הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 143, 2018-06-19 12:00

ישראל אייכלר: צהריים טובים.

ישראל אייכלר: אנחנו מקיימים דיון המשך על עניין של שריפות הענק וזיהום האוויר באתרי הפסולת סביב העיר אשדוד.

ישראל אייכלר: אנחנו כבר קיימנו שלוש ישיבות, ובכל הישיבות עלה הרושם שאין גורם אחד שמרכז את כל הטיפול ופתרון הבעיה באזור.

ישראל אייכלר: בדיון הזה לא משתתפים תושבים מודאגים שהשתתפו כאן בשלושת הדיונים הקודמים, כי החלטנו למקד את הדיון בפתרון הבעיה.

ישראל אייכלר: כי את הבעיות אנחנו כבר מכירים, כל משתתפי הישיבה יודעים את זה.

ישראל אייכלר: בדיון הנוכחי משתתף מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, מר ישראל דנציגר.

ישראל אייכלר: על פי הבטחתו של השר להגנת הסביבה זאב אלקין, לטפל בנושא, השר ציין כבר במרץ 2018, שהטיפול בשריפות הוא רק פתרון חלקי וצריך פתרון מקיף של שיקום הקרקעות המזוהמות, וזה מצריך תקציבים נכבדים.

ישראל אייכלר: המשרד להגנת הסביבה לא יכול מתקציבו לממן את הפרויקט של שיקום אתרי הפסולת סביב העיר אשדוד, ללא תוספת תקציב שתוקצה על ידי משרד האוצר, באמצעות החלטה ממשלתית ייעודית לנושא.

ישראל אייכלר: בדיון הזה נוכח גם רפרנט רשות מקרקעי ישראל והגנת הסביבה באגף התקציבים, מר אורי דביר.

ישראל אייכלר: ברוכים הבאים.

ישראל אייכלר: פה יש את ההיסטוריה של הדיונים שלנו, כשכבר ב-15 במאי 2017 עשינו דיון, כאשר בעקבות שריפות שהתרחשו באשדוד, תושבי יבנה, יישובי גדרות, והמועצה האזורית נחל שורק הרגישו מחנק.

ישראל אייכלר: כל התושבים הביעו חשש מפני השלכות בריאותית מזיהום האוויר והריחות.

ישראל אייכלר: ובדיון ב-23 במאי התברר כי קיימים שלושה אתרים – בריכות חמצון, רתמים ו-א.א.

ישראל אייכלר: אשדוד, ושני מחוזות בתוך המשרד אחראים על כל אחד משלושת האתרים, אני לא אפרט פה את כולם.

ישראל אייכלר: קיימת החלטת ממשלה מה-4 במאי 2014, כבר ממש ארבע שנים בדיוק, שמספרה 1583, ועד כה לא נעשה הרבה לטיפול במניעת המפגעים באתרים.

ישראל אייכלר: ההחלטה אבל מתייחסת רק לכיבוי שריפות ולא לשיקום שלושת האתרים.

ישראל אייכלר: התברר כי עד כה לא התקבלו הערכות תקציביות של עלויות לפינוי רתמים ו-א.א.

ישראל אייכלר: אשדוד ובריכות החמצון.

ישראל אייכלר: זאת אמרת, זה יכול לעלות לירה, זה יכול להיות שקל, זה יכול לעלות מיליוני דולרים – אני לא יודע.

ישראל אייכלר: לא קיבלנו.

ישראל אייכלר: ביקשנו מנציגי המשרד להגנת הסביבה לבדוק אלו חומרים נפלטים.

ישראל אייכלר: בדיון הנוסף ב-21 במאי הוצגו נתוני מדידה מדאיגים לגבי חומרים שנמדדו במקום שריפה.

ישראל אייכלר: בדיון ביולי 2017 עלתה סוגיית החוזים הנצורים של כבאות והצלה, שלא מאפשרים להביא כלים הנדסיים כבדים מצה"ל לכיבוי מהיר ויעיל של שריפות.

ישראל אייכלר: נעשתה פנייה בנושא לשר אלקין.

ישראל אייכלר: מדיווח שהתקבל ב-5.6.2018 בדיון שלנו, אמרו לנו שהסוגיה הזאת סדורה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, הם כבר יכולים להזמין והם מתוקצבים בעניין הזה במקרה שתהיה שריפה.

ישראל אייכלר: לגבי אתר רתמים נמסר כי העלויות לשיקום זה 43 מיליוני שקלים.

ישראל אייכלר: איגוד ערים דרום יהודה הגיש את התוכנית, וכך סוכם כי רשות מקרקעי ישראל ימשיכו ויקדמו את התוכנית, כי צריך לזה גורם חדש.

ישראל אייכלר: ל-א.א.

ישראל אייכלר: אשדוד ובריכות החמצון אין בכלל הערכות כספיות לשיקום, בגלל סכסוכים משפטיים.

ישראל אייכלר: בדיון ב-10 ביולי 2017 נטען, של-א.א.

ישראל אייכלר: אשדוד הייתה תוכנית, שלא תוקצבה ולא הופעלה ופג תוקפה.

ישראל אייכלר: בדיון ב-2017 דובר גם על הוצאות מכרז לשמירה על האתרים של רמ"י – רשות מקרקעי ישראל.

ישראל אייכלר: בסיכום הדיון ביולי 2017 הוצע כי סמכויות הממשלה תורחבנה, שיכללו גם את נושא השיקום ולא רק טיפול בשריפות, עם מימון בהתאם.

ישראל אייכלר: הבעיה שעד כה אף גורם לא נקב בעלויות מדויקות.

ישראל אייכלר: מדובר בדיון רביעי, אך לא האחרון.

ישראל אייכלר: כל הגורמים צריכים להתכנס ולמצוא פתרון לבעיה החמורה.

ישראל אייכלר: עד כאן דבריי.

ישראל אייכלר: עכשיו רשות הדיבור למנכ"ל, ישראל דנציגר, בבקשה.

ישראל דנציגר: תודה רבה, צהריים טובים לכולם.

ישראל דנציגר: קודם כל, אני רוצה להביע התנצלות על "יום הסביבה", שלא הייתי פה.

ישראל דנציגר: אני לוקח אחריות על חוסר תיאום אצלי בלשכה.

ישראל דנציגר: אני מצטער.

ישראל דנציגר: אם נאמרו דברים אחרת, בהחלט אנחנו הפלנו את הכדור, והייתה פה התנגשות עם ועדה אחרת שבה הייתי.

ישראל דנציגר: אז אחריותי והתנצלות על הנושא הזה.

ישראל דנציגר: קודם כל, אני מאוד-מאוד מעריך את זה שאתם מקיימים את דיוני המעקב האלה.

ישראל דנציגר: כמו שאתם יודעים, המשרד בשנים האחרונות מתמקד במה שמציל חיים ומשפר בריאות.

ישראל דנציגר: כי יש זיהומים וסיכונים סביבתיים, שמביאים לתמותה מוקדמת של הרבה מאוד אנשים ותחלואה רבה.

ישראל דנציגר: ולכן סדרי העדיפויות שלנו זה קודם כל מה שפוגע בבריאות, וזיהום אוויר הוא בראש הדברים.

ישראל דנציגר: זיהום אוויר בא מארבעה מקומות עיקריים: 1.

ישראל דנציגר: זיהום אוויר מתחבורה.

ישראל דנציגר: 2.

ישראל דנציגר: ייצור אנרגיה.

ישראל דנציגר: 3.

ישראל דנציגר: תעשייה.

ישראל דנציגר: ו-4.

ישראל דנציגר: שריפות בשטחים פתוחים של פסולות למיניהם.

ישראל דנציגר: אנחנו, בעצם, במה שנדבר היום, נדבר על השתיים האחרונות, זאת אומרת, דברים שבאים מתעשייה ודברים שבאים משריפות.

ישראל דנציגר: לפני שאכנס לפרטים, אני רוצה לפתוח ולומר, שאנחנו מדברים על אתגר לאומי, שאנחנו מדברים פה על מקרה אחד שלו, אבל יש עוד אתגרים כאלה ברחבי מדינת ישראל לצערי, וזה אחד הדברים שבהם המשרד עושה ככל יכולתו לטפל בהם, אבל ידו אינו משגת בשלושה דברים עיקריים: 1.

ישראל דנציגר: מבחינת סמכויות ואחראיות מבחינת חקיקה.

ישראל דנציגר: 2.

ישראל דנציגר: מבחינת כוח אדם.

ישראל דנציגר: 3.

ישראל דנציגר: מבחינת תקציבים.

ישראל דנציגר: אבל אני לא באתי פה לקטר, אני באתי פה לדבר על מה אנחנו צריכים לעשות כדי שהדברים האלה ייפתרו, כי הם צריכים להיפתר.

ישראל דנציגר: התקדמנו, המצב יותר טוב ממה שהוא היה בעבר, שאף אחד לא יטעה לרגע, אבל מצד שני אני כן מספיק כדי להגיד – הבעיה עדיין לא פתורה.

ישראל דנציגר: גם חובתי – כל המציל נפש אחת בישראל כאילו הציל עולם ומלואו – לוודא שהדבר הזה נפתר.

ישראל אייכלר: רק לא הבנתי במה השתפר.

ישראל דנציגר: אז אני אגע עכשיו במה השתפר.

ישראל דנציגר: אני אדבר עכשיו על ארבעה דברים עיקריים, הוספתי אחד למה שאתה אמרת, כי אני חושב שהוא חשוב.

ישראל דנציגר: 1.

ישראל דנציגר: זה הנושא של אזור רתמים, שהיה בעבר מטמנה של חומרים מסוכנים, מאוד מסוכנת, הוא בעצם היה תחלופה של מה שהיום נאות חובב.

ישראל דנציגר: האזור השני שהוא בבעלות אחרת, וצדקת כשאמרת גם במחוז אחר, רצה הגורל והקו עובר ביניהם, בין מחוזות המשרד, הוא א.א., ששם הוא היה אתר לא לפסולת מסוכנת, אלא לפסולת בניין, ואחרי זה הפכה לאורגנית.

ישראל דנציגר: אם כי תמיד בפסולת אתה יודע מה מוגדר, אתה לא יודע מה באמת נכנס.

ישראל דנציגר: אז תיזהר בפושרין ורותחין, כי בפסולת בסוף הכל מתערבב, לך תדע מה הכניסו לשם בנושא הזה.

ישראל דנציגר: הדבר השלישי - - -

יעל כהן-פארן: אבל זה לא "לך תדע", זה אמור להיות מפוקח.

ישראל אייכלר: אני אאפשר לחברת הכנסת פארן לדבר כמה שתרצי.

ישראל דנציגר: בסדר, אנחנו שותפים כבר הרבה זמן, זה בסדר.

ישראל דנציגר: אנחנו יודעים לעבוד יחדיו.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל דנציגר: והדבר השלישי הוא הנושא של המט"שים.

ישראל דנציגר: אני אדבר בעברית ברורה – פעם היו משתמשים בביוב בבריכות חמצון, ובבריכות חמצון, סליחה, הקקי שוקע למטה.

ישראל דנציגר: הפסיקו להשתמש בהם, עברו להשתמש במט"שים, ויש בריכות חמצון במדינת ישראל שמה ששוקע למטה – נשאר, מתייבש, צומחים בו שיחים, וכשהוא נשרף, וואללה, זה השריפה הכי נוראית שאתה יכול לשער לעצמך.

ישראל אייכלר: מה זה מט"שים?

ישראל דנציגר: מט"ש זה מתקני טיהור שפכים.

ישראל דנציגר: מדינת ישראל התקדמה – היום כבר לא שמים את זה בבריכות חמצון לא מטופלות ופתוחות, אלא זה מתקנים סגורים עם מיכלים שעוברים טיפולים מאוד-מאוד משודרגים.

ישראל דנציגר: דרך אגב, אנחנו מספר 1 בעולם בטיפול של השפכים שלנו.

ישראל דנציגר: עדיין לא מספיק.

ישראל דנציגר: האמת, שיש עוד הרבה עבודה לעשות.

ישראל דנציגר: אבל בעבר נוצרו לנו פה מפגעים, שפזורים ברחבי מדינת ישראל, שהיו בריכות חמצון, שכל מה שפלטו כל בני האדם – נשאר.

ישראל דנציגר: והדבר הזה, כשהוא נשרף, הוא חגיגה, כמו שראיתם, מאשדוד ועד הרצליה ענן שחור.

ישראל דנציגר: זה לא היה רק ניר גלים, זה כל מרכז הארץ באותו יום נשרף.

ישראל דנציגר: אני שמח שהמשרד להגנת הסביבה הוא זה שבסופו של דבר הביא לפתרון, גם על ידי הפעלת הדחפורים וכו', כי כב"א באמת לא התמודדו עם זה, אגע בזה עוד מעט.

ישראל דנציגר: הדבר השלישי הוא זיהום אוויר מתעשייה באזור אשדוד.

ישראל דנציגר: לא דיברתם על זה, אני רוצה לדבר על זה, כי הוא אחד הגורמים להשפעה על בריאות.

ישראל אייכלר: זה לא א.א.

ישראל אייכלר: אשדוד?

ישראל דנציגר: לא.

ישראל דנציגר: זו תעשייה אחרת.

ישראל דנציגר: יש שם אזור תעשייה, יש בתי זיקוק, יש לך קורנס, יש לך כי"ל, יש לך מפעלים, פז"א.

יעל כהן-פארן: חגיגה.

שלומית אבינח: כמו בחיפה.

שלומית אבינח: כמו בכל עיר נמל.

ישראל דנציגר: יש מספר לא-מבוטל.

ישראל דנציגר: יש אזור תעשייה של כימיקלים ומתכות לא-מבוטל, שמייצר לנו אתגר מאוד-מאוד לא פשוט.

ישראל דנציגר: אז זה ה-scope של הבעיה, בואו עכשיו אני ארוץ מהר על הדברים.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: כדי שנציג האוצר יוכל ללכת ב-12:30 ושישאיר את כל הכסף פה, אז אני רוצה שמיד כשתגמור, שהוא יענה.

ישראל דנציגר: רואים שאתה איש מאמין, שאתה חושב שהאוצר ישאיר לך פה כסף.

ישראל אייכלר: כך אמרו לי.

ישראל דנציגר: זו אמונה גדולה בקדוש-ברוך-הוא, אבל בוא נמשיך.

ישראל דנציגר: אז אני ארוץ מהר.

ישראל דנציגר: רתמים – הייתה החלטת ממשלה, 1583, לשיקום א.א. ורתמים.

ישראל דנציגר: יצאנו למכרז.

ישראל דנציגר: רמ"י יצאו למכרז.

שלומית אבינח: לשיקום?

ישראל דנציגר: לא לשיקום, סליחה, לכיבוי.

שלומית אבינח: לשריפות.

שלומית אבינח: לכיבוי.

ישראל דנציגר: לכיבוי.

ישראל דנציגר: כיבו את האתר.

ישראל דנציגר: האתר כרגע במצב מכובה.

ישראל דנציגר: יש שם מדי פעם תבערות מאוד-מאוד קטנות.

ישראל דנציגר: מעט מאוד פליטות מרתמים.

ישראל דנציגר: שאלת במה השתפר – שם השתפר.

ישראל דנציגר: כיבינו את האתר שהיה מאוד-מאוד מסוכן.

ישראל דנציגר: השלב הבא - - -

אורי דביר: רגע, ישראל, אני רק קוטע אותך, סליחה, לשנייה.

אורי דביר: אם אין שריפות, אז ממה נובע זיהום האוויר היום?

ישראל דנציגר: לא, דקה, לכן דיברתי על ארבעה דברים.

ישראל דנציגר: יש ארבעה גורמים.

ישראל דנציגר: לכן טרחתי להגיד אותם, כי יש לנו פה הרבה אבות לזיהום האוויר.

ישראל דנציגר: רתמים – כרגע הוא מוקד שהוא תחת שליטה וכובה.

ישראל דנציגר: זה נכון שמדי פעם עולות שם תבערות, אבל זה מינורי לגמרי.

ישראל דנציגר: השלב הבא פה - - -

ישראל אייכלר: כשאתה אומר 'כיבו', אבל הייתה איזו תוכנית שיעשו מצלמות ושומרים וכל הדברים כאלה – זה לא נעשה.

ישראל דנציגר: אני מגיע לזה.

ישראל דנציגר: אז עד עכשיו דיברתי על ההצלחה, עכשיו אני מתחיל לעבור על איפה שלא הצלחנו.

ישראל דנציגר: אנחנו נתנו כסף מהאוצר.

ישראל דנציגר: דרך אגב, בהחלטת ממשלה קיבלנו 63 מיליוני שקלים.

ישראל דנציגר: הכיבוי, דרך אגב, הרבה-הרבה פחות ממה שציפו.

יעל כהן-פארן: 63 מיליוני שקלים רק לאשדוד, או באופן כללי?

ישראל דנציגר: ל-א.א.

ישראל דנציגר: ולרתמים.

שלומית אבינח: זה מה שתוקצב.

ישראל דנציגר: ל-א.א.

ישראל דנציגר: ולרתמים הוקצו 63 מיליון שקל, שאני כבר אומר לכם, שהצליחו לכבות את רתמים בהרבה-הרבה פחות ממה שתכננו.

ישראל דנציגר: זאת אומרת, כרגע יש כסף בקופה.

יעל כהן-פארן: אל תספר.

ישראל דנציגר: בסדר, את מכירה אותי, יעל, אני איש עבודה, לא עושה פוילישטיקים.

ישראל דנציגר: הוא גם יודע את זה, הוא יושב בוועדות היגוי שלי.

ישראל דנציגר: הלאה, הדבר הבא הוא לעשות גדר עם מצלמות ושומרים, כדי שגנבים של מתכות לא יבואו, וכשהם יחפרו אולי לבצע תבערה.

ישראל דנציגר: המכרז הזה יצא על ידי רמ"י, אבל לא יושם.

ישראל דנציגר: זאת אומרת, עוד אין זוכה בהפעלה שלו.

שלומית אבינח: למה?

ישראל דנציגר: זה נמשך כבר הרבה-הרבה זמן, לצערי.

ישראל דנציגר: אני עושה על זה מעקבים רבעוניים ובוועדת היגוי משתמש בשוט שיש לי נגד רמ"י, אבל בסוף הם לא כפופים אליי.

ישראל דנציגר: רמ"י יצאו למכרז, לא הגיעו לזוכה ולא הגיעו למימוש, וזה חבל.

ישראל דנציגר: הכסף נמצא, המכרז נמצא, כל ההחלטות של ועדות היגוי נמצאות.

ישראל דנציגר: לא יודע אם יש פה נציג רמ"י.

קריאה: יש.

ישראל דנציגר: רמ"י צריכים לסגור את הדבר הזה.

ישראל דנציגר: דרך אגב, אנחנו שותפים, אני אחראי, זה לא שאתם אחראים, אנחנו ביחד בתור צוות צריכים לגמור את זה.

ישראל דנציגר: הדבר הבא זה שצריך לשקם את האתר, ושיקום האתר גם הוא עדיין לא הסתיים, אין הסכמות בין רמ"י לבין איגוד ערים על איך לשקם את האתר ומי אחראי על זה וכו'.

ישראל דנציגר: אלו המשימות כדי להשלים את האירוע הזה.

ישראל דנציגר: זה רתמים שבו התקדמנו.

ישראל דנציגר: אני עובר מהקל אל הכבד.

ישראל דנציגר: הכבד הוא א.א.

ישראל דנציגר: ב-א.א.

ישראל דנציגר: אכן המשרד לא התקדם בנושא הזה עד שנכנסתי לתפקידי.

ישראל דנציגר: נכנסתי לתפקידי והתחלנו להניע את א.א.

ישראל דנציגר: רמ"י היו צריכים לעשות סקר, שעל בסיסו אנחנו נחליט איך יעשו את המכרז של הכיבוי, ואחרי זה צריך גם כן להחליט איך עושים את השיקום.

ישראל דנציגר: הדבר הזה, למרות שיש הסכמה על הסקר, עדיין לא פורסם על ידי רמ"י, וזה דבר שאנחנו צריכים לעשות.

ישראל דנציגר: אין לי אלא להתבייש בזה שהממשלה לוקח לה משנת 2014 עד 2018 לעשות פרויקט כזה, כשיש כסף.

ישראל דנציגר: את חטאיי ואת חטאינו, ברשותכם, אני מזכיר זאת, הצורה שאנחנו עובדים בה.

ישראל דנציגר: גם ל-א.א. וגם לרתמים - - -

יעקב פלאצ'י: עם זאת, ברשותך, ישראל, כרגע אין בעירות, לפחות על פני השטח, ב-א.א.

שלומית אבינח: זה יכול לפרוץ מחר בבוקר.

ישראל דנציגר: האמירה פה של עיריית אשדוד היא נכונה.

ישראל דנציגר: כרגע גורם זיהום האוויר אינו לא מרתמים ולא מ-א.א.

ישראל אייכלר: מה זה, כמו רעידת אדמה, אי אפשר לדעת מתי זה יקרה?

ישראל אייכלר: או שזה תמיד איזה בן אדם צריך לעשות משהו כדי שיידלק?

ישראל דנציגר: בן אדם צריך לעשות כדי שזה יידלק, אם יש שם חומר שהוא בעירה פנימית.

ישראל אייכלר: אם לא?

ישראל דנציגר: אם לא, זה ימשיך.

ישראל דנציגר: אתה יכול לעבור שם - - -

ישראל אייכלר: והשמירה היא הכרחית?

ישראל דנציגר: השמירה היא הכרחית, כי אם יבואו גנבי מתכות, הם יכולים לייצר לך בעיה.

ישראל דנציגר: אבל צריך לשקם.

ישראל דנציגר: צריך לכבות ולשקם.

ישראל דנציגר: אי אפשר להשאיר שם משהו, ורק לסמוך על שמירה.

ישראל דנציגר: אבל כרגע, ההערה שלך היא מאוד נכונה, כרגע גם רתמים וגם א.א.

ישראל דנציגר: הם לא גורם זיהום האוויר או הסיכון במרחב הזה, לא לאשדוד ולא ליישובים האחרים.

ישראל אייכלר: אז מה כן?

שלומית אבינח: לא, הם כן סיכון.

שלומית אבינח: זאת אומרת, הם לא גורם זיהום האוויר המרכזי.

ישראל דנציגר: הם סיכון.

ישראל אייכלר: אבל מה הגורם?

ישראל אייכלר: שאלה חברת הכנסת פארן נכון – אז מה כן הגורם?

ישראל דנציגר: אני בגלל זה הוספתי בסוף את מפעלי התעשייה.

ישראל דנציגר: בגלל זה אני בוולונטריות הוספתי שם, ואני אגע במה כן.

ישראל דנציגר: אז אני רץ מהר, כדי שנגיע לזה.

ישראל דנציגר: הדבר האחרון – כמו שאתם יודעים, פרצה שריפה במט"ש לשעבר, כמו שתיארתי לכם לפני כן, שריפה נוראית בבריכת חמצון לשעבר.

ישראל דנציגר: לקח הרבה זמן לכבות אותה.

ישראל דנציגר: אני הגעתי לשם אישית, אני הבאתי דחפורים, הבאתי DDC לשם.

ישראל דנציגר: לצערי, לקח 48 שעות עד שכיבינו את זה, וכל תושבי מדינת ישראל עד הרצליה סבלו מהדבר הזה.

ישראל דנציגר: עלתה שם באמת הבעיה, שכב"א אינה מטפלת בבעיות זיהום אוויר, אלא רק בבעיות של רכוש.

ישראל דנציגר: אני הסדרתי את הנושא הזה ביחד עם דדי שמחי אצלי בכבאות.

ישראל דנציגר: אנחנו השגנו כסף ממשרד האוצר לצאת במכרזים, שבהם אנחנו מממנים את הפעלת הקבלנים על בסיס מחוזי באירועים כאלה שבהם צריך דחפור שמפנה וכו'.

ישראל דנציגר: אז גם בזה התקדמנו, והיום כבר יש לנו שיתוף פעולה עם כב"א, שבו אנחנו פועלים לכיבוי שריפות.

ישראל דנציגר: אז זה דבר, שאני מקווה שבפעם הבאה לא נזדקק לתחינות ובקשות מחיל האוויר, שיביאו לי דחפורים מהבסיס הקרוב.

קריאה: וגם שם אין זיהום אוויר.

קריאה: זה פסטורלי.

ישראל דנציגר: גם שם אין.

ישראל דנציגר: כל זמן שזה לא נשרף, אין זיהום אוויר.

ישראל דנציגר: אבל - - -

שלומית אבינח: הכל טוב.

ישראל דנציגר: דקה.

ישראל דנציגר: לא הכל טוב.

ישראל דנציגר: ממני שמעת פעם שהכל טוב?

שלומית אבינח: אנחנו סובלים מהריחות באופן אישי.

ישראל אייכלר: עד גדרה?

שלומית אבינח: כן, בגדרה.

קריאה: זה הגיע עד רחובות.

ישראל דנציגר: אתם לא סובלים משם בגדרה.

שלומית אבינח: בגדרה אנחנו מריחים.

ישראל דנציגר: זה לא משם.

ישראל דנציגר: גדרה – את רוצה, נעשה דיון אחרי זה על פסולת חקלאית שמפוזרת ונשרפת בסביבות גדרה, וממנה את סובלת.

ישראל דנציגר: גם אתגר גדול.

ישראל דנציגר: אפשר לקיים על זה דיון, אבל בואו לא נסטה, בסדר?

שלומית אבינח: סליחה.

ישראל דנציגר: דרך אגב, בגלל זה אני פתחתי ואמרתי – זו בעיה ארצית.

ישראל דנציגר: כי התלונות שאת מתלוננת על ריח וזיהום אוויר של פסולת בשטחים פתוחים שנשרפים, היא בעיה ארצית.

ישראל דנציגר: אני פה מדבר על אשדוד.

ישראל דנציגר: יש לי 300 מוקדים חוזרים במדינת ישראל של דברים כאלה, בלי שאני מדבר על המוקדים שצפים לי כל פעם, כי איזה מישהו זרק איזה ערימה של פלט בעלי חיים ומישהו שרף את זה.

ישראל דנציגר: יש פה אתגר לאומי, איני מתבייש להגיד שזה המצב.

ישראל דנציגר: לגבי המט"ש – המט"ש אנחנו דרשנו על פי חוק מרמ"י ועיריית אשדוד ואיגוד משתמשי הקולחין להגיע למשא ומתן לאיך מפנים את בעיית השפכים שם, כי יש עיקרון של – המזהם משלם.

ישראל דנציגר: קרי, מי שגרם את הזיהום הוא זה שצריך לשקם.

ישראל דנציגר: ואנחנו דרשנו מהם שעד פברואר 2018 זה יקרה.

ישראל דנציגר: הפעולה לא נעשתה, ובימים האלה הצוות שלי קיבל הוראה, הלשכה המשפטית, להתחיל פעולות של אכיפה, בחוקים הניתנים לנו, כדי לחייב את משתמשי המט"ש, אנשים שבבעלותם הקרקע והשימוש – רמ"י, עיריית אשדוד ואיגוד ערים – לעשות את הפעולה הזאת.

ישראל דנציגר: אני כבר אומר לכם, פעולה משפטית מאוד-מאוד קשה.

ישראל דנציגר: בדרך כלל היועץ המשפטי לממשלה עוצר את המשרד מלאכוף על רשויות מדינה אחרות.

ישראל דנציגר: אנחנו מנסים.

ישראל דנציגר: אני כבר מההיסטוריה אומר לכם, סיכוי קטן מאוד שהיועץ המשפטי לממשלה ירשה לי להשתמש במקל אל מול רשויות מדינה אחרות.

ישראל אייכלר: אם כך, המסקנה היא שאתה, המשרד להגנת הסביבה, צריך לעשות את העבודה, ואחר כך להגיש חשבון לכל אלו שאתה רוצה ללכת איתם לבית משפט ל-5-6 שנים.

ישראל דנציגר: אני חושב שזו מסקנה נכונה.

ישראל דנציגר: אפשר לעשות אותה רק בהינתן שהחוק מאפשר לי ושיש לי תקציב.

ישראל דנציגר: כי ברגע שאני עושה את זה, אסור לי לעשות את זה ברשות מסוימת בלי קול קורא שוויוני, מבחינת חוקי הקצאת הכספים.

ישראל דנציגר: ברגע שאני אעשה את זה רק באשדוד, ישר יקפצו גדרה, ישר יקפצו מקומות אחרים ויגידו – למה אתה לא עושה אצלי?

ישראל דנציגר: ואז זו בעיה של כמה מיליארדי שקלים.

ישראל דנציגר: ולכן, אם האוצר רוצה להרחיב את זרוע הביצוע שלי שמשקמת קרקעות, כדי שיוכלו לעשות את זה ולתת גיבוי תקציבי לדבר הזה, אקח על עצמי אחריות ואבצע.

ישראל דנציגר: כרגע - - -

ורד קירו זילברמן: זאת אומרת שאי אפשר לשקם קרקעות במדינה?

ישראל דנציגר: לא, הפוך.

אורי דביר: הפוך.

אורי דביר: מה, יש לנו פרויקט ענק לשיקום קרקעות.

ישראל דנציגר: בנינו חברה לשיקום קרקעות.

ישראל דנציגר: זה בדיוק מה שאני - - -

אורי דביר: יש חברה עם תקציב של מיליארדים לשיקום קרקעות.

ורד קירו זילברמן: לא, אבל אומר המנכ"ל - - -

ישראל דנציגר: לא, לא, דקה.

ישראל אייכלר: אז אם יש לך חברה כזאת, מה הבעיה ליצור סדר עדיפויות?

ישראל דנציגר: אז בדיוק, חברים, כיוונתם לדעת גדולים.

יעל כהן-פארן: מי אחראי על החברה?

יעל כהן-פארן: רמ"י או - - -

אורי דביר: שיתוף.

אורי דביר: הנהלה משותפת.

ישראל דנציגר: רמ"י הקימו בעזרתנו, ואנחנו אחראים על חברה משותפת, חברה לשירותי איכות סביבה.

ישראל דנציגר: אותה חברה נכשלת, דרך אגב, מפסידה כספים, שיקמנו אותה בשלוש השנים האחרונות, הבאנו מיליארדי שקלים.

ישראל דנציגר: במטרה ובחוק ובהחלטת ממשלה נקבע, שמטרתה לשקם בסיסי צה"ל מפונים, כדי לבנות שם 100 אלף יחידות דיור ובתקצוב של רמ"י.

אורי דביר: אבל עכשיו גם הרחבנו את זה לעוד אתרים.

ישראל דנציגר: כרגע עוד לא.

ישראל דנציגר: עוד לא.

ישראל דנציגר: רמ"י ביקשו, חוקית זה עוד לא נעשה.

ישראל דנציגר: רק כדי שנהייה מדויקים בכנסת.

ישראל דנציגר: רמ"י ביקשו להרחיב את זה גם לשיקום מטמנות שבהם ייבנו, וגם לפינוי נפגעי אסבסט.

ישראל דנציגר: אנחנו כרגע בלשכה המשפטית בעבודה על הנוסחים בתהליך, כדי לעשות את זה.

ישראל דנציגר: חשוב להבין, שגם זה לא יכלול מט"שים.

ישראל דנציגר: זה כרגע מדבר על מטמנות ולא מט"שים.

ישראל דנציגר: אם משרד האוצר ורמ"י רוצים שאנחנו נרחיב את סמכויות אותה חברה, ולשים כסף מאחורה וכוח אדם, כדי שבאמת נוכל להשתמש בזרוע הביצוע הזאת בכל אירוע כזה – אני מאוד אשמח, אני חושב שזה דבר נכון, הוא יעלה הרבה מאוד כסף למדינת ישראל, ואני חושב ששם בסופו של דבר הדיון יתנקז.

ישראל אייכלר: הנה, עכשיו הגענו אליך, נציג משרד האוצר, אורי דביר.

ישראל אייכלר: בבקשה.

יעל כהן-פארן: רק אני, שנייה, אני צריכה לצאת לדיון מהיר - - -

ישראל אייכלר: יש הבדל אחד – הוא צריך לצאת עוד ארבע דקות.

ישראל אייכלר: אם הוא ייצא, לא ייצא מזה כלום.

ישראל אייכלר: אם את תצאי, לא יקרה שום דבר.

יעל כהן-פארן: אז בסדר, אני אדבר אחריו.

אורי דביר: היושב ראש, בשבילך אני אצא גם עוד עשר דקות.

יעל כהן-פארן: לא, בסדר.

אורי דביר: זה בסדר.

ישראל אייכלר: כן?

ישראל אייכלר: אז בבקשה.

יעל כהן-פארן: פשוט יש לי דיון מהיר שלי עוד חמש דקות.

יעל כהן-פארן: אני רק אגיד שאנחנו פה בדיון מעקב, ואני שוב נדהמת מהסיטואציה הזאת, שבעצם יש פה איזה אזור, נכון, השריפות כובו, אבל עדיין יכולות להתרחש, ובעצם אין לקיחת אחריות.

יעל כהן-פארן: שמענו כאן שיש את זרוע הביצוע, היא לא נוגעת לקרקעות האלו, היא לא יכולה לגעת בקרקעות האלה, המט"ש שפעל שם, א.א.

יעל כהן-פארן: שפעלו שם – אין אחריות, אין, כבר לא שם, הם יצאו מהסיפור.

יעל כהן-פארן: וזה פשוט בלתי נתפס.

יעל כהן-פארן: ועל זה אנחנו צריכים לתת את הדעת, ואם צריך פה, בחקיקה.

יעל כהן-פארן: יש כאן אזור שלם שפגוע מפעולות עבר, וצריך לראות קדימה, גם אם לא הולכים לבנות עליו, הסביבה נפגעת או עתידה להיפגע, בהתרחש אירוע קיצוני שוב, יתרחש מתי שהוא.

יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים למנוע את זה.

יעל כהן-פארן: ואני יודעת שזה בוודאי כספים רבים, וזה לא רק אשדוד, אבל אנחנו צריכים לתת על זה את הדעת, כי זה לא יכול להיות, אנשים חיים שם, אנשים נושמים שם, לא בריאים שם – צריך לקחת על זה את האחריות, וצריכים שהמדינה תיקח על זה את האחריות, גם אם זה פגעי חברה פרטית מהעבר, וצריך למצוא את הדרך.

יעל כהן-פארן: אגב, שאותה חברה פרטית תיתבע על ידי המדינה.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת איך.

יעל כהן-פארן: גם אם החברה לא קיימת, הבעלים שלה עוד קיימים, אז הם מחזיקים בחברות אחרות.

יעל כהן-פארן: צריך למצוא את הדרך, שהם לא יוכלו לחמוק מהנזק שהם עשו.

יעל כהן-פארן: כי הרי אם הם היו - - -

ישראל דנציגר: ברשותך, אני רוצה לחזק את דבריך.

יעל כהן-פארן: רק להגיד, אתר א.א.

יעל כהן-פארן: היה אתר פסולת בניין, וברור לנו שנזרקה שם פסולת גם לא של בניין, ואנחנו מכירים עוד מקומות בארץ – חדרה, לא נתחיל לפתוח פה את כולם – עוד מקומות שיש ריחות, שיש תבערות, כי נזרקה פסולת שהיא גם תעשייתית, לא בניין.

יעל כהן-פארן: יש פה בעיות.

יעל כהן-פארן: אותו אחד סגר את החברה, הלך למשהו אחר, אף אחד לא תובע אותו, אז זה דרך לבאות.

ברוך וובר: תבעו אותו.

יעל כהן-פארן: את מי?

יעל כהן-פארן: את א.א.?

ברוך וובר: כן.

יעל כהן-פארן: אבל הוא לא משלם על זה.

ברוך וובר: קודם כל, החברה חויבה לחלוטין בכל העלויות.

ברוך וובר: הבעיה שהחברה כבר לא קיימת.

יעל כהן-פארן: היא לא קיימת, אבל הבן אדם קיים, ואותו - - -

ברוך וובר: הוא נתבע.

ברוך וובר: הוא נתבע כעת.

ברוך וובר: מחכים לפסק דין.

יעל כהן-פארן: במלוא עלויות השיקום של הקרקע שם?

ברוך וובר: כן.

ברוך וובר: הוא מחכה לפסק דין.

יעל כהן-פארן: כן?

יעל כהן-פארן: בכמה הוא נתבע?

ברוך וובר: יש את החברה ויש את האדם.

ברוך וובר: אני לא בקיא בדיוק בפסק הדין.

ברוך וובר: הוא נתבע.

יעל כהן-פארן: בסדר.

יעל כהן-פארן: כי היום חברות אחרות שעושות דברים כאלה במקומות אחרים יודעות שהן לא תשלמנה על זה שקל, ולכן ממשיכות בהתנהלות כזאת.

ישראל דנציגר: יעל, ברשותך, אני מצטרף אליך.

ישראל דנציגר: אני חושב שיש - - -

ישראל אייכלר: מהדברים שלך הבנתי שכבר יש לך היום סמכות לשיקום.

ישראל דנציגר: יש לי.

ישראל דנציגר: יש לי.

ישראל אייכלר: יש לך גם תקציבים לשיקום.

ישראל דנציגר: יש לי תקציבים לשיקום.

ישראל אייכלר: וחברה לשיקום.

ישראל אייכלר: אז מה שמבקשת יעל, שהם ייקחו אחריות.

ישראל דנציגר: אני רוצה לחדד.

ישראל דנציגר: אני חושב שיעל צודקת.

ישראל דנציגר: אנחנו כבר בנינו מנגנון ואנחנו כבר עובדים איתו ומשקמים קרקעות על בסיסי צה"ל.

יעל כהן-פארן: כן, אבל רק קרקעות שאתם הפשרתם.

ישראל דנציגר: דקה, דקה, דקה, אני רוצה להמשיך.

ישראל דנציגר: אני חושב שבאמת המשימה שלכם היא להרחיב את ההגדרות, לשבת עם הצוות שלי ולנתח – אוקיי.

ישראל דנציגר: , איפה עוד יש דברים כאלה שצריך להרחיב את הסמכויות האלה, ולראות איך אנחנו משפטית עושים את זה.

ישראל דנציגר: צריך לראות שיהיה פה האוצר, יהיה פה רמ"י ויהיה משרד המשפטים, כי הם אלה שיכולים לתת לי את ההרחבה של זרוע הביצוע הזאת.

ישראל דנציגר: אז אתם צריכים לדרוש – מהם הקריטריונים, שזה לא רק יהיה קריטריונים של בנייה, כי זה לא הכל.

ישראל אייכלר: אם אתה רוצה, היועצת המשפטית של הוועדה גם מוכנה לשבת שם.

ישראל דנציגר: בשמחה.

ישראל דנציגר: בשמחה.

ישראל דנציגר: זה דבר אחד.

ישראל דנציגר: דבר שני, זה צריך להיות מגובה בתקציבים.

ישראל דנציגר: אז עכשיו, זה אחד.

ישראל דנציגר: שניים – אנחנו מנסים לקדם רעיון, שלקבל בו סיוע פה גם יסייע, וזה קרן לשיקום נפגעים.

ישראל דנציגר: זאת אומרת, בן אדם שכבר היום הוא מפר, חלק ממה שהוא משלם למדינה צריך ללכת לקרן, שכשהוא יעזוב את המקום, מהקרן הזאת ישתמשו לשקם.

ישראל דנציגר: אלה שני דברים שאני בעדם, אני דוחף אותם, אבל עדיין לא קידמתי אותם.

ישראל דנציגר: אני חושב, שאם נצליח לייצר את הדברים האלה, נוכל לפתור, אבל זה יעלה הרבה כסף.

ישראל דנציגר: זה אירוע של מיליארדי שקלים.

ישראל אייכלר: כן, על זה יענה עכשיו אורי.

ישראל אייכלר: בבקשה, אורי.

אורי דביר: רציתי להגיב לכל מיני דברים שנאמרו פה.

אורי דביר: אחד – מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה באמת אמר, יש כמה דברים שמדברים על זיהום אוויר.

אורי דביר: אם הוא הוציא קודם כל את זיהום האוויר מתחבורה, המשרד יצא לתוכנית מאוד גדולה בהיקף של 240 מיליון שקלים - - -

ישראל דנציגר: 260.

אורי דביר: 260 לטיפול בזיהום אוויר.

ישראל דנציגר: זה עולה בכסף כל הזמן.

אורי דביר: בתחבורה.

אורי דביר: דיברנו על המפעלים – מפעלים זה רגולציה שהמשרד עושה יחד עם משרד הכלכלה.

אורי דביר: זה לא נושא, זה לא משהו שצריך לתת לו כסף.

אורי דביר: זה רגולציה.

אורי דביר: החליטו איך לעשות, זה בסמכות המשרד ובשיתוף עם משרד הכלכלה.

אורי דביר: אחרי זה דיברנו על נושא השריפות בשטחים פתוחים הכלליים, אנחנו עוד לא ב-א.א. וברתמים, ובאמת, כמו שישראל אמר - - -

ישראל דנציגר: נתתם כסף.

אורי דביר: בסיכום התקציבי האחרון יש תקציב של 50 מיליון שקלים לנושא.

ישראל אייכלר: יש פה כמה ישראל, אז ישראל דנציגר.

אורי דביר: נכון.

אורי דביר: ישראל המנכ"ל.

ישראל דנציגר: יש הרב, ויש ישראל.

ישראל אייכלר: יש מנכ"ל ויש יושב ראש.

אורי דביר: עכשיו, דיברנו על זיהום האוויר מרתמים.

אורי דביר: כמו שאני מבין פה, תקנו אותי אם אני טועה, כבר אין זיהום אוויר מרתמים, כי האתר כובה.

אורי דביר: אחרי זה דיברנו על נושא הגדר.

שלומית אבינח: נכון לעכשיו.

שלומית אבינח: נכון להיום.

ורד קירו זילברמן: אורי, זה שכרגע זה מכובה, זה לא אומר שאין זיהום קרקע, ושאין זיהום מים, ושאין פליטה של גזים רעילים.

אורי דביר: בסדר, בסדר, בסדר, רגע, לא סיימתי.

ורד קירו זילברמן: אז זה לא הכל החלטות.

אורי דביר: אחרי זה אומרים פה רמ"י, שהם יוצאים למכרז באמת לפתור את כל הנושא של הגדר.

אורי דביר: אז בעצם מה שנותר לנו זה שיקום האתר.

אורי דביר: זאת הבעיה שנותרה לנו – שיקום האתר.

ורד קירו זילברמן: איזה?

ורד קירו זילברמן: רתמים?

אורי דביר: כן.

אורי דביר: רתמים או א.א.

שלומית אבינח: יש שלושה אתרים כאלו.

ורד קירו זילברמן: יש רתמים, יש א.א.

ורד קירו זילברמן: אשדוד ויש בריכות חמצון.

שלומית אבינח: בואו, לצורך הפרוטוקול, באמת, אנחנו קוראים את הפרוטוקול, תתייחס בדברים – רתמים, א"א, והכל.

שלומית אבינח: כל אתר תתייחס, כדי שגם יהיה ברור בפרוטוקול.

שלומית אבינח: אתה מדבר על רתמים עכשיו.

אורי דביר: אני מדבר על רתמים, כן.

אורי דביר: ועכשיו השאלה מה עושים באמת עם שיקום האתר.

אורי דביר: יש צוות שמתכנס בראשות המנכ"ל להגנת הסביבה, יש ועדת היגוי – של האוצר, של רמ"י ושל הגנת הסביבה.

אורי דביר: אפשר לשבת ולראות מה העלויות.

אורי דביר: אין לנו עלויות כמה עולה לשקם את האתר, איך עושים, מה עושים, מי נגד מי, מה קורה שם, כמה כסף.

שלומית אבינח: אמרו 43 מיליון שקל.

ישראל אייכלר: אני יודע שאמרו 43 מיליון.

שלומית אבינח: באחת הישיבה זרקו.

אורי דביר: כמה כסף נשאר בהחלטת ממשלה הקודמת.

ישראל אייכלר: בדיוק.

ישראל אייכלר: אם הכיבוי נשאר לו איזה 10-20 מיליון?

ישראל דנציגר: חברים, בואו נעזור לכם, ברתמים ו-א.א. יש מספיק כסף לכיבוי וגידור ושמירה.

ישראל דנציגר: זה שאנחנו לא מיישמים את זה, זה בעיה אופרטיבית שלי ושלךָ, שאנחנו לא מצליחים לגרום לרמ"י להוציא את החוזה הזה וליישם.

אורי דביר: אז אנחנו צריכים לכנס שוב את צוות ההיגוי ולכנס את הוועדה.

ישראל דנציגר: אז עומדים לכנס פעם רבעון, רמ"י מדווחים אליך, בבקשה, בואו נריץ את זה.

אורי דביר: נכון.

אורי דביר: אנחנו נבוא.

ישראל דנציגר: זה לא בעיית כסף.

ישראל דנציגר: אני פעם ברבעון אצלי עושה ועדת היגוי, זו בעיה יישומית.

ישראל אייכלר: ולשקם כמה צריך לעלות?

ישראל דנציגר: עכשיו, לשקם – זה כבר יש ויכוח בין רמ"י לבין הגופים, כמה זה צריך לעלות.

ישראל דנציגר: לזה כרגע אין כסף, וגם אין הערכה תקציבית בכלל.

ישראל דנציגר: זו המשימה.

ישראל אייכלר: אז זו הבעיה העיקרית.

ישראל אייכלר: למה אין הערכה תקציבית?

ישראל אייכלר: מה, כמה עולה זוג מכנסיים ליתום אני יודע.

ישראל אייכלר: מישהו נכנס פעם ל - - -

ישראל דנציגר: אני לא יודע.

ישראל אייכלר: אתה לא יודע?

ישראל אייכלר: אז הוא אומר לו – מה זה, איך אני אגיד לך?

ישראל אייכלר: תביא אותו, נמדוד אותו, נראה כמה הוא רחב, כמה הוא גבוה.

ישראל אייכלר: מה זה 'מכנסיים ליתום'?

ישראל אייכלר: אני צריך - - -

ישראל דנציגר: תכפיל אותו פי שלוש, וזה מה שזה יעלה.

ישראל אייכלר: אותו דבר פה.

ישראל אייכלר: אתה אומר – אני לא יודע כמה.

ישראל אייכלר: תמדדו אותו, תעריכו אותו, תוציאו מכרזים, תראו כמה זה צריך לעלות.

ישראל אייכלר: אני לא יודע איך עושים חישוב עלויות.

ישראל אייכלר: יש הרבה אנשים באוצר, שזה המקצוע שלהם.

ישראל אייכלר: אנחנו כבר שנה ושנתיים שואלים – כמה זה צריך לעלות?

ישראל אייכלר: לא קיבלנו תשובה.

ישראל דנציגר: כבוד היושב ראש, מתי ישיבת המעקב הבאה?

ישראל אייכלר: מתי שתהיה - - -

ישראל דנציגר: לא, לא, תגיד אתה מתי.

ישראל דנציגר: כי אני אתחייב לך להביא הערכה עד אז.

שלומית אבינח: אתה רוצה עוד במושב?

ורד קירו זילברמן: סוף המושב.

ישראל דנציגר: תן לי קצת זמן אבל להיערך.

שלומית אבינח: אנחנו יוצאים לפגרה ב-19 ביולי.

ישראל אייכלר: אנחנו יוצאים לפגרה.

שלומית אבינח: תחילת כנס החורף אוקטובר.

ישראל אייכלר: אתה יודע מה?

ישראל אייכלר: אני נותן לכם מספיק זמן.

שלומית אבינח: ספטמבר זה הכל חגים.

ישראל אייכלר: אם נעשה דיון בתחילת מושב החורף, יהיו לכם כבר את כל הנתונים?

ישראל אייכלר: אני חושב שזה מספיק זמן.

שלומית אבינח: אוקטובר 18.

ישראל דנציגר: לגבי רתמים יהיה לי.

ישראל דנציגר: לגבי א.א.

ישראל דנציגר: איני בטוח.

ישראל דנציגר: אבל בכל זאת, בוא נתחייב.

ישראל דנציגר: ואני אגיד לך – לא עמדתי.

ישראל דנציגר: בואו נהייה רציניים.

ישראל דנציגר: רמ"י, זו גם התחייבות שלכם, בסדר?

ישראל דנציגר: בואו נחשוב.

ישראל אייכלר: רגע, אבל מה עם א.א.

ישראל אייכלר: אשדוד?

ישראל דנציגר: רתמים ו-א.א.

ישראל דנציגר: אשדוד.

ישראל דנציגר: דקה רגע.

ישראל דנציגר: דקה רגע.

גדעון מזור: יש שם עוד בריכות, בחומס ורתמים, מה שהיה פעם רמת חובב, שעדיין לא טופלו, וצריך במסגרת הזו לטפל בזה.

ישראל דנציגר: זה מנהל המחוז, שיודע את הפרטים.

ישראל אייכלר: כמה זה עולה?

ישראל אייכלר: כמה זה עולה מה שהוא אמר עכשיו, חומס?

שלומית אבינח: רגע, אורי, לא, סליחה רגע, את כל השאלות התקציביות תשאלו עכשיו, לצורך הפרוטוקול.

גדעון מזור: זה חלק מהעניין.

שלומית אבינח: גם זה לא בסדר הדוברים.

ישראל אייכלר: יש לו עוד שש דקות להיות פה.

שלומית אבינח: לא, זה סיכום ביני לבינו.

אורי דביר: בסדר, אבל אני והוא, ככה, בסדר, אל תדאגי.

אורי דביר: מתנה ממני.

ישראל אייכלר: כן, אז כמה עולה החומס הזה?

ישראל אייכלר: כמה צריך לשלם על זה?

גדעון מזור: ככה, מה שאנחנו עשינו, עשינו ישיבה עם רמ"י לפני מספר שבועות.

ישראל אייכלר: מה השם?

ישראל דנציגר: גידי מזור, מנהל מחוז מרכז של המשרד, אחראי על כל שיקום אתר רתמים.

גדעון מזור: בריכות לחומרים מסוכנים היו בשלב הבא, כי הם לא בערו, אז ייצבנו את האתר.

גדעון מזור: ועכשיו אנחנו גם בשיקום של האתר וגם בנושא של הבריכות עשינו פגישה ראשונה עם רמ"י לפני מספר שבועות.

גדעון מזור: אחד הדברים שצריך, כדי שנוכל לתת לך את המספר שאתה רוצה, זה לעשות סקר יותר מעמיק של מה יש שם בפנים, כדי לגבש את השיטה הנכונה לטיפול, שממנה אפשר יהיה לגזור גם את העלויות.

גדעון מזור: בעניין הזה צריך לגייס לזה תקציב מתוך - - -

ישראל אייכלר: תקציב לסקר?

ישראל דנציגר: לא, אבל יש לך את ה-63.

גדעון מזור: רגע, מתוך ה-63 מיליון שקל, יש לנו פגישה בשבוע הבא של הוועדה, שהמנכ"ל שלנו הוא יושב ראש שלה, של אותה ועדת היגוי.

גדעון מזור: אנחנו הבאנו את הסקר הזה לאישור.

שלומית אבינח: סקר של א.א.

שלומית אבינח: אשדוד?

גדעון מזור: לא, של רתמים.

גדעון מזור: סקר של הבריכות של חומרים מסוכנים, שנמצאות ליד רתמים.

ישראל אייכלר: של החומס עם החומרים המסוכנים.

ישראל אייכלר: זה מה שחשוב.

גדעון מזור: ברגע שיאושר התקציב, ייצא הסקר של רמ"י לעשות את הבדיקות האלה.

שלומית אבינח: מה הצפי לסיום הסקר?

שלומית אבינח: כמה זמן?

גדעון מזור: ואז אנחנו נוכל לדעת מה העלות.

ישראל אייכלר: אתם מממנים את הסקר הזה?

גדעון מזור: זה מתוך ה-63 מיליון.

קריאה: זה דברים שעולים מאות אלפי שקלים.

ישראל אייכלר: אז אני יכול לצפות שבתחילת מושב החורף, כשנעשה דיון מעקב, תדע?

ישראל אייכלר: הסקר כבר יהיה מוכן?

ישראל דנציגר: דקה.

ישראל דנציגר: רק אם יש לנו כבר חוזה לסקר.

גדעון מזור: זהו.

גדעון מזור: זה לוקח זמן.

שלומית אבינח: 4 חודשים.

ישראל אייכלר: 4 חודשים?

גדעון מזור: אז זה תלוי בקצב לעשות את המכרז.

ישראל דנציגר: יש לכם חוזה של מישהו שיודע לעשות סקר?

ישראל דנציגר: סליחה שאנחנו - - -

אורי דביר: עשינו כבר סקרים באתרים האלה, לא של חומרים מסוכנים.

גדעון מזור: זה סקר קצת אחר, זהו.

אורי דביר: זה סקר קצת שונה.

אורי דביר: אנחנו נקבל מהמשרד להגנת הסביבה ראשי פרקים לסקר.

ישראל אייכלר: אני רוצה רגע להפסיק, כי היועצת המשפטית רוצה לשאול את נציג האוצר שאלה פשוטה.

ורד קירו זילברמן: אני רק רוצה לברר.

ורד קירו זילברמן: אנחנו מדברים פה על הכסף שהוקצב בהחלטת הממשלה על הגידור לשמירה, שזה לא מיושם.

שלומית אבינח: לא מיושם.

שלומית אבינח: טרם יושם.

ורד קירו זילברמן: זה מה שנאמר פה, גוררים רגליים, ולא עושים את מה שהם צריכים.

ורד קירו זילברמן: Sorry, זה משהו שלא אני אמרתי, אלא אמרו אחרים.

ורד קירו זילברמן: ואני גם לא רואה ששלחו את הנציגים שהיו צריכים לשלוח עם האינפורמציה הנכונה לדיון.

ורד קירו זילברמן: אבל מעבר לזה, אם מדברים על שיקום של שלושת האתרים ועל אגני החמצון, ששמענו שיש שם בוצה רעילה שמכילה שפכים תעשייתיים, מדובר על סכומי כסף שהם מעבר ל-63.

אורי דביר: כן, נצטרך להבין – 1.

אורי דביר: מה זה.

אורי דביר: 2.

אורי דביר: מי היה בשטח.

אורי דביר: משרד האוצר עכשיו לא מביא מאות מיליונים לשקם כל אתר.

ורד קירו זילברמן: ברור שלא.

אורי דביר: יכול להיות שחברה פרטית והיא צריכה, יכול להיות שרשות המים מטפלת באתר במים והיא צריכה, יכול להיות שרמ"י צריכה, ויכול להיות שקרן לניקיון עושה - - -

ורד קירו זילברמן: אורי, אנחנו רוצים רק לדעת, אחרי שאנחנו היינו פה שלוש פעמים וזה הדיון הרביעי, אם - - -

אורי דביר: אני פה פעם שנייה.

אורי דביר: הפעם הראשונה היא לא באמת הייתה, אז אני פה פעם ראשונה.

ורד קירו זילברמן: אין בעיה.

ורד קירו זילברמן: בסדר.

ורד קירו זילברמן: אבל אנחנו רוצים להבין ולדעת שבאמת יושבים פה כל הגורמים מסביב לשולחן, שמבינים את המשמעות, ולאוצר יש מוכנות, בוא נגיד, לפתוח את העניין הזה, ובאמת לשים כסף על הדבר הזה.

אורי דביר: הכל תלוי מה יהיו הסכומים, מה תהיה הסיטואציה ומי יהיו הגורמים.

אורי דביר: אם זה סכומים של 2 מיליון שקל לשריפות - - -

ישראל אייכלר: אולי התשובה לשאלות שעכשיו הצבת אתה תביא לנו לישיבה הבאה – מי הגורמים שיקציבו כמה ואיך, עד שיפתרו את הבעיה.

ישראל אייכלר: לא אכפת לי איך אתה מביא את הכסף.

ורד קירו זילברמן: כי גם אם אומרים 'הגורמים', אז - - -

ישראל דנציגר: כבוד הרב, אני אגיד כמה זה עולה, עד הפגישה הבאה.

ישראל אייכלר: בסדר.

ישראל אייכלר: אז אני חושב שזה הסיכום הטוב ביותר.

ישראל דנציגר: אני אמצא את הדרך להגיד כמה זה עולה.

ישראל דנציגר: רתמים אני יודע, בוצת מט"ש אני יודע, את א.א.

ישראל דנציגר: אני אבדוק.

ישראל דנציגר: בסדר?

ישראל דנציגר: ביחד עם מוטי.

ישראל אייכלר: בסדר.

ישראל אייכלר: אז תהיה בקשר עם הוועדה שלנו ועם היועצת המשפטית שלנו.

ישראל דנציגר: אני אגיד עד לפגישה הבאה כמה זה עולה, כן.

שלומית אבינח: עד לפגישה.

ישראל אייכלר: לא רק כמה זה עולה.

ישראל אייכלר: גם שהאוצר יעשה לי סדר מי צריך לשלם מה, כדי שאנחנו נדע מאיפה מקבצים את הכסף.

ורד קירו זילברמן: אבל שנייה, מי שצריך לשלם מה, הרי ראינו שיש טענות כלפי עיריית אשדוד, ועיריית אשדוד מתנערת.

ורד קירו זילברמן: היא אומרת למשרד להגנת הסביבה, שגם ככה יש לו הרבה מטלות והוא דל באמצעים – אני אקח עורכי דין ואני אתבע אתכם עד קץ הימים.

ורד קירו זילברמן: זה דבר אחד.

ורד קירו זילברמן: והמועצות האזוריות שם, וכל זה.

שלומית אבינח: יש הליך משפטי.

אורי דביר: בגלל זה יש ועדת היגוי, בראשות המנכ"ל להגנת הסביבה, שכל הגורמים יושבים שם.

ורד קירו זילברמן: כמו שעשיתם באסבסט, המדינה לקחה אחריות, עשתה פרויקט מדהים בראשות המשרד להגנת הסביבה, וניקתה את הגליל המערבי מאסבסט, ואחר כך תבעה את מי שהיה צריך לתבוע.

ישראל דנציגר: צריך לשכפל את המודל ששם.

ורד קירו זילברמן: ממש.

ישראל דנציגר: שבו אנחנו יכולנו לפנות, ואחרי זה לתבוע כפל קנס.

ישראל אייכלר: אחרי זה להגיש חשבונות.

ישראל דנציגר: זה מודל שעובד יפה.

ישראל אייכלר: אחרת, אתה תחכה עד ימות המשיח.

ורד קירו זילברמן: לא יקרה.

ישראל אייכלר: מר ובר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אתה ובר?

יעקב פלאצ'י: לא.

יעקב פלאצ'י: אני מאשדוד.

שלומית אבינח: זה אשדוד.

שלומית אבינח: רגע, סיימתם את העניינים התקציביים?

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: הוא אמר שבישיבה הבאה הוא מביא לנו חשבון מפורט איפה ומה.

אורי דביר: עוד משפט אחד ברשותך.

ישראל דנציגר: לא, אורי, אורי, דקה, סליחה.

ישראל דנציגר: אני חושב שכולנו עובדים ביחד, אז אל תרגיש צד נגד צד.

ישראל דנציגר: חשוב שבאמת נעשה דיון עם רמ"י ועם האוצר, האם אנחנו רוצים להרחיב את סמכויות זרוע הביצוע לדברים נוספים, שגורמים לזיהומים וסיכונים.

ישראל דנציגר: כי כרגע באמת התכולה היא מצומצמת.

ישראל דנציגר: המנגנון הוא טוב, הוא עובד מעולה.

ישראל דנציגר: דרך אגב, במט"ש הזה רוצים לבנות יחידות דיור עכשיו של אשדוד, אז יש פה אפילו לרמ"י אינטרס.

ישראל דנציגר: אנחנו צריכים לעשות דיון.

יואב ששון: לתעשייה.

יואב ששון: לתעשייה.

ישראל דנציגר: בסדר.

ישראל דנציגר: צודק.

ישראל דנציגר: תעשייה זה מקור צמיחה, ממנו מקבלים ארנונה הכי גבוהה.

ישראל דנציגר: בתור לא ראש עיר לשעבר אני אומר לך את זה.

ישראל דנציגר: אז אנחנו צריכים באמת, אם אנחנו כבר מרחיבים את זרוע הביצוע, לעשות דיון כוללני על האם יש עוד גורמי זיהום וסיכון, שכדאי להרחיב בפעם אחת את היריעה.

ישראל אייכלר: אין בעיה, בסדר.

ישראל אייכלר: נכון.

ישראל דנציגר: ולהיות מסוגל להגיב בסיטואציה כזאת.

יעקב פלאצ'י: אדוני יושב הראש, הבעיה, כפי שהציג המנכ"ל, היא הרבה יותר רחבה.

יעקב פלאצ'י: הוא מדבר על עשרות מט"שים וכו'.

יעקב פלאצ'י: אם אנחנו מדברים כרגע על המקרה הספציפי באשדוד, אנחנו לא מסכימים עם - - -

אורי דביר: אבל רגע, המשרד להגנת הסביבה לא צריך עכשיו להתחיל לשקם את כל המט"שים במדינת ישראל.

יעקב פלאצ'י: לא, לא, אני רוצה להסביר.

אורי דביר: יש גוף שאחראי על מט"שים, ויש משרד שאחראי על זה, ויש עירייה, ויש תאגידים.

יעקב פלאצ'י: אני מדבר על אשדוד.

יעקב פלאצ'י: המשרד להגנת הסביבה הטיל בשנים האחרונות – וזה ממש עכשיו על השולחן – עיצומים כספיים גדולים בעשרות מיליונים על מפעלים באזור אשדוד, מפעלים שגורמים לאותם זיהומי אוויר ואותם נזקים לתושבי אשדוד והסביבה.

יעקב פלאצ'י: הנה המקור התקציבי.

יעקב פלאצ'י: קחו את הכסף הזה, את אותם עשרות מיליונים, ותפתרו לתושבי אשדוד את הבעיה.

ורד קירו זילברמן: אבל זה לא מקופת המדינה.

אורי דביר: אבל הקנסות הם לא קנסות - - -

יעקב פלאצ'י: אבל זה בדיוק אותם אנשים שנתבעים.

אורי דביר: תבוא לוועדת כספים לדיוני תקציב 2020 ותציע את הצעת החוק.

יעקב פלאצ'י: זה לאותם אנשים שנפגעים.

יעקב פלאצ'י: אנחנו פותרים לאותם אנשים את הבעיה.

יעקב פלאצ'י: תושבי אשדוד נפגעים מזיהומי אוויר מבית הזיקוק.

ורד קירו זילברמן: אבל אתם מקבלים את הארנונה.

אורי דביר: והם גם מרוויחים מהארנונה של הנמל.

ורד קירו זילברמן: הארנונה אצלך.

ורד קירו זילברמן: אתם לוקחים אחר כך – מה?

ורד קירו זילברמן: – עורכי דין כדי לתבוע את המשרד להגנת הסביבה?

אורי דביר: ורד, אפשר לחלק את הארנונה של הנמל על כל תושבי מדינת ישראל, ואז את הקנסות נשאיר בסוף.

יעקב פלאצ'י: שוב, אנחנו אלה שנפגעים, ואני חושב שיהיה נכון וצודק, שזה הכסף שיפתור בעיות אחרות.

אורי דביר: הפלטפורמה החוקית לא מאפשרת את זה.

ישראל דנציגר: המשיח יגיע לפני שהקנסות ילכו להגנת הסביבה לטובת אשדוד.

ורד קירו זילברמן: אורי, בעיקרון, האזור הזה של אשדוד זה הנמל, זה תחנות הכוח, זה כל אזור התעשייה, זה האזורים המוזנחים האלה שהיו רמת חובב עם כל זה, זה בקלות הולך להיות מפרץ חיפה מספר 2, אם לא מספר 1.

אורי דביר: והיום לפני שבועיים אושרה שכונה עוד יותר קרובה לנמל, אחרי שעשו את כל הבדיקות ושמו שם בדיקות של זיהום אוויר, ותאורה, ורעש, והכל, ומצאו שהכל בסדר, שאפשר לחיות שם.

ורד קירו זילברמן: גם את עיר הבה"דים וגם את רמת חובב.

יעקב פלאצ'י: דרך אגב, אנחנו מתנגדים לשכונה הזאת.

יעקב פלאצ'י: זה יהרוג את הנמל.

יעקב פלאצ'י: כי מרחקי ההפרדה של השכונה הזאת אל הנמל, לא יאפשרו לנמל להתעסק בשום חומרים מסוכנים.

יעקב פלאצ'י: לא יהיה נמל אשדוד.

אורי דביר: גם היום.

אורי דביר: לא, לא, זה גם היום.

אורי דביר: לא, זה לא בגלל השכונה.

ישראל אייכלר: אני יכול לסכם את הישיבה?

ישראל אייכלר: מצדי אתה משוחרר.

ישראל אייכלר: אני רק רוצה לסכם את הישיבה.

שלומית אבינח: רגע, המחוזות עוד לא דיברו.

ישראל אייכלר: הם רוצים?

ישראל אייכלר: יש לכם עוד מה להוסיף?

גדעון מזור: לא, אני עדכנתי איפה שהיה צריך.

ישראל אייכלר: הם אמרו מה שהם רוצים.

ברוך וובר: אני יכול לתת עוד כמה נתונים.

ברוך וובר: א', סקר שהוחלט עליו, בא.א.

ברוך וובר: אני מתכוון, הוחלט עליו לפני בערך שמונה חודשים, תשעה חודשים.

ברוך וובר: שוב, זה מתעכב ברמ"י.

ברוך וובר: אני מקווה מאוד שזה ישתחרר.

ברוך וובר: אני חייב לומר, שנעשה כבר סקר לפני כמה שנים, והוא פשוט בטל, כי עברו הרבה שנים וכל הדברים השתנו.

ברוך וובר: כנראה שיש שם שריפות, אבל אי אפשר בלי סקר, כדי לוודא את זה.

שלומית אבינח: כמה זמן לוקח לעשות סקר?

ברוך וובר: הזמן הוא לשחרר את המכרז, וזה לא משתחרר.

ישראל דנציגר: זה הבעיה שלי לעשות מכרז, וזה לא במשרד שלי, דרך אגב.

ישראל אייכלר: מכרז על הסקר?

ישראל דנציגר: כן.

ישראל דנציגר: מכרז לְסָפַּק להוציא מכרז במדינת ישראל זה קריעת ים סוף.

ישראל אייכלר: כמה זמן זה?

ישראל דנציגר: זה בין חצי שנה לשנה לעשות מכרז, אם אין לך כבר ספק מוכן לדבר הזה.

ישראל דנציגר: עכשיו, זה לא מקובל.

ישראל דנציגר: לכן אני הצעתי, מה שאני הולך לעשות, חברים, מה שאני אעשה, יש אצלי פגישה בשבוע הבא, מה שאני אחפש זה האם כבר יש או למשרד או לרמ"י מישהו שהוא כבר תחת התקשרות שאפשר להרחיב אותה.

ישראל דנציגר: אם יש לי מצב כזה -- -

ישראל אייכלר: משהו שמעתי מכם לגבי סקר, שאתם כבר מתקדמים.

ישראל דנציגר: כן, כי יש כבר מישהו שיעשה סקר.

ישראל דנציגר: נו, אז אולי אותו סקר יהיה - - -

ישראל דנציגר: בדיוק.

ישראל דנציגר: שוב, זה מה שאני אנסה לעשות, כדי לחסוך לך את החצי שנה-שנה הזאת.

שלומית אבינח: אני כבר לא אהיה פה.

ישראל דנציגר: למה?

ורד קירו זילברמן: היא עוזבת.

ישראל אייכלר: היא עלתה בדרגה, אחרי 21 שנה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לבשר לפרוטוקול ולוועדה – פעם ראשונה ששלומית, המנהלת, אחרי 21 שנה, משאירה אותנו כצאן בלי רועה, והולכת לוועדת הקליטה, שזו ועדה סטטוטורית, ואנחנו מברכים אותה להצלחה.

שלומית אבינח: תודה רבה.

שלומית אבינח: תודה.

ישראל אייכלר: אני יכול לקנא רק ביושב ראש הוועדה של ועדת הקליטה ביעילות ובענייניות ובמקצועיות.

ישראל אייכלר: אני לא יודע, יש הרבה אנשים שאולי יבואו במקומך, אבל לא חושב שתהיה מנהלת כמו שלומית, בוועדה לפניות הציבור.

שלומית אבינח: תודה.

ברוך וובר: עוד הערה אחת – יש לנו תמחיר, הערכה לפחות, לגבי פינוי בוצת המט"ש, זה משהו בסביבות 25 מיליון שקל.

קריאה: לפני העדכון.

ברוך וובר: לא, אחרי העדכון.

ברוך וובר: כלומר, הערכים הוחמרו במהלך השנה האחרונה, וזה צמח ל-25 מיליון שקל, במקום 17 מיליון שקל.

ברוך וובר: מדברים על כמויות של בערך 50 אלף מטר קוב בוצה שנשארו שם.

ברוך וובר: והערה אחרונה שיש לנו על זה, שאנחנו באופנסיבה מאוד-מאוד רצינית כלפי כל מפעלי התעשייה שם הכבדים, כמעט שלא היה אחד, האמת היא שלא היה אחד שלא עבר הליך אכיפה, לרבות שורה של המלצות שלנו, של 2-3 היטלים כספיים, חקירה פלילית, שתי התראות על חריגות בארובה, צו 45, זה "צו עשה" לפי-גלילות ולפז"א, עיצומים כספיים כנגד יהודה פלדות, שימוע לקורנס, שימוע לאגן כימיקלים.

ברוך וובר: גם נובל אנרג'י היה אצלנו בשימוע, אם כי הם הוכיחו שלאחר הקמת מתקן, שהם כבר לא מהווים, נכון להיום, מקור למפגע.

ברוך וובר: לא היה כמעט מפעל שלא נכנסנו אליו ולא עשינו שם הליך, ואנחנו באמצע ההליכים הללו.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: רמ"י.

ישראל אייכלר: אני לא הייתי מרגיש נוח לשבת במקומך בישיבה הקודמת ובישיבה הזאת.

ישראל אייכלר: יש לך מה לבשר לנו מתי כן תהיה שמירה וכן יהיה גידור ברתמים?

זוהר נוימן: אני זוהר נוימן, לצורך הפרוטוקול.

זוהר נוימן: רתמים זה לא במרחב שלנו - - -

שלומית אבינח: סליחה, אני רוצה להגיד לצורך הפרוטוקול, זה גם היה בדיון הקודם – הבנו, אנחנו ווידאנו שמי שאחראי זה ישראל זכות.

שלומית אבינח: הבנו שהוא נמצא במילואים.

שלומית אבינח: שוב, זה מה שנאמר לנו.

ברוך וובר: לא, לא, הוא יושב ראש ועדה עכשיו בדרום, מחוז דרום.

ורד קירו זילברמן: זה מה שאמרו?

ורד קירו זילברמן: שהוא במילואים?

שלומית אבינח: כן.

שלומית אבינח: עכשיו, אנחנו ביקשנו, והיות שזו ישיבה רביעית, אנחנו גם העברנו רקע, וביקשנו שנציגי רמ"י יידעו לענות על השאלות.

שלומית אבינח: שוב, אנחנו לא מכירים את עובדי רמ"י, אבל זה לא יכול שבדיון רביעי נציגי רמ"י לא יודעים מענה ספציפי לשאלות שהם מתבקשים.

שלומית אבינח: אני חייבת להגיד את זה לצורך הפרוטוקול.

ישראל אייכלר: הם לא אשמים בזה.

ישראל אייכלר: אנחנו פשוט, לישיבה הבאה, אני כבר מבקש שתמסרי למנהלת - - -

שלומית אבינח: הם לא אשמים, אבל הם הגיעו לדיון, אז הם צריכים לדעת למה הם מגיעים.

ישראל אייכלר: תמסרי למנהלת הבאה, שבישיבה הבאה ראש רמ"י שיואיל בטובו לבוא לפה.

ישראל אייכלר: איך קוראים לו?

ברוך וובר: עדיאל שומרון.

ישראל אייכלר: עדיאל שומרון, שיואיל לבוא עם תשובות.

ברוך וובר: הוא עושה עבודה מעולה, דרך אגב.

ישראל אייכלר: כן, שיבוא עם תשובות ברורות.

שלומית אבינח: אז מי מרגיש את נציגי רמ"י?

שלומית אבינח: הם לא יודעים להגיב.

ישראל אייכלר: כמו שהמנכ"ל הגיע ואמר דברים ברורים, ובעזרת השם באוקטובר ייתן לנו תשובות ברורות לגבי העלויות של דברים, כך יבוא - - -

שלומית אבינח: הם יודעים להתייחס למצלמות, ולגידור, ולסקר?

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: הוא לא חייב.

ישראל אייכלר: שיבוא עדיאל שומרון.

ישראל אייכלר: הוא לא חייב, רמ"י חייב.

שלומית אבינח: הנה, סליחה, ג'נט, רכזת הוועדה, בואי שבי רגע לפרוטוקול.

ג'נט ישראלוב: רק לגבי ישראל זכות.

ג'נט ישראלוב: דיברתי עם נטלי אתמול, וכשביקשתי את ישראל זכות, היא לכן אמרה לי שהוא שולח לכאן נציגים, שאחד מהם זה הסגן שלו, שיודעים לענות על השאלות, והוא לא שולח סתם אנשים.

ג'נט ישראלוב: זה מה שנאמר לי.

ישראל אייכלר: טוב, אני לא רוצה לעשות אי נעימות.

ישראל אייכלר: בישיבה הבאה אנחנו נבקש את עדיאל שומרון, שיהיה פה, ושהוא יענה על כל השאלות, וגם יביא תשובות על מה הוא כבר עשה.

ישראל אייכלר: ניתן לו כמה חודשים לעשות משהו, כי ההחלטה של הוועדה הייתה כבר מלפני שנה, שצריך לעשות את הגידור ואת המצלמות.

שלומית אבינח: ויש כסף לנושא.

ישראל אייכלר: ויש לכם כסף לנושא, אז שיבוא ויעשה את זה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הישיבה, ברשותכם.

ישראל אייכלר: אני רוצה לתת את הכמה חודשים עד לישיבת הוועדה הקרובה בעניין הזה, ישיבת המעקב שתהיה בתחילת מושב החורף, בעזרת השם, לברר כמה עולה ומה נעשה כדי לבצע את ההחלטה להקים גדרות ומצלמות ומכרזים, וכל מה שקשור בזה, לאתר רתמים על ידי רמ"י.

ישראל אייכלר: מ-2014 עד 2018 היה צריך להיות סקר לפרויקט א.א.

ישראל אייכלר: אשדוד.

ישראל אייכלר: עדיין לא עשו זאת.

ישראל אייכלר: אני מקווה שהפעם המנכ"ל והמשרד להגנת הסביבה ימצאו את הדרך ליצור סקר, אולי במסגרת סקר שהם כבר עושים במקומות אחרים, להרחיב אותו גם לשאלות שיש לנו, כדי שנדע כמה צריכים לעלות העלויות של שיקום המקומות האלו, ולא רק כיבוי.

ישראל אייכלר: עיריית אשדוד תביא תשובות איך היא תפעל לגבי משתמשי המט"ש לטפל במפגעים.

ישראל אייכלר: גם רמ"י וגם איגוד ערים אותו דבר כמו עיריית אשדוד.

ישראל אייכלר: אנחנו שמענו ורשמנו, שיש צוות היגוי לטיפול מהיר ברתמים ויישום המכרז בפועל.

ישראל אייכלר: שוב, נאמר לנו שיש כסף בנושא הזה, אבל אין הערכה תקציבית מדויקת.

ישראל אייכלר: נבקש לקבל הערכה תקציבית מדויקת בישיבת המעקב הבאה.

ישראל אייכלר: לשיקום אני מדבר, לא רק לכיבוי.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים להרחיב את זרוע הביצוע של המשרד להגנת הסביבה, שעכשיו היא מצומצמת, אני מבין, להרחיב אותה כדי להביא את התשובה לאזרחי ישראל, שפשוט ינשמו אוויר צח.

ישראל אייכלר: תודה רבה לכל אלו שהיו פה, ושיהיה בהצלחה, וחג שמח.

שלומית אבינח: איזה חג?

ישראל אייכלר: ראש השנה, סוכות.

ישראל אייכלר: אנחנו ניפגש אחרי זה.