקירה, הוא יכול להאריך את זה בעוד חצי שנה, בעוד שנה, בכמה שתרשו לו.

שרגא ברוש: זהו.

שרגא ברוש: לעשות מהר שלוש קריאות ולגמור עניין.

מיקי לוי: גברתי היועצת המשפטית, יתכן שהוועדה תגיש הצעת חוק?

שגית אפיק: אין מצב להעביר את זה בשלוש קריאות.

שרגא ברוש: למה אין?

שרגא ברוש: אני ראיתי שלוש קריאות ביום אחד.

דוד ביטן: העברתי כמה חוקים בשבוע.

שגית אפיק: אפשר להניח, אין בעיה.

מיקי לוי: תבקש פטור מחובת הנחה.

מיקי לוי: (היו"ר דוד ביטן)

דוד ביטן: אין בעיה.

דוד ביטן: קודם כל, האוצר לא צריך להתנגד כי אנחנו נותנים סמכות לאיש מקצועי.

דוד ביטן: הוא גורם מקצועי ואין שום בעיה.

דוד ביטן: מילא היינו נותנים את הסמכות לי, זה משהו אחר.

שרגא ברוש: יותר מזה.

שרגא ברוש: גם השיקולים שהוא נתן את הפטור, הרי לא השתנו.

שרגא ברוש: מה שהיה נכון לפני חצי שנה, נכון גם עכשיו.

דוד ביטן: אם תהיה לך סמכות, מה יקרה?

שגית אפיק: בהיעדר חקיקה, יש אולי אופציה לעשות את זה בפרשנות לפי מה שאני מבינה.

דייב זיתון: אין סמכות.

דייב זיתון: חד משמעית אין.

דייב זיתון: אני חוזר בי.

דייב זיתון: אם הפרשנות מאפשרת, זה בסדר.

דוד ביטן: את חושבת שכן?

שגית אפיק: אני חושבת כן.

דוד ביטן: תאמין לי, משפטנית מעולה.

דוד ביטן: כל הזמן שהיא נגדנו, בג"ץ מכריע לרעתנו.

שרגא ברוש: אם אתם רוצים ששגית תבדוק, היא תבדוק.

דוד ביטן: את בדקת?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: אתה רוצה שאני אדבר עם דבי?

דוד ביטן: תנסי להוציא אותנו מהבוץ.

דוד ביטן: (היו"ר משה גפני)

משה גפני: דוד, מה סיכמת?

דוד ביטן: חיכיתי לך.

דוד ביטן: לא רציתי לסכם בלעדיך.

דוד ביטן: אני מתייחס להצעתו של שרגא ברוש, להאריך את המועד ואפשר לעשות את זה רק בתיקון חוק או בפרשנות של החוק.

מיקי לוי: לתת לדני סמכות מקצועית.

דוד ביטן: אם לא תהיה פרשנות שמאפשרת לו להאריך את זה, נעשה תיקון מהיר של החוק.

משה גפני: דני, זה בסדר?

דני טל: בבקשה.

דוד ביטן: אם תהיה החלטה של ועדת שרים, תסכימו.

דוד ביטן: גם האוצר וגם הכלכלה ואז נעביר את זה מהר.

משה גפני: רבותיי, הכוח שלנו הוא חקיקה.

משה גפני: אם אנחנו מדברים במקרה הזה, הכוח הוא חקיקה.

משה גפני: אני מכיר את תהליך החקיקה.

משה גפני: אני לא יודע אם הייתם כאן אבל הליך החקיקה לוקח כאן.

משה גפני: יבואו המקצוענים של משרד האוצר ויאמרו שאי אפשר לתת כל כך הרבה סמכויות בחקיקה ויתחיל ויכוח.

משה גפני: יכול להיות שבוויכוח הזה ננצח.

משה גפני: לנו עדיף, אם אנחנו חפצי סיוע למפעל החשוב הזה, הפרשנות שלכם.

משה גפני: פרשנות שתאמר שיש לך אפשרות להאריך את הערובה.

משה גפני: אני מוכן, כמו שאמרו דוד, מיקי ושרגא, שהוועדה תלווה את העניין הזה.

משה גפני: תבוא ותגיד לנו כעבור מספר שבועות שאין לך אפשרות, שאתה לא יכול לתת פרשנות.

משה גפני: אתה גם משפטן?

דני טל: לא.

דני טל: כלכלן.

משה גפני: תבוא אחרי מספר שבועות ותגיד שאין לך אפשרות חוקית להאריך, אז, כשאין ברירה, עושים גם טיפול כירורגי.

דוד ביטן: חבל על הזמן.

דוד ביטן: אם אנחנו רואים שאין פרשנות, אפשר ללכת לחוק.

משה גפני: זה לא מהר.

משה גפני: עידו, אתם תומכים בתיקון החקיקה בעניין הזה?

עידו סופר: אני לא יודע לומר.

מיקי לוי: תוך כמה זמן תוכל להשיב ליושב ראש?

עידו סופר: אני לא יודע.

משה גפני: תן לי תשובה.

משה גפני: תבדוק את זה.

שרגא ברוש: לדעתי אם תפסיקו להעביר כספים, הם יסכימו.

שרגא ברוש: גם נטו תעשייה לא מגיע בכל מקרה.

משה גפני: היה צליל איום בקול שלך לגבי נטו תעשייה?

שרגא ברוש: מה פתאום?

שרגא ברוש: עברו סכומים נכבדים מאוד לתעשייה.

משה גפני: הגזמתם לגמרי היום.

משה גפני: מהבוקר.

דוד ביטן: גפני, בוא נגיש את החוק הזה במהירות.

משה גפני: לא.

דוד ביטן: זה יבוא לוועדת שרים, נתווכח אתם.

משה גפני: אני תולה תקוות בפרשנות.

דני טל: אנחנו כבר עשינו את ההיוועצות הזאת במשך שבועיים גם עם הדרג המשפטי.

דני טל: אין אפשרות כזאת.

דני טל: נכון להיום אנחנו ממתינים לתשובה מתורכיה האם הם מוכנים להארכה.

שגית אפיק: אני אבדיק את זה.

שגית אפיק: לא בדקתי.

משה גפני: בסדר.

מיקי לוי: אם זו הדרך, זו הדרך.

דוד ביטן: נניח את זה ביום ראשון.

מיקי לוי: יש לנו את הכוח לעשות את זה.

דוד ביטן: נעביר את זה לוועדת שרים.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: תמונת המצב היא כפי שוועדת הכספים נוכחה לדעת בעקבות מה שנאמר כאן בעקבות הדיון בעניין הזה.

משה גפני: ברור לגמרי שהערובה הצילה את המפעל.

משה גפני: אין תחרות הוגנת מול החברה התורכית וכדי לחדש את הערובה, כדי להביא את הנתונים, צריך לנסוע לתורכיה אבל בעקבות המתח הביטחוני, אי אפשר לנסוע לשם.

דוד ביטן: אם אתה רוצה, אני אסע אתך לתורכיה כשומר ראש.

משה גפני: בעקבות המתח הביטחוני שקיים עם תורכיה, אנחנו סבורים שיש נסיבות חריגות במקרה הזה.

משה גפני: זה נראה אבסורד.

משה גפני: לפי הנתונים האלה, זה חריג לעומת המקרים הרגילים כשצריך לדבר גם עם החברה שעליה מטילים את העניין הזה מכיוון שאתה לא יכול להגיע לשם ואתה לא יכול להגיע לשם עקב המצב הביטחוני.

משה גפני: לכן אנחנו מבקשים להאריך את הערובה עד שהנתונים ישתנו.

משה גפני: דבר שני.

משה גפני: אנחנו מבקשים את הפרשנות הזאת.

משה גפני: אנחנו נתארגן לחקיקה.

דוד ביטן: יש תמיד נסיבות מיוחדות.

משה גפני: אלה הנסיבות המיוחדות.

משה גפני: זה פשוט לגמרי.

משה גפני: אני חושב שאפשר להגיע לפרשנות.

משה גפני: אל תהיה צנוע בנושא הזה.

משה גפני: זה ברור לחלוטין, זה נראה דבר שאי אפשר לתאר אותו.

משה גפני: אנחנו נתארגן עם חקיקה.

משה גפני: היועצת המשפטית כאן תבדוק את הנסיבות של הדברים האלה.

משה גפני: אני מבקש את העזרה של משרד האוצר.

משה גפני: אם המציאות היא כזאת שהמפעל עלול להיפגע, אם המציאות היא שאי אפשר לנסוע לתורכיה וכל מה שנלווה, זה לא קשור בכלל לעניין של התחרות.

משה גפני: להפך.

משה גפני: זה יוצר מצב שבו אנחנו נצטרך לשלם דמי אבטלה להרבה עובדים כי המפעל לא יוכל להמשיך לעבוד.

משה גפני: הנתונים לפנינו.

משה גפני: זה לא כמו הדיון הראשוני שקיימנו על סינרג'י.

משה גפני: אנחנו כבר יודעים את הכול.

משה גפני: המציאות הייתה עם עליות ומורדות.

משה גפני: זה ירד מאוד, אבל ברגע שהמדינה סייעה באמצעות דני טל וכל מה שנלווה לעניין, הכול עלה בחזרה והם הפכו להיות רווחיים.

משה גפני: למשרד האוצר יש אינטרס שכל הדבר הזה יימשך אלא אם כן אתם אדישים למצב של העובדים.

משה גפני: אם אתם לא אדישים, אתה צריך להיכנס לעניין ולסייע לו כדי להמשיך את הערובה.

משה גפני: אתה חלק מהעניין הזה.

משה גפני: אם אתה רוצה תחרות, אתה צריך לאפשר למפעל להתקיים.

משה גפני: אתה לא צריך תחרות עם תורכיה אלא אתה צריך תחרות כאן.

משה גפני: אני פונה גם לחברת החשמל להגביר את הקניות מסינרג'י.

משה גפני: בזמנו עשיתם את זה וזה עזר.

שלומי צרפתי: אנחנו עושים את זה.

משה גפני: אני מבקש להמשיך לעשות את זה ולהגביר את הקניות מסינרג'י.

משה גפני: עידו, בתוך שבועיים-שלושה אני אתקשר אליכם, אני אתקשר לדני ואני אתקשר אליך, ואני אבקש לדעת האם התקדם העניין הזה.

עידו סופר: אני צריך לקבל עדכון ממשרד הכלכלה.

עידו סופר: אני צריך גם להבין את הפרשנות של משרד הכלכלה.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: אני מבקש שתיכנסו לעניין הזה.

משה גפני: אתה לומד את זה, אתה בחור מוכשר.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, אתה רוצה לומר משהו?

איתמר אופל: אני רק אסיים ואומר שבכל התקופה עד לערובה הזמנית, מי שבעצם הציל אותנו, מי שפנית אליו עכשיו, חברת חשמל.

איתמר אופל: בעצם נתלינו עליה.

איתמר אופל: כשאנחנו יכולים לעמוד לבד, אל תתנו לבירוקרטיה כזאת לגמור אותנו.

איתמר אופל: זה נשמע כמו איזה סיפור מצחיק.

משה גפני: נכון.

איתמר אופל: אל תתנו לבירוקרטיה לגמור אותנו ולשלוח הביתה אנשים שהחזרתי אחרי שמונה חודשים שהיו באבטלה.

משה גפני: אני מסכים לגמרי.

איתמר אופל: זה הזוי.

איתמר אופל: תודה.

משה גפני: אני פניתי לחברת החשמל בעקבות הדברים האלה.

משה גפני: הם עזרו מאוד בפעם הקודמת.

איתמר אופל: מסכים.

משה גפני: אני מבקש גם עכשיו להגביר את הרכישות מחברת סינרג'י.

משה גפני: אני מבקש מעידו סופר לקחת את הנושא הזה ברצינות ולא לבוא כשאני פונה אליך ולומר שאתה צריך ללמוד את זה.

משה גפני: תלמד עכשיו.

משה גפני: דבר עם משרד הכלכלה.

משה גפני: דני טל, אני מבקש, מדובר בנסיבות מיוחדות, אלה לא נסיבות רגילות שאתה לא יכול לחדש או להאריך ערובה זמנית.

משה גפני: זה מקרה חריג.

משה גפני: במקרה החריג אני מקווה שתוכל לפעול.

משה גפני: אם לא, אנחנו נצטרך לעשות חקיקה.

משה גפני: היועצת המשפטית תהיה אתך בקשר.

דני טל: אני רוצה להוסיף עדכון קצר.

דני טל: ה-דד ליין שלנו לקבל התייחסות מתורכיה הוא יום ראשון.

משה גפני: יום ראשון הקרוב.

דני טל: כן.

דני טל: יום ראשון.

מיקי לוי: ואם זה עובר, מה קורה?

דני טל: אם הם יסכימו, נוכל להאריך.

דני טל: אם לא, אנחנו נצטרך להחליט איך אנחנו מסיימים את החקירה, האם אנחנו מתבססים על נתוני המתלוננת או מקבלים חלקית נתונים שהמשיבה, היצרנית התורכית, העבירה, או ממתינים עוד מספר חודשים.

דני טל: בביקור שלי בסינרג'י לפני כמה ימים, התרשמתי, כמו שנאמר כאן, שהמצב השתפר דרמטית.

דני טל: ראיתי גם את הגידול בהכנסות ובשיעורי הרווחיות.

דני טל: צריך לשים דברים בפרופורציות.

דני טל: אם תהיה תקופה של חודש-חודשיים ללא ערובה זמנית ובסופו של דבר הממצאים הסופיים יהיו שכן יש מקום להטיל היטל היצף, במהלך החודשיים-שלושה האלה, המפעל לא יקרוס.

איתמר אופל: דני, זה לא נכון.

איתמר אופל: זה פשוט לא נכון.

איתמר אופל: אנחנו לא יכולים להיות במצב כזה.

משה גפני: מה עם היטל סובסידיה?

דני טל: היטל סובסידיה זה הליך ארוך שלוקח זמן.

דני טל: זה לא מה שנמצא על הפרק כרגע.

משה גפני: כמה זמן אתה צריך להיטל היצף?

דני טל: להיטל הזה, אני מעריך שאם ניתן יהיה להתקדם, זה עניין של חודשיים-שלושה לסיים את החקירה ואז יש את כל הסיפור של ועדה מייעצת, שרים, וועדת כספים.

קריאה: חצי שנה.

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים לא מתכוונים להרפות מהעניין הזה.

משה גפני: לא ניתן למפעל בשדרות ליפול, רק בגלל הבירוקרטיה.

משה גפני: תנסה לזרז את החקירה בעניין הזה של היטל ההיצף.

משה גפני: אני מבקש להאריך את הערובה.

משה גפני: שגית, כנראה לא תהיה ברירה ואנחנו נצטרך להיכנס לעניין עם הליך קשה וההליך הזה יהיה חקיקה.

משה גפני: אנחנו לא נעמוד מהצד וניתן למפעל ליפול.

משה גפני: לא יהיה דבר כזה.

משה גפני: תודה רבה.

איתמר אופל: תודה רבה אדוני.

משה גפני: הצפת שוק המלט הישראלי במלט תורכי.

משה גפני: עוד פעם התורכים.

משה גפני: מדינה של חלמאים.

מיקי לוי: חוץ מכם, בא מישהו ממפעל יהודה?

מיקי לוי: יש לי עוד צרות.

מיקי לוי: פלדות יהודה, המדינה מסיעה לשם את הפלדה וקונה את זה בחזרה לבניין.

מיקי לוי: חלמאים.

משה גפני: מי נמצא כאן מהר טוב?

רונן יונה: אני.

רונן יונה: סמנכ"ל הכספים.

משה גפני: המנכ"ל לא כאן?

רונן יונה: המנכ"ל, נבצר ממנו להגיע.

רונן יונה: אני ממלא את מקומו.

משה גפני: הוא מפחד ממישהו?

רונן יונה: לא.

משה גפני: אני רגיל שהרבה פעמים אנשים לא באים כי הם מפחדים.

רונן יונה: לא.

רונן יונה: אני אמלא את מקומו.

רונן יונה: אני אשתדל להיכנס לנעליים שלו.

משה גפני: מיקי לוי, אתה מציע הצעה בעניין הזה.

משה גפני: אני מבקש שאתה תתחיל.

מיקי לוי: אני נזעקתי לעניין היבוא המקביל מתורכיה בנושא המלט וחטפתי גם מהעיתונות – לא שזה מעניין אותי – כאילו אני דואג לנשר ולטייקונים, כתבה כזו גדולה.

מיקי לוי: אני לא פוחד.

משה גפני: לא הגעת לדרגה שלי.

מיקי לוי: זה נכון.

מיקי לוי: קטונתי.

מיקי לוי: אני נזעקתי לעניין הזה מתוך דאגה לעובדים עצמם ומתוך בדיקה, אני מאוד מקווה שהצלחתי להגיע לבדיקה מעמיקה, פעם נוספת של יבוא מלט מתורכיה במחירים שהם שונים מהמחירים הנהוגים בארץ.

מיקי לוי: אני אומר לך שהעניין הזה צריך בדיקה מאוד מאוד משמעותית.

מיקי לוי: אנחנו מוצאים את עצמנו עוד פעם מדברים על היצף תורכי שמאיים על ענפים חיוניים במשק והדאגה, אם מחר בבוקר זה ייעצר פוליטית, הוא יחליט שהוא עוצר את המלט למדינת ישראל, מה נעשה?

מיקי לוי: מי ייתן מלט?

קריאה: לא יהיה מלט.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לחפירות בעזה.

מיקי לוי: ייתן?

קריאה: לא יהיה מלט גם להם וגם לנו.

מיקי לוי: היה לא מוצלח מה שאמרתי.

מיקי לוי: ב-2016 הייצור המקומי עמד על כ-80 אחוזים וההיצף התורכי פנה ללקוחות גם של מלט הר טוב וגם של נשר, שאני כרגע לא עוסק בהם כי באמת הם חזקים וגדולים למרות שהייצור שלהם ירד מ-83 אחוזים ל-57 אחוזים, שזה מראה על המצב הכללי בסך הכול.

מיקי לוי: מחיר המלט לטון בתורכיה, אדוני היושב ראש, הוא 44 דולר לטון.

מיקי לוי: מחיר טון מלט שהם מוכרים בארץ, 38 דולר לטון.

מיקי לוי: מסבסדים את הטונות ששולחים לארץ.

מיקי לוי: אם המחיר בתורכיה יותר גבוה ממה שהם מוכרים בארץ, זה כדי לדחוק את התעשייה המקומית שיהיה קשה לה להתחרות.

מיקי לוי: לא צריך להיות כלכלן מזהיר כדי להבין את זה.

מיקי לוי: מלט הר טוב הוא המפעל היותר קטן.

מיקי לוי: הוא מספק בסך הכול, אם אני לא טועה, בין 7 ל-8 אחוזים מהתוצרת המקומית.

מיקי לוי: עובדים שם כ-80 עובדים עבודה קשה, אנשים קשי יום.

קריאה: 120 עובדים.

מיקי לוי: סליחה, 120 עובדים.

מיקי לוי: ועוד הפעם אותו סיפור.

מיקי לוי: אני אתמול בדקתי דוחות כספיים של הרבעון הראשון – הם הפסידו.

מיקי לוי: אם אני לא טועה, הם הפסידו כ-9 מיליון.

מיקי לוי: אין לי את דוחות, הם במשרד.

מיקי לוי: שוב, יש להם קשיים היכן לכרות את המלט שמייצרים כאן בארץ.

מיקי לוי: אני מחזיר אותך לתחילת הגלגל, 120 עובדים, דמי אבטלה, מתחיל הסיפור מחדש.

מיקי לוי: היותר חמור הוא הנושא של הסבסוד.

שרגא ברוש: אני רוצה להוסיף דבר אחד.

משה גפני: דוד, אתה נמצא במפלגת השלטון.

משה גפני: אני נספח.

משה גפני: זה פשוט לא להאמין שמדינה מתורבת כמו שלנו, מדינה חכמה, מדינה גם לא ענייה, היא מאפשרת את הדבר הזה.

משה גפני: זה דבר נורא ואיום.

משה גפני: סתם, על מה?

משה גפני: אתה לא צריך להשקיע כסף.

מיקי לוי: עכשיו זו המלחמה הבאה.

מיקי לוי: פלדות יהודה, 800 אלף טון אוספים גרוטאות בארץ כי אין לנו ברזל.

מיקי לוי: מזמין אותי יהודה ואומר לי שיש לו תנור שהוא יכול להחליף אותו עכשיו בהשקעה של 40 מיליון שקלים.

מיקי לוי: תנור חדש.

מיקי לוי: תגידו לו, אבל מביאים לו רק 300 אלף טון והשאר שמגיעים אליו, הוא לא יכול לקבל, ולמה?

מיקי לוי: גונבים הבדואים את כל מעקות הביטחון בדרכים.

מיקי לוי: הוא אומר, בוא תראה, חצי חופה של טנק, ניצרו את החופה של הטנק ממטרות לחיל האוויר בנגב והוא אומר שהוא לא יכול לקבל כי זה גנוב.

מיקי לוי: נוסע לנמל אשדוד, מועמס על אנייה, נוסע לתורכיה ואתה אחרי שבוע קונה מתורכיה את הברזל לבניין, את הברזל שאתה שלחת.

מיקי לוי: זה חלם.

מיקי לוי: זה אותו סיפור כאן.

שרגא ברוש: רבותיי, בנושא המלט.

שרגא ברוש: אני פגשתי את הממונה לפני מספר חודשים.

שרגא ברוש: בעבודה שלו כתוב שיש היצף.

שרגא ברוש: בעבודה שלו כתוב שהוא יודע שמלט הר טוב לא יכול להתקיים במספרים האלה.

שרגא ברוש: את כל זה הוא יודע.

שרגא ברוש: הבעיה האחרונה זה להטיל.

שרגא ברוש: כאן הוא לא צריך בכלל אישור, לא צריך להאריך לו, כאן צריך להחליט שהיות ואתה יודע – תטיל.

דוד ביטן: חקירה פשוטה.

שרגא ברוש: הוא סיים אותה.

מיקי לוי: כאן יש בעיה.

מיקי לוי: דני טוען שנשר לא שיתפו אתו פעולה.

משה גפני: תכף נשמע.

מיקי לוי: לכן הוא לא יכול להטיל היטל היצף.

משה גפני: תכף נשמע אותו.

שרגא ברוש: לכן, דני צריך לקחת את מה שהוא כבר יודע ולממש את זה בתור צו.

שרגא ברוש: מה שהוא אומר כאן על הברזל, ברור לגמרי שאנחנו נאסור על מפעל ישראלי לקנות מתכת גנובה.

שרגא ברוש: זה ברור.

שרגא ברוש: אבל לייצא אותה מותר?

קריאה: ואז ממשיכים לגנוב.

שרגא ברוש: אסור גם לייצא אותה.

שרגא ברוש: אסור לייצא, אסור לקנות ואסור לגנוב.

משה גפני: אותו דבר עם המחזור.

מיקי לוי: אותו סיפור עם הפלסטיק.

דני טל: הנושא של המלט נמצא במגמה של בדיקה מחודשת ואני אסביר.

דני טל: החוק קובע שנזק צריך להיגרם לתעשייה המקומית, לא לחברה שמייצרת בשיעור של 10 אחוזים מהשוק המקומי אלא לתעשייה לשוק המקומי.

דני טל: בסיטואציה שבה נשר לא שיתפה פעולה, לא ניתן היה להוכיח נזק לתעשייה המקומית.

דני טל: נשים את זה בצד.

דני טל: הנושא גם נדון בבית המשפט.

דוד ביטן: מה זה לא שיתפה פעולה?

דוד ביטן: פניתם והיא לא ענתה?

דני טל: הם לא רצו לשתף פעולה.

דני טל: לנשר יש את הסיבות שלה ואני לא נכנס לזה.

דני טל: אחרי העתירה בבית המשפט בה השופט באופן עקרוני קיבל את עמדתנו, חל שינוי.

דני טל: נשר הבינו שאם הם רוצים לקבל סעד בתחום ההיצף, הם צריכים לשתף פעולה וזאת אחת הסיבות לכך שהחקירה עוד לא הסתיימה.

דני טל: בסיטואציה נורמלית החקירה הייתה מסתיימת לפני חודשיים.

דני טל: העניין הוא שבחודשים האחרונים נשר מעבירה לנו כל נתון שאנחנו מבקשים.

דני טל: אנחנו נמצאים עכשיו בסבב אחרון ולמעשה אתמול סיימנו סבב אחרון של ביקורי אימות של הנתונים גם אצל היבואנים וגם אצל נשר ואנחנו בשלב כתיבת ההמלצות.

דני טל: אני עדיין לא יודע להגיד אם הממצאים באמת תומכים בנושא של נזק.

דני טל: בין זה שהם משתפים פעולה לבין זה שההמלצה תהיה חיובית, יש עדיין פער.

דני טל: אבל הנתונים עומדים לרשותנו נכון להיום וזה משהו שלא היה לפני חודש ולא היה לפני חודשיים.

משה גפני: כמה זמן?

דני טל: אני מעריך שסוף יולי, תחילת אוגוסט, יהיו לנו ההמלצות.

דוד ביטן: תסתיים החקירה.

דני טל: כן.

דני טל: אנחנו הספקנו לעשות את הבדיקות במפעלים בתורכיה לפני שהתחיל כל הבלגן.

דני טל: הצלחנו לשלוח צוותים כולל עד גבול סוריה.

משה גפני: מה זה צוותים?

משה גפני: כמה אנשים יש לך?

דני טל: יש לי עובד אחד אבל כל פעם הצמדנו לו פעם יועץ משפטי, שלא ייסע לבד.

משה גפני: אתה אומר ששלחתם צוותים, אפשר לחשוב שאתה עומד עם 25 אנשים.

משה גפני: יש לך כלכלן וזהו.

משה גפני: כך המדינה מתייחסת לעניין.

דני טל: אליו מצוותים כל פעם מישהו אחר.

דני טל: זאת הסיטואציה.

דוד ביטן: אתה אומר שבתחילת אוגוסט אתה מוציא אתה דוח.

משה גפני: סוף יולי.

דני טל: סוף יולי, תחילת אוגוסט.

דוד ביטן: זה פותר לך את הבעיה אם הוא מוציא את הדוח בתחילת אוגוסט?

קריאה: אני אסביר.

קריאה: זה פותר חלקית.

משה גפני: עידו, אתה רוצה לומר משהו?

עידו סופר: כן.

עידו סופר: צריך להבחין בין שני השווקים שדיברנו עליהם כעת.

עידו סופר: סינרג'י הוא יצרן קטן מקומי בשוק שהוא פתוח ליבוא ומנסה לשרוד בו.

עידו סופר: המלט, בשוק המלט, היבוא באופן כללי, מדובר כאן בשוק מונופוליסטי ששנים נשלט על ידי שחקן מאוד משמעותי וכאן אנחנו מדברים על הגורם מחולל התחרות היחידי שמצליח במידה מסוימת להוריד את המחירים והדבר הזה גם משתרשר למחירי הדיור.

קריאה: זה לא.

עידו סופר: בסוף יש כאן הבחנה בין שני דברים.

עידו סופר: שמים כאן איזושהי סקאלה מסוימת שאני חושב שהיא צריכה לעמוד לנגד חברי הכנסת.

עידו סופר: מצד אחד יש את הצרכן ואת יוקר המחייה, מצד שני יש גם את התעשייה המקומית וצריך למצוא איזשהו איזון.

עידו סופר: במקרה הזה, כדי לסייע, אולי כן ואולי לא, ליצרן מאוד קטן בשוק, אנחנו הולכים לחסום כאן ולהפוך את השוק לשוק מונופוליסטי.

רפי אוליאל: מה זה יצרן קטן?

רפי אוליאל: 120 משפחות.

רפי אוליאל: אתה רוצה לזרוק אותי הביתה?

רפי אוליאל: על מה אתה מדבר?

משה גפני: אדוני, זאת לא הפגנה.

משה גפני: זה דיון.

רפי אוליאל: זה הזוי.

רפי אוליאל: הוא אמור לייצר אותי.

משה גפני: הוא לא אמור לייצג כלום.

משה גפני: הוא פקיד במשרד האוצר.

עידו סופר: אני רק אומר, לאור ההתפרצות הקודמת, שגם אתה צריך להבין שבסוף ההסתכלות שלנו היא הסתכלות על שוק מסוים.

עידו סופר: כל אדם, כל משרד וכל משפחה היא חשובה מפז, ואת זה אני אומר לך, אבל אין קשר בין הבדיקה המקצועית ומה שאנחנו צריכים לומר כגורמי מקצוע לחברי הכנסת לבין הסוגיה הזאת, כמה שהיא קשה וכואבת, ואני מבין ללבך ואני לא אומר את זה כי אני צריך לומר את זה כאן אלא אני אומר את זה באמת ובתמים.

משה גפני: מה המסקנה של הדברים שלך?

עידו סופר: אני סבור שלגבי היטל היצף, דני יסיים את החקירה שלו ויביא את הממצאים.

עידו סופר: בהיטל היצף צריך לבדוק שיש היצף, שיש נזק לתעשייה המקומית ושיש קשר סיבתי ביניהם.

עידו סופר: במקרה הזה, היות ומדובר על שוק מונפוליסטי, אני חושב, ראשית, שאין כאן מה שמוגדר נזק משמעותי לתעשייה המקומית, ושנית, שיקולי יוקר מחייה והצרכן צריכים לעמוד גם לנגד עיני המחוקק ומקבל ההחלטות.

קריאה: זה פופוליזם לשמו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: סמנכ"ל המפעל.

דוד ביטן: מעניין מה הפתרון למפעל – לא מלט – לפי הגישה שלו.

עידו סופר: אני לא יודע מה הפתרון ליצרן הקטן.

עידו סופר: אפשר לבחון את זה ולראות מה הדרכים השונות.

עידו סופר: ישבתי עם רונן וישבתי גם עם המנכ"ל.

עידו סופר: אני לא מכיר כרגע פתרון.

עידו סופר: ניתן לבחון את זה.

רונן יונה: אולי נבין קודם את התמונה האמיתית.

משה גפני: אתה הסמנכ"ל.

משה גפני: תציג את עצמך ותגיד את הדברים.

רונן יונה: אני סמנכ"ל הכספים.

רונן יונה: אני מטפל בכל נושא ההיצף בחברה בשנתיים האחרונות.

רונן יונה: אולי נבין קצת את התמונה הכוללת לפני שאנחנו מדברים על פתרונות ועל קשיים טכניים.

רונן יונה: מלבד ההיצף תורכיה, יש גם היצף חמור מאוד מיוון.

רונן יונה: ההיצף מיוון עומד, להבדיל מ-40 אחוזים מתורכיה, על 100 אד 106 אחוזים.

רונן יונה: רק כדי להבין את משמעות ההיצף, התאגיד שמציף את מיוון הוא תאגיד צרפתי.

רונן יונה: אנחנו חילקנו לכם חוברת, אם תוכלו לפתוח את העמוד לפני האחרון, ונבין מה מחירי הייצוא מיוון לשאר מדינות העולם לפני שנגיע למצב השוק.

רונן יונה: אנחנו רואים שאותו תאגיד צרפתי שמייצא מיוון לצרפת, למדינה בה הוא נמצא, מחיר הייצוא עומד על 81 דולר.

רונן יונה: למדינת ישראל הוא מייצא את המלט ב-34 דולר וזה במטרה אחת, כדי להוציא את מלט הר טוב מהשוק.

רונן יונה: בואו נגיע לרגע איך הגענו עד הלום.

רונן יונה: ועדת הרשקוביץ שאומצה בשתי החלטות ממשלה מלאות קבעה למעשה שעל מנת לקיים תחרות ארוכת טווח בת קיימא בשוק המלט, התחרות צריכה להתבסס על שני יצרנים מקומיים כאשר היא גם התייחסה ליבוא וקבעה שבתחרות תקינה, היבוא אמור להחזיק עד 20 אחוזי נתח השוק.

רונן יונה: זה מה שבאמת קרה ב-2016.

רונן יונה: כתוצאה מהמכירות בהיצף נתח השוק של היבוא גדל ל-40 אחוזים וזה לא כתוצאה מתחרות הוגנת אלא זה אך ורק כתוצאה ממכירות בהיצף כמו שאנחנו רואים כאן, כמו שקבע הממונה, ואני מצטט מדוח הביניים שלו את דבריו של דני טל: "מדובר בשיעור היצף משמעותי אשר עלול אם יתמשך להביא לפגיעה אנושה בייצור המקומי".

רונן יונה: מדובר בדבריו של דני טל ולא אני זה שאומר את הדברים האלה.

רונן יונה: אם אנחנו רוצים לקיים כאן תחרות ארוכת טווח, אנחנו צריכים את מלט הר-טוב בתמונה.

רונן יונה: מלט הר טוב הוא המקום היחיד שיכול לקיים מפעל מלט ויש לו פוטנציאל לגדול בצורה משמעותית, אלא שלגדול בצורה משמעותית בתעשייה, עם כל המעמסות הבירוקרטיות שיש, זה אורך שנים.

רונן יונה: אם מדינת ישראל לא תעשה את המוטל עליה ותגן על התעשייה המקומית, לאורך זמן לא תהיה כאן תחרות מקומית.

רונן יונה: מלט הר טוב היא בעד התחרות, אנחנו לא רוצים למנוע את התחרות, אנחנו דורשים שהתחרות תהיה תחרות הוגנת.

רונן יונה: אם מלט הר טוב לא תהיה, בטווח בינוני מחירי המלט יעלו וזה ישפיע על יוקר המחייה.

רונן יונה: עוד נקודה אחת להתייחסות כי זה נורא פופוליסטי לבוא ולומר שמחירי המלט משפיעים על מחירי הדיור שבהחלטה של דני טל, כשהוא בדק את הנושא הזה, מצאו שמרכיב המלט בדיריה בת 4 חדרים של 100 מטרים הוא 7.700 שקלים.

רונן יונה: אז גם אם מחיר המלט ירד ב-40 אחוזים, הורדנו את עלות הבנייה ב-3,000 שקלים.

רונן יונה: זה ודאי שיתגלגל לצרכן ונוכל לצעוק שהורדנו את מחירי הדיור?

דוד ביטן: מה התוצאות כלפי המפעל שלך?

רונן יונה: ההשלכות.

רונן יונה: אם נושא ההיצף לא יטופל, מלט הר טוב לא תמשיך לתפקד כמפעל מלט על כל הנגזרות שנובעות מכך.

משה גפני: עידו, אני רוצה לדבר אתך רגע בארבע עיניים ולא חשוב שהם ישמעו.

משה גפני: יש מחלוקת תהומית, לא סתם, בין הוועדה כאן לביניכם.

משה גפני: באמת.

משה גפני: זה בא היום לידי ביטוי באופן הנורא ביותר.

משה גפני: למה החוק קבע שיש היטל היצף?

משה גפני: לפי מה שאתה אומר, אם אנחנו מדברים על מלט הר טוב, אבל אנחנו יכולים לעשות קשר למפעלים נוספים, היטל ההיצף מיותר.

משה גפני: אתה תתנגד לו.

משה גפני: למה?

משה גפני: כי אמרת שאתה בעד תחרות, צריך לבחון ויש להם מונופול וכל מה שנלווה לעניין ושהעובדים ילכו הביתה.

עידו סופר: אני לא אמרתי העובדים ילכו הביתה.

משה גפני: אני מפרש את דבריך.

עידו סופר: אני לא אמרתי שהעובדים ילכו הביתה.

משה גפני: אני יכול להמשיך עוד משפט אחד שאני הולך לומר מה אמרת?

משה גפני: אתה אומר כל הזמן, ואמרת את זה גם היום, שאתה דואג לעובדים ואתה רוצה שהעובדים ימשיכו לעבוד.

עידו סופר: נכון.

משה גפני: אני אומר.

משה גפני: שמע, אנחנו חברים, אני לא רוצה לומר דברים שיעשו לך נזק.

משה גפני: אני רק רוצה לומר מה המחלוקת בינינו.

משה גפני: העובדים לא ימשיכו.

משה גפני: אם לא יהיה היטל היצף, העובדים לא ימשיכו.

משה גפני: אתה תדאג להם, אפילו תתפלל בבית הכנסת בשבת שהם ימשיכו, יחפשו עבודה אחרת.

משה גפני: אבל מבחינתך מפעל המלט בהר טוב ייסגר.

משה גפני: הוא ייסגר כי אם דני טל לא יעשה היטל היצף, התורכים גומרים אותו.

משה גפני: זה ברור לגמרי.

משה גפני: זה אפילו לא עומד לדיון.

משה גפני: לכם יש גישה והגישה הזאת לפי דעתי היא שלילית.

משה גפני: מה יקרה כאשר מפעל הר טוב ייסגר?

משה גפני: אני לא יודע מה יהיה בהמשך עם נשר.

משה גפני: מחירי הדירות יעלו כי כאן לא יהיה מלט והתורכים ישתלטו והיוונים ישתלטו על השוק?

משה גפני: אני מתחייב לך שכאשר הקדוש ברוך הוא חילק את השכל, לא הייתם שם לבד.

משה גפני: אני עמדתי שם אתכם.

משה גפני: פשוט לחלוטין.

משה גפני: אני אתן לך דוגמאות שאתם עמדתם מהצד בטענות כלכליות נכונות שמפעל עמד להיסגר.

משה גפני: כמה הייתי צריך לריב אתכם על 30 מיליון שקלים בשביל פרי גליל?

משה גפני: כמה?

משה גפני: כמה תירוצים הבאתם?

משה גפני: ופרי גליל לא נסגר.

משה גפני: אני הבאתי את הכסף ואם פרי גליל היה נסגר, הייתם צריכים לשלם אבטלה וכל מה שנלווה לעניין והעיר הייתה נסגרת.

משה גפני: זה מפעל עוגן של חצור הגלילית.

משה גפני: יש טעויות שלכם.

משה גפני: אם אתם אומרים שהיטל היצף, צריך לבחון, המילים הן מילים באמת יפות וזה בסדר גמור, אבל הר טוב ייסגר והעובדים יהיו בבית והמחירים יעלו כי נשר יעשו מה שהם רוצים.

משה גפני: היוונים, הכול בסדר, מביאים ואין היטל היצף.

משה גפני: תשמע, יש חוק של היטל היצף, למה אתם שמים לו רגליים?

משה גפני: אני מבקש לגבי הר טוב לבחון את הדברים מחדש.

משה גפני: אני מדבר אתך בשבועיים הקרובים.

עידו סופר: אני מבטיח להמתין עד לסיום החקירה.

עידו סופר: אני צריך לראות את הנתונים.

משה גפני: בסדר, תראה אותם אבל אני חולק על הגישה הזאת.

משה גפני: אני גם מתכוון לדבר עם השר.

משה גפני: אני חבר שלכם וכל הזמן אני עושה מה שאתם רוצים.

דוד ביטן: אתה אומר שאם תהיה חקירה ובאמת יש בעיה, אתה לא תסכים בגלל שיקולים אחרים.

משה גפני: בדיוק.

דוד ביטן: הכי ט וב, סע לתורכיה ותישאר שם חודש.

משה גפני: לא, אל תיסע לשום מקום כי יש בעיה ביטחונית.

משה גפני: דני טל היה בתורכיה.

משה גפני: אין ספק שמבחינה מקצועית ככל הנראה – כך אני מעריך, לא שאני יודע – הוא יגיד שצריך לעשות היטל היצף.

משה גפני: אני מבקש מעידו סופר שלא יפריע לו כי המדינה עשתה את הנושא של היטל היצף, שכאשר יש מציאות כזאת, המפעל לא ייפול.

משה גפני: אני גם מתכוון לדבר עם השר.

משה גפני: אני לא מלשין עליכם, לא, אני רק הולך להגיד לו שידע שהמציאות תגרום לכך שמחירי המלט יעלו וממילא מחירי הדירות יעלו.

משה גפני: אם המצב יהיה שכך זה יהיה שאנחנו נהיה תלויים וסמוכים על שולחנם של היבואנים התורכים, זאת גישה כלכלית לא נכונה אבל בעיקר גישה חברתית לא נכונה.

דני טל: רק משפט אחד.

דני טל: בכל זאת עידו הוא קולגה וחשוב לי לומר שבדיונים המקצועיים בינינו, יש לי המון הערכה לעמדה שלו, יש דיונים ענייניים.

דני טל: זה לא חד חד-ערכי כמו שמשתקף כרגע שהוא אנטי.

דני טל: זה לא המצב.

דני טל: יש שיקול דעת ורואים את התמונה המלאה.

דני טל: יש תחלופה טובה של עמדות ברמה המקצועית והעניינית.

משה גפני: אני אמרתי היום ולא פעם אחת שהמגמה של אנשי האוצר היא טובת המדינה.

משה גפני: הם מתכוונים לטובה.

משה גפני: אני חולק על הגישה הזאת.

משה גפני: יש לי הוכחות.

משה גפני: אני פשוט יותר שנים כאן מאשר עידו.

משה גפני: אני נמצא כאן 30 שנים.

משה גפני: עברתי את כל האפשרויות הקיימות.

משה גפני: מבחינה כלכלית ראיתי מי נפל ומי לא.

משה גפני: לא תמיד נפלו אלה שאתה דרשת, אתה או קודמך, לעשות היטל היצף והם הפריעו.

משה גפני: מותר לי לחלוק עליהם.

משה גפני: אני חושב שהם מתכוונים לשם שמיים אבל אני לא בשמיים האלה.

משה גפני: המקרה הנוכחי הוא המקרה שבו אם אכן יש היטל היצף, יכול להיגרם נזק עצום אם לא יהיה כאן את ההיטל הזה.

משה גפני: זו דעתי.

משה גפני: אומר עידו, והוא אומר באופן עקרוני, שיש את הנושא הזה של תחרות וכל מה שנלווה, אבל הוא אומר שהוא מחכה לגישה שלך, למה שאתה תעשה עם היטל ההיצף.

משה גפני: אני מבקש שאם אתה יכול לזרז את זה כמה שיותר ואני עם עידו אמור לדבר.

משה גפני: יש לנו כמה דברים לדבר עליהם בשבועות הקרובים.

משה גפני: רבותי, עוד משהו?

רפי אוליאל: אני חבר ועד עובדים במפעל הר טוב.

רפי אוליאל: הייתי גם חבר ועד עובדים בזמן נשר.

רפי אוליאל: אני אזכיר לכם שב-2015 אנחנו כוועד עובדים היינו שותפים למהלך של האוצר, ועדת הרשקוביץ, לתחרות.

רפי אוליאל: היינו שותפים בזה שהסכמנו למכירה הזאת ולעבור כי אנחנו בעד.

רפי אוליאל: מה גרם לנו להסכים?

רפי אוליאל: ה-80 אחוזים שוועדת הרשקוביץ ביקשה.

רפי אוליאל: ייצור.

רפי אוליאל: אמרו 80 אחוזים ייצור במדינה.

רפי אוליאל: אני יודע ש-80 אחוזים, אני יכול לחיות, אני יכול להתקיים כמפעל מלט הר טוב.

רפי אוליאל: מה אתה עכשיו אומר לי?

רפי אוליאל: זה כבר לא מעניין אותך.

מיקי לוי: זה ירד ל-60 אחוזים.

רפי אוליאל: ואנחנו ל-6 אחוזים.

רפי אוליאל: אז אין לי סיכוי להגיע ל-10 אחוזים.

רפי אוליאל: את זה אני רוצה שאתה תראה.

רפי אוליאל: אנחנו היינו שותפים לתהליך הזה.

רפי אוליאל: יש לי ילדים שרוצים לקנות בית והמחיר הוא בשמיים, מחיר המלט הוא לא כזה בשמיים, תוריד את מחירי הקרקע ונדבר אחרת.

רפי אוליאל: תוריד את המסים ונדבר אחרת.

רפי אוליאל: אני הייתי שותף לדבר הזה, לתחרות ועכשיו תבוא ותעזור לי.

רפי אוליאל: אל תזרוק אותי.

רפי אוליאל: אל תגיד לי שאני לא קיים, שאתה לא יכול לראות אותי.

רפי אוליאל: אני מבקש, תראה אותי.

רפי אוליאל: אני רוצה להודות לדני טל שדיבר אתנו ונפגש אתנו והסביר לנו.

רפי אוליאל: אני מבקש שתסתכל עלינו, על העובדים.

רפי אוליאל: כמו שהזכרת את אביך שהוא מסגר, גם אנחנו כולנו מסגרים, פועלים פשוטים.

רפי אוליאל: לא יהיה לנו לאן ללכת.

רפי אוליאל: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותיי, אנחנו ממתינים עכשיו בשני הנושאים שהעלינו.

משה גפני: אנחנו ממתינים לגבי התשובות על הדברים האלה.

משה גפני: מיד אחרי שנקבל את התשובות, נקיים ישיבה.

משה גפני: נזמין שוב את משרד האוצר ואת המפעלים וכמובן את משרד הכלכלה, ואתה תצטרך לומר מה עושים עם זה.

משה גפני: אם אכן יתברר שאין פתרון, אנחנו עוברים לשעת חירום.

משה גפני: הנושא של עובדים הולכים הביתה ושמפעלים נסגרים בגלל בירוקרטיה, ועדת הכספים הופכת לנוהל חירום.

משה גפני: נוהל חירום, המשמעות שלו הוא – לא, לא חשוב, יש נוהל חירום.

משה גפני: היה בעבר ויהיה גם עכשיו.

משה גפני: אנחנו לא נאפשר שעובדים ילכו הביתה.

משה גפני: ילכו הביתה בגלל שיש פשיטת רגל, ילכו הביתה בגלל שהמנהל לא יודע לנהל את המפעל אבל שילכו הביתה בגלל שהתורכים ניצחו אותנו בשדרות, הם ניצחו אותנו בהר טוב – אנחנו לא נאפשר את זה.

משה גפני: אני הייתי במפעל שם.

משה גפני: נוהל חירום יכול להיות הרבה דברים.

משה גפני: לפעמים יכול להיות שבעל הבית השתגע, נכון?

משה גפני: היו דברים כאלה.

משה גפני: כמעט עשינו את זה בשתולה ובסוף שתולה ניצלה.

משה גפני: אנחנו יכולים להגיד כאן בוועדה שמפעלים רבים שאילו היינו הולכים על פי הבירוקרטיה הקיימת, היו נופלים והם לא נפלו.

משה גפני: זאת עובדה.

משה גפני: תע"ש הייתה נופלת והיא לא נפלה.

משה גפני: לכן אני מברך את הממשלה, את דני טל, את עידו סופר ואת כל האנשים על כך שהם נותנים לך גיבוי להעביר את החקירה בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו נקיים ישיבה מיד לאחר מכן גם לגבי הנושא של סינרג'י וגם לגבי הנושא של הר טוב.

משה גפני: אנחנו נצטרך עוד לקיים דיון אבל זה לא נוגע להיום, על נושא רשות מקרקעי ישראל.

משה גפני: יכול להיות שנקיים דיון בכלל על המחצבות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.