ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 664, 2018-07-02 12:11

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 2 ביולי 2018, י"ט בתמוז תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: יום תוכנית עבודה של הממשלה בכנסת.

יעקב מרגי: בשעה הזו אנחנו זכינו לארח את שרת התרבות והספורט, חברת הכנסת מירי רגב יחד עם המנכ"ל המסור שלה, מר יוסי שרעבי, וחברי הכנסת, ואנחנו נשמע את השרה בסקירה קצרה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, זה יום חדש לכנסת, מכל הימים שבאמת מושתים עלינו ממזכירות הכנסת, יום זה ויום זה וכולם חשובים, אבל יום משמעותי ומהותי בכל מושב יהיה יום כזה שמשרדי הממשלה יבואו וידווחו על תוכנית העבודה שלהם ועל ביצוע תוכנית העבודה.

יעקב מרגי: מאחר וזו הפעם הראשונה וזה נכנס במושב הקיץ, אז אנחנו נשמע סקירה של שרת התרבות והספורט.

יעקב מרגי: אין ספק שאם משרד התרבות טרום השרה מירי רגב היה משרד חשוב אבל עובד מתחת לרדאר, כנראה היה נחלתם של חלק גדול מהאוכלוסייה אבל לא כולו, השרה מירי רגב נתנה דגש שהתרבות והספורט תהיה נחלתם של כלל האוכלוסיות כולל אלה שהיו מודרות טבעי ומודרות מלאכותי, ואנחנו שמחים כל פעם שאת פותחת מבחני תמיכה.

יעקב מרגי: כשר לשעבר אני אומר לכם, אם תדעו מה מסע התלאות שעובר השר בכל מבחן תמיכה חדש או פתיחה או תיקון, המוטיבציה יורדת ואתה שומע פעם אחר פעם, זה לא קל, זה לא פשוט.

יעקב מרגי: אומר לכם מי שהיה שם.

יעקב מרגי: מירי, הבמה שלך והתודה נתונה לך.

יעקב מרגי: בבקשה.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד יושב ראש הוועדה, חברי, יעקב מרגי.

מירי רגב: אני רוצה ראשית להודות לכם, חברי הוועדה, ולך.

מירי רגב: אנחנו בעצם מסכמים במושב הזה כמעט שלוש שנים של פעילות של משרד התרבות והספורט, והסיוע שלכם כחברי הוועדה לוועדה להוביל חקיקה, לקדם סוגיות וכל מה שקשור להנגשה גם בספורט וגם בתרבות, מביאים בעצם בשורות גדולות מאוד לציבור במדינת ישראל.

מירי רגב: אתה היית שר ואתה היום יושב כאן.

מירי רגב: הייתי יושבת ראש ועדה, ועדת הפנים, ואני יושבת היום כאן וכולנו מחליפים.

יעקב מרגי: תעצרי שם.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להחליף ואת לא רוצה להחליף.

מירי רגב: אנחנו כולנו מחליפים כסאות ומה שחשוב הוא שבעצם באמת כשאתה מבין את העבודה משני הכיוונים, גם עבודת הממשלה ואת הקשיים הבירוקרטיים וגם את עבודת הכנסת עם המיוחדויות והאתגרים שלה, אנחנו יכולים באמת להבין את המורכבות של עבודת כנסת/ממשלה, ואני באמת מודה לכם על הסיוע גם מול עובדי צוות המשרד שלי.

מירי רגב: (הצגת מצגת) אני חושבת שלא יכולנו לבחור תאריך טוב יותר מהתאריך הזה שבו אני מגיעה להציג בפני ועדת החינוך, התרבות והספורט את הדין וחשבון על פעילות משרד התרבות והספורט לאחר שפורסם בשבוע שעבר, שמבין כל משרדי הממשלה, משרד התרבות והספורט הוא בעצם המשרד שזכה מכל משרדי הממשלה ל-94% לצורך מימוש תוכניות העבודה וניצול התקציב.

מירי רגב: 94% מול 77% ממוצע במשרדי הממשלה.

מירי רגב: יש לכם כאן את השקף.

מירי רגב: המשרד הזה הוא משרד שבעצם כמו שאתם רואים, לא משרד מדבר, משרד עושה ועושה ועושה עם כוח אדם שלא גדל, עם תקנים שלא גדלו, עם משימות שהוכפלו ושולשו, עם תקציבים שהוכפלו.

מירי רגב: אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות לכל הצוות המקצועי של המשרד בראשות המנכ"ל, דרך ראשי המינהלים, עופר בוסתן, גלית והבה שאשו, גיא שנמצא כאן, ראש אגף התקציבים, סימה כמובן, כל הקטע המשפטי, החשבי, הביקורי, כל מי שקשור לעבודה וניהול המשרד שבעצם מימש מדיניות של צדק תרבותי.

מירי רגב: לקבל כזה ציון זה לא פשוט וזה באמת הודות לעבודה היפה של המשרד ואני רוצה להודות לכם וזה בסופו של דבר בשורה אמיתית לחברה הישראלית.

מירי רגב: הערכים שעל פיהם אנחנו עובדים במשרד התרבות והספורט הם ערכים שאתם מכירים אותם.

מירי רגב: דיברנו עליהם מספר פעמים וגם אתם תראו את הערכים האלה, איך הם באים לידי ביטוי בתוכנית העבודה שלנו כמובן ובנגזרות של הפעילות שלנו, אז הדבר הראשון זה צדק תרבותי שנדבר עליו תיכף ונפרוט אותו בעצם לתוכנית עבודה, מה נעשה ומה אמור להתבצע בשנת 2019, כמובן כל סוגיית ההנגשה, גיוון תרבותי, חיזוק המעמד הבינלאומי, מורשת וזהות ונאמנות בתרבות.

מירי רגב: עולם התרבות ב-2015 נראה כך, של בעצם שתי מדינות לשני עמים, שאני לא אוהבת את זה לא ברמה הרעיונית המדינית ובוודאי גם לא ברמה החברתית והתרבותית.

מירי רגב: משרד המשמש ככספומט, אין לו כמעט שיקול דעת.

מירי רגב: יש תקנות והכסף עובר מהתקנות למוסדות התרבות.

מירי רגב: חוסר צדק חלוקתי משווע שתיכף נדבר עליהם, כולל הדרת ציבורים ואוכלוסיות בחברה הישראלית, חסמים, חסמים, כולל חסמים משפטיים שהפכו להיות לחסמים חברתיים.

מירי רגב: ישבתי הרבה מאוד שעות גם אצל יהודה ויינשטיין וגם אצל היועץ המשפטי הנוכחי על מנת לפתור את החסמים המשפטיים על מנת לאפשר הנגשה ותרבות לכלל המגזרים, והחסמים, חלקם כמובן נקשרים לבירוקרטיה.

מירי רגב: תמונת המצב, שכל כך הייתה חלוקה פחות או יותר של העוגה, חלוקה שרובה נמצאת בתל אביב, תיכף נדבר על זה.

מירי רגב: תראו תיכף כמה תל אביב ומחוז תל אביב קיבל, כשאנחנו לא רואים את המגזר הערבי שם, לא רואים את המגזר החרדי.

מירי רגב: כמובן איו"ש זה לא חלק מהמפה של מדינת ישראל, והפריפריות בשביל מס שפתיים, אז הן שם.

מירי רגב: תמונת המצב בשנת 2015, שימו לב, סך הכול התקציב של משרד התרבות שקיבלנו אותו היה כ-630 מיליון.

מירי רגב: 50% מהתקציב היה למחוז תל אביב, כ-309 מיליון שקלים, מתוכו 80% לעיר תל אביב.

מירי רגב: 270 מיליוני שקלים לעיר תל אביב.

מירי רגב: מחוז יהודה ושומרון, רק בשביל ההשוואה, אותו מספר תושבים קיבל 5 מיליון שקלים כשאנחנו מדברים על 400,000 תושבים.

מירי רגב: מחוז צפון – 28 מיליוני שקלים.

מירי רגב: מחוז חיפה – 59 מיליוני שקלים.

מירי רגב: מחוז תל אביב והעיר תל אביב בעצם קיבלו את רוב התקציב של משרד התרבות, רוב התקציב שבעצם השקיעו בו במתקני תרבות, בפעילות תרבות ובעצם שם פרחה התרבות של מדינת ישראל, לכן גם היה ברור שהם קובעים מה היא תרבות.

מירי רגב: איפה שהכסף, בעל המאה הוא גם בעל הדעה.

מירי רגב: אתה פותח את ספר התקציב, אתה אומר, לא יכול להיות שמדינת ישראל מחלקת את המשאבים שלה כרגולטור בצורה כל כך לא צודקת.

מירי רגב: זאת תמונת המצב ולכן היה לי ברור שאנחנו צריכים לקבוע יעדי מדיניות שהם בהתאם לערכים שהצגתי, שיביאו לידי ביטוי תוכנית עבודה וצמצום פערים, לא כזה שנשב פה ורק נעשה 'וי', אלא נעשה 'וי' על תוצאות, ואנחנו רואים שיעדי המדיניות, בעצם הנגשת תרבות וספורט לכול בדגש על פריפריה חברתית וגיאוגרפית, צמצום פערים חברתיים והעדפה מתקנת בלי בושה, העדפה מתקנת למגזר החרדי, למגזר הערבי, כמובן לפריפריה ואוכלוסיות שהיו מודרות, שלא ספרו אותן עד עכשיו, גיוון תרבותי, עידוד וטיפוח של מגוון הקולות בחברה הישראלית.

מירי רגב: הקולות של המערב הם חשובים וטובים, אבל יש לידם עושר תרבותי לא פחות, תרבות המזרח.

מירי רגב: אין למעלה, אין מתחת.

מירי רגב: כולם שווים.

מירי רגב: צריך לתת תקציבים גם וגם כדי שעל הבמה הזאת נוכל לתת את הביטוי לכלל המרכיבים של הקולות החברתיים במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אולי אני חירשת, מירי, סליחה, אבל אני לא שמתי לב, אולי דיברת על עולים חדשים גם כן?

מירי רגב: תיכף נדבר גם על עולים חדשים ועל תיאטרון גשר ועל נשים.

יוליה מלינובסקי: כן, במדינה הזאת יש כמה ציבורים, בסדר?

מירי רגב: תיכף נדבר גם עליהם.

מירי רגב: תרבות והספורט המנוע לשינוי תרבותי וחברתי, תרבות וספורט כמנוע לחיזוק יחסים בינלאומיים, אנחנו נראה את זה, קידום מצוינות בספורט לצד פיתוח ספורט עממית, התוכנית שהובלנו, "מאלפים לאלופים", לפתח יותר ויותר קבוצות נשים, אימהות, ילדים, ילדות כחלק מספורט עממי ומשם כמובן להוביל לפיתוח של מצוינות.

מירי רגב: חופש המימון הממשלתי ונאמנות בתרבות, שפה אנחנו נמצאים כרגע בפערים מאוד גדולים.

מירי רגב: אנחנו נציג את זה כחלק מתוכנית העבודה ל-2019, ושמירה והנחלה של אוצרות התרבות והמורשת של העם היהודי.

מירי רגב: התהליכים - כדי לאפשר את המדיניות זה כמובן שינוי תקנות וחקיקה, הגדלת תקציבים, הסרת חסמים, שותפות אסטרטגית עם השלטון המקומי ויישום פרויקטים.

מירי רגב: בגידול התקציבי אנחנו רואים שבעולם התרבות, תיכף נעבור לעולם הספורט, אנחנו בעצם מדברים על שינוי המפה התרבותית וצמצום פערים.

מירי רגב: זו בעצם הכותרת של המיליארד שקלים.

מירי רגב: חצינו את המיליארד שקלים בתרבות.

מירי רגב: העלאה של התקציבים בתרבות נועדה בעצם לשנות את המפה התרבותית ולצמצם פערים.

מירי רגב: היא לא נועדה לחזק את החזקים, היא נועדה בעצם לאפשר שינוי בתמונת המפה התרבותית שכבר תראו אותה היום וכבר תראו איפה היא תהיה ב-2019-2020.

מירי רגב: זה פשוט שינוי מדהים של עולם התרבות ומפת התרבות במדינת ישראל מרגע שחצינו את המיליארד.

מירי רגב: מ-700 מיליון שקלים חצינו את המיליארד.

מירי רגב: בספורט בעצם המדינה לוקחת אחריות.

מירי רגב: כידוע לכם, היה מאבק לא פשוט, הגיע גם לכאן, לדיונים לכאן, גם ועדת כספים בינינו לבין האוצר.

מירי רגב: בסופו של דבר היה סיכום ביני לבין שר האוצר שהמדינה לוקחת אחריות על כספי הספורט, קרי, הספורט לא יהיה נתון למצב ההימורים במדינת ישראל.

מירי רגב: יש הימורים, יש ספורט, אין הימורים, אין ספורט.

מירי רגב: זה לא יכול להיות מצב כזה.

מירי רגב: מדינה מתוקנת צריכה לצבוע תקציב לספורט וכך עשינו.

מירי רגב: בעצם ממצב של 720 מיליוני שקלים גדלנו למיליארד שקלים בספורט הישראלי, ספורט צבוע של 800 מיליוני שקלים כל שנה ללא קשר להימורים.

מירי רגב: הטוטו בעצם מחולק כרגע לשתי חטיבות.

מירי רגב: אנחנו עוד נביא את זה לתיקון חקיקה קטן, כי ראינו שבסופו של דבר התיקון הזה הביא לפגיעה ביחידות הקצה, בעצם במועדוני ספורט של איגודים כאלה ואחרים בפריפריות ובמגזרים ולכן אנחנו מביאים איזשהו שינוי חקיקה שיעבור כבר המושב הזה.

מירי רגב: הטוטו בעצם מחולק לשתי יחידות: יחידה אחת שממשיכה להביא ולהתעסק בהימורים.

מירי רגב: לא מתעסקת בזה, זה לא ענייני.

מירי רגב: יש רגולטור שמשרד המשפטים קבע והוא האוצר.

מירי רגב: הוא מתעסק עם הימורים גם של הפיס, שאתה מכיר את זה עוד מתפקידך הקודמים, וגם של הטוטו.

מירי רגב: החלק השני, הטוטו ממשיך להיות הזרוע הביצועית של משרד התרבות והספורט.

מירי רגב: זה כרגע מה שאנחנו הולכים לעשות.

מירי רגב: הכסף עובר מהאוצר.

מירי רגב: כמו שהוא עובר מהאוצר לתרבות, כך הוא עובר מהאוצר לספורט.

מירי רגב: אנחנו בעצם הגדלנו את התקציב של הספורט.

קריאה: אבל מהטוטו הוא הולך למשרד האוצר?

מירי רגב: לא, לא, הטוטו לא חלק יותר.

קריאה: לאן הולכות הכנסות הטוטו?

מירי רגב: לאוצר.

קריאה: אה, אז האוצר מקבל את הכנסות הטוטו.

מירי רגב: האוצר מקבל את הכנסות הטוטו, רק שאני אגיד לך שהכנסות הטוטו כל שנה הולכות ופוחתות גם בגלל הורדת כמות המשחקים של ההימורים, צמצום הסוסים ועוד כל מיני כאלה ואחרים, למרות שאני כבר אמרתי בעבר ועל זה אני חושבת שווה לקיים דיון אחד בצורה רצינית, על כל סוגיית ההימורים לא רק בספורט.

מירי רגב: גם אני מזכירה לך שרוב בתי הספר שלנו ובתי הילדים והמתנ"סים בנויים מכספי הימורים של הפיס.

מירי רגב: צריך לשבת ולחשוב אם אתה רוצה לעצור את ההימורים, בעצם איך המדינה מכניסה את היד לכיס ומשלמת על זה, והדבר השלישי, איך אתה גורם לאכיפה בתחום של הימורים בלתי חוקיים.

מירי רגב: אני חושבת שכחלון בסך הכול מוביל את המהלך הזה בצורה מאוד אחראית ונכונה ובעניין הזה אנחנו מתואמים, אבל אנחנו רואים שבפעם הראשונה, יושב ראש הוועדה, יש לנו תקציב חוצה את המיליארד גם בתרבות וגם בספורט, שמאפשר לנו לממש מדיניות אחראית ורצינית ובעיקר לתקן את אותם פערים שעליהם דיברנו.

מירי רגב: תיקוני רגב - הוצאתי את חלוקתי בתרבות הישראלית.

מירי רגב: ככה זה נקרא בהתחלה, תיקוני רגב, אז השארנו את זה כדי שלא תגידו עכשיו, תיקנו את זה.

מירי רגב: מיקום גיאוגרפי, שאנחנו נותנים בעצם בונוס למוסדות בפריפריה.

מירי רגב: הרצון בפריפריה זה אומר, מי שיוצא מהפריפריה למרכז מקבל בונוס נוסף ומי שהמרכז מגיע לפריפריה, גם הוא מקבל תמריצים.

מירי רגב: פעילות ביהודה ושומרון, נגב וגליל - נגב וגליל מקבל בעצם מתקנת הפריפריה שהוחלטה על ידי החלטת ממשלה.

מירי רגב: אנחנו נותנים תוספת לפריפריה ובונוס נוסף, תמריץ ליהודה ושומרון, תמריץ פלוס עשרה אחוז למי שמגיע ליהודה ושומרון, כמובן כל התקנות, כדי לעודד גופי תרבות להגיע ליהודה ושומרון, ואני שמחה לראות את הבימה יותר ויותר מגיעים גם לקריית ארבע, גם לחברון.

מירי רגב: אנשי יהודה ושומרון נהנים מתרבות כפי שנהנים אנשי המרכז או אנשי הדרום או אנשי הצפון.

מירי רגב: ייחוד תרבותי - כאן בעצם מגיעה השאלה שלך, חברת הכנסת.

מירי רגב: היה לנו ויכוח גדול לגבי ייחוד תרבותי.

מירי רגב: משרד המשפטים טען, לא צריך כבר ייחוד תרבותי, אין צורך לדאוג לעלייה, אין צורך לדאוג למגזר הערבי אלא אנחנו יכולים לעשות את זה בתקנות הקיימות.

מירי רגב: אם זה היה קורה, גשר היה נסגר.

מירי רגב: ישראל ביתנו ניסו להעביר כסף לתקציב דרך הממשלה, לגשר.

מירי רגב: אין אפשרות לעשות את זה בדרך המשפטית.

מירי רגב: אם אתה רוצה להעביר כסף לתיאטרון מסוים, הכסף נשפך לכל התקנה כי כולם נהנים מזה ואז בעצם אתה לא יכול לתעדף בתוך תקנה מוסד מיוחד.

יוליה מלינובסקי: סליחה, גשר זה לא כל התרבות של העולים.

מירי רגב: בסדר, אבל אני נותנת לך דוגמא.

יעקב מרגי: היא הביאה דוגמא.

מירי רגב: לכן בעצם אנחנו נתנו ביטוי בהחלטה, וכמובן היועץ המשפטי לממשלה שנתן לנו חותמת לעניין הזה, ייחוד תרבותי שמעלה כספים.

לאה פדידה: את אומרת שאם אני שרה במרוקאית, אני מקבלת יותר כסף?

מירי רגב: לא, שנייה.

מירי רגב: ייחוד תרבותי בעצם מאפשר לגשר, אספקלריה, יידישפיל, ערבים, הייחוד התרבותי שאנחנו רוצים לשמור אותו מאפשר להרים את הראש מעל ההישרדות הלא פשוטה שיש להם ואנחנו אפשרנו באמצעות התקנה הזאת יותר תקציבים ייחודיים למאפיינים ייחודיים, לצרכים ייחודיים כדי לאפשר להם להמשיך לפעול על פי הצרכים של הקהילות שאותם הם משרתים.

מירי רגב: כמובן ייחוד מוזיקאלי, מוזיקה - כל הנושא של המוזיקה הלא מערבית קיבלו הרבה מאוד תקציבים.

מירי רגב: אנחנו שמחנו שלראשונה, כפי שיש פילהרמונית לאומית, יש גם לראשונה אנדלוסית לאומית ואנחנו בצורה הזאת מביאים לידי ביטוי גם את העושר התרבותי המערבי וגם את העושר התרבותי המזרחי.

מירי רגב: זה היופי והחוזקה של חברה ושל תרבות והייחוד המוזיקלי עשה את שלו.

מירי רגב: כמובן כל מה שקשור למגזרים.

מירי רגב: כל התיקונים ומבחני התמיכה הביאו לצמיחה של הגופים, של תיאטרון מעבדה, של תיאטרון חיפה, של החאן, של הפרינג' בבאר שבע, של אדמה, מחול בשדרות ושל עוד ועוד גופי תרבות.

מירי רגב: דרך אגב, של עוד ועוד גופי תרבות שתיכף נדבר על כמה גופי תרבות גדלו כתוצאה מההעלאה ומהשינויים שעשינו ב-2017 כבר.

מירי רגב: מה קרה בשינוי מפת התרבות ב-2017?

מירי רגב: שימו לב מה קורה במפה.

מירי רגב: שלומי עלו מ-1.4 מיליון ₪ ל-2.2 מיליוני ₪.

מירי רגב: רכסים עלו, לוד עלו, רהט עלו, שלא נדבר על הבריכה הראשונה ב-20 מיליוני ₪ שיש ברהט ואנחנו נחנוך אותה עם ראש העיר טלאל.

קריאה: מתי?

מירי רגב: זה טלאל בעייתי, הוא רוצה קרוב לבחירות.

מירי רגב: מה, אני אריב איתו?

מירי רגב: טלאל רוצה לחכות עם הבריכה.

מירי רגב: הבריכה מוכנה לאבן פינה.

נחמן שי: יש מים בבריכה?

מסעוד גנאים: חברי הכנסת מוזמנים לשחות?

יעקב מרגי: בתשלום.

מירי רגב: כנראה בהפרדה.

יעקב מרגי: ברהט זה בהפרדה ואין שם הדרה מהמרחב הציבורי.

יעקב מרגי: דינה זילבר תחיה עם זה טוב.

מירי רגב: לא, ההיפך.

מירי רגב: בכל מה שקשור למגזר הערבי חיים מצוין, רק מה, חרדים גם צריכים להבין, יש את אותה הדרה מטעמי צניעות.

יעקב מרגי: אצלנו זה אסור.

מירי רגב: אין דבר כזה, מותר גם וגם.

מירי רגב: תיכף נדבר על זה.

מירי רגב: כן, זה מוכן כבר.

מירי רגב: הבריכה מוכנה.

יעקב מרגי: טוב, חסל סדר בריכה ברהט.

מירי רגב: נהריה, ראמה, ירושלים, קריית ארבע, דימונה, אתם רואים שם מפה חדשה.

מירי רגב: היא מפה חדשה, היא מפה שמציינת עלייה של תקציבים.

מירי רגב: אנחנו רואים תקציבים שעוברים למגזרים, לפריפריה, ואנחנו רואים את השינוי הגדול בעצם כבר היום במפת התרבות.

מירי רגב: כבר היום יש 550 גופי תרבות חדשים בפריפריה.

מירי רגב: זה אדיר, חברים.

מירי רגב: 50% מהם זה בפריפריה.

מירי רגב: תבינו מה זה אומר.

מירי רגב: 500 גופי תרבות חדשים בפריפריה ובמגזרים, במחול, במוזיקה, בתיאטרון, באומנות פלסטית.

מירי רגב: זה דבר אדיר.

מירי רגב: זה אומר שילדים, שנערים, שאנשים ליד הבית שלהם יכולים ליהנות מרבות על פי הצרכים של הקהילה ועל פי הצרכים של העיר ושל האוכלוסייה.

מירי רגב: שינוי מפת התרבות של מדינת ישראל תסתיים, ההתחלה שלה כבר הייתה כמו שאתם רואים, תסתיים ב-2020.

מירי רגב: המכרז יצא לאוויר.

מירי רגב: ב-9.7 המכרז מסתיים.

מירי רגב: יהיו לנו כאן 16 עוגני תרבות חדשים, חברים.

מירי רגב: אנחנו מקימים אשכולות חדשים במדינת ישראל לטובת התרבות.

מירי רגב: לקחנו מקומות שיש שם שממה תרבותית ושם יהיו עוגני תרבות.

מירי רגב: שם אנחנו נעשה אשכולות של תרבות, שאנשים יוכלו ליהנות ממגוון תרבותיות, קרי אם במעלות, סתם לדוגמא, יהיה מרכז מוזיקה, אז בקריית שמונה יהיה תיאטרון.

מירי רגב: לא יהיה את אותו מרכז גם וגם כדי שבאותו אשכול הציבור יוכל ליהנות ממגוון ובפיזור של גופי תרבות.

מירי רגב: כמובן ההחלטה שלי במכרז הזה, שעוגן אחד מחויב להיות באוכלוסייה החרדית, שיהיה עוגן מרכזי, ועוגן אחד מחויב להיות במגזר הערבי.

מירי רגב: אנחנו ממתינים ל-9.7, מסתיים המכרז.

מירי רגב: אנחנו נראה מי הגיש.

מירי רגב: אנחנו נעזור לכולם כדי שבעצם העוגנים האלה יוכלו לפרוח.

מירי רגב: מבחינתי שלוש שנים, אני שמה 10 מיליון שקלים על העוגנים האלה.

נחמן שי: את יכולה להסביר את המושג עוגן?

נחמן שי: מה כלול בעוגן?

נחמן שי: נגיד את אומרת תיאטרון בקריית שמונה, מה זה אומר?

מירי רגב: זה אומר כל מה שזה אומר תיאטרון.

מירי רגב: כמו שאתה רואה תיאטרון המעבדה בדימונה וכמו שאתה רואה את תיאטרון המראה שנשרף בקריית שמונה.

מירי רגב: זה אומר, כל המעטפת של הקמת תיאטרון, כל סבסוד הפעילות של התיאטרון, כל ההובלה של הפעילות של התיאטרון, כל ההנחיה של התיאטרון.

מירי רגב: כל היופי של המעבדה בדימונה זה שהשחקנים גרים בדימונה.

מירי רגב: במראה המנהל האומנותי, יפתח, אני מזכירה לך, חלק מהזמן חי בקריית שמונה וחלק הוא חי בתל אביב.

מירי רגב: אין לנו תמריץ שאומר שאם אתם גרים במקום אתם מקבלים יותר.

מירי רגב: זה רעיון לא רע לתת תמריצים, שאנשים שמגיעים מהמרכז אפילו ככוחות מחזקים יישארו לגור בפריפריה, אבל כשאני אומרת עוגן, נחמן, זה אומר שיהיה לך בעצם מרכז תרבותי או באומנות פלסטית או במחול או במוזיקה או בתיאטרון במקום מגורים של צפון, דרום, חרדים וערבים כדי שאנשים יוכלו ליהנות, לצרוך תרבות וליצור תרבות.

מירי רגב: אתה עושה שם שני דברים עיקריים: א', אתה נותן מקום ליוצרים מקומיים.

מירי רגב: זה דרך אגב מאסט במכרז.

מירי רגב: אני רוצה לראות את הקשר ליוצרים מקומיים, וכמובן אנחנו מסבסדים, מלווים, כולל תמיכה של שלוש שנים, כולל אותו ביטול של הנחיית חשב לשנתיים.

יעקב מרגי: קחי אוויר רגע, גבירתי השרה.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות לסנדרה שליוותה אותנו בחוק שחוקקנו היום, החינוך המיוחד, עשרים דיונים.

יעקב מרגי: תארו לכם עשרים דיונים, מלא, והיא משרתת אותנו בשקט.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

מירי רגב: ב-9.7 יפתח המכרז, זאת אומרת נקבל את תשובת המציעים למכרז.

מירי רגב: אנחנו כמובן נודיע על זה בצורה מסודרת לציבור, מי זכה במכרז.

לאה פדידה: ראשי רשויות מחכים לתקציבים שהם הגישו מ-2017.

מירי רגב: רק שיינצלו את התקציבים.

לאה פדידה: הם ניצלו.

לאה פדידה: עשית דבר מאוד יפה.

לאה פדידה: תיאטרון קהילתי עוד לא קיבל את הכסף ב-2017.

מירי רגב: לא רק שהם ניצלו, 94% מנוצלים ולא חוזרים לאוצר.

לאה פדידה: אבל את הכסף עוד לא קיבלו.

מירי רגב: קיבלו כולם את הכסף.

מירי רגב: הדבר היחידי שצריך לעבור זה בעזרת השם ביום שלישי, מחר, בנייה תקציבית בוועדת כספים.

מירי רגב: ביום רביעי תקציב הטוטו עובר בוועדת כספים ומרגע שזה עובר בוועדת כספים, זה עף החוצה לכולם.

מירי רגב: שינוי מפת התרבות כפי שדיברנו על העוגנים, תרבות למגזרים.

מירי רגב: רק להראות לכם שבנוסף לזה שהמגזרים זוכים לתקנת סלע, לארכיונים, למוסדות מחקר ומוזיאונים, יש גם תקנה ייחודית לדרוזים, לערבים ולחרדים.

מירי רגב: הערבים עלו מ-10 מיליון ל-34 מיליון שקלים.

מירי רגב: אין הכלה.

מירי רגב: הם לא מצליחים להכיל את הכסף.

מירי רגב: הם אפילו בולעים אותו, למה?

מירי רגב: כי בעצם קיבלו משפך של תקציבים.

מירי רגב: עכשיו אנחנו יחד איתם יוצאים לרכש כדי שהם יוכלו לממש את הכסף הזה.

מירי רגב: דרך אגב, הם לא מממשים, זה לא חוזר אלי לקופה, זה חוזר לקופת האוצר ואני שונאת להחזיר כסף לאוצר.

מסעוד גנאים: יש חלק בגלל החסמים, כבוד השרה, את יודעת.

מסעוד גנאים: סלע, אני חייבת להגיד לכם, לקחו אותנו לבג"ץ.

מסעוד גנאים: זכינו בבג"ץ.

מסעוד גנאים: תקנה גאונית.

מסעוד גנאים: זאת התקנה של החסם החברתי והחסם המשפטי שהיועץ המשפטי שם לנו, ומה אומר היועץ המשפטי?

מסעוד גנאים: שנתיים שגוף לא עובד, הוא לא יכול לקבל תקציב.

מסעוד גנאים: דרך אגב, בכל.

יעקב מרגי: תקנת הינוקא.

מירי רגב: לא רק במוסדות תרבות.

מירי רגב: באנו אליו.

מירי רגב: אמרתי ליועץ המשפטי, אני מביאה תקנה שנקראת סלע.

מירי רגב: אני עוזרת מידי וואן לאותו עוגן תרבות, יוזמת את עוגן התרבות ותוך שנתיים מכניסה אותו לתקנות המקצועיות.

מירי רגב: חברים, זה הביא לנו 550 גופים חדשים בתרבות.

מירי רגב: תקנת סלע, תקנה גאונית.

מירי רגב: זו ההזדמנות גם להודות ליועץ המשפטי לממשלה ולכל מי שהקשיב והבין שכסף זה חסם בתרבות.

מירי רגב: כסף זה חסם.

מירי רגב: אי אפשר רק לדבר על בירוקרטיה והנה הצלחנו.

מירי רגב: מידי וואן, תוך שנתיים אנחנו מגדילים ומרחיבים את הגופים ואת המוסדות התרבותיים.

מירי רגב: מורשות וזהויות - בזה אני אסיים את התרבות.

מירי רגב: חשיפת ירושלים הקדומה.

מירי רגב: העברנו הצעת ממשלה על 47 מיליוני שקלים.

מירי רגב: מכוני מחקר תורניים עלו ב-160% בתקציבים שלהם.

מירי רגב: בתי מייסדים - חברים, 48 מיליון שקלים החלטתי לשים על בתי מייסדים.

מירי רגב: צר לי שלא הצלחתי לשתף משרדים נוספים בפרויקט היפה הזה.

יעקב מרגי: תסבירי לנו מה זה בתי מייסדים.

מירי רגב: שמתי כרגע 4 מיליוני שקלים.

יוליה מלינובסקי: מה זה מכוני מחקר תורניים?

מירי רגב: מרכזי מחקר תורניים, יש מרכזי מחקר, מורשת.

יוליה מלינובסקי: תורניים כתוב.

מירי רגב: תורניים, גם יהדות.

מירי רגב: מחקר יהדות זה גם חלק מהמורשת.

מירי רגב: יהדות זה גם חלק ממורשת, את יודעת, ומכוני מחקר תמיד קיבלו תקציבים אבל זעומים, והחלטתי להגדיל להם את התקציבים היות שזה נכון וזה חשוב.

יוליה מלינובסקי: למה זה פה ולא בדתות?

יעקב מרגי: אין מחקר בדתות.

לאה פדידה: למשל לחגוג פסטיבל שבעת המינים שאנחנו עושים ברשויות.

מירי רגב: לא קשור לפסטיבל, זה קשור ללימוד, למחקר, לכתיבה.

יעקב מרגי: את עדיין ברשות.

לאה פדידה: לא, לא, לשבעת המינים.

לאה פדידה: היא מדברת לשבעת המינים.

יעקב מרגי: זו תרבות תורנית.

מירי רגב: בתי המייסדים - תראו חברים, היה לי ויכוח גדול מאוד כשראיתי את הרעיון ושמעתי את הריאיון של מאיר שלו אצל קובי מידן.

מירי רגב: שאל אותו קובי מידן, תגיד לי, למה הספרים שלך הם כולם עם אותו די.

מירי רגב: אן.

מירי רגב: איי, אותן דמויות?

מירי רגב: אמר לו מאיר שלו, לא היו שם בעמק אחרים.

מירי רגב: ובכל זאת קובי שאל אותו, אבל בכל זאת, אולי היו דמויות אחרות?

מירי רגב: אמר לו, אתה יודע מה, היה איזה רב תימני בנהלל, ואני שאלתי את מאיר שלו, אתה לא ראית את העולים ממגדל העמק ומעפולה ששמרו על העמק?

מירי רגב: איפה אותם חלוצים שלא קראו להם מעולם חלוצים?

מירי רגב: החלוצים שקראנו להם, ואנחנו גדלנו רק על חלוצים מנהלל ומכנרת ומהעמק.

מירי רגב: איפה החלוצים ממגדל העמק, מאופקים, משדרות?

מירי רגב: הם גם היו חלוצים בארץ הזאת, ובתי המייסדים יוקמו ויצא המכרז וזכו בהם מי שהגיש.

מירי רגב: כל מי שהגיש, זכה, 4 מיליון שקלים.

מירי רגב: אנחנו נקים מוזיאונים של בתי מייסדים שיספרו את הסיפור המיוחד של העלייה המיוחדת לאותם מקומות.

יוליה מלינובסקי: אתה עושה גם העלייה משנות ה-90'?

מירי רגב: החלוצים הם כולם.

יוליה מלינובסקי: היו כמה עליות.

יוליה מלינובסקי: העלייה של שנות ה-90' אותו דבר?

יעקב מרגי: יוליה, מייסדים זה לא 90'.

יעקב מרגי: זה לא שייך למייסדים.

מירי רגב: יוליה, מדובר על ישובים.

מירי רגב: ביישוב יש מרוקאים, לובים, רוסים, יוונים, פולנים.

מירי רגב: כולם גרים יחד ביישוב.

מירי רגב: מרכזי עדות ומוסדות חזנות עלה מ-10 מיליון ל-18 מיליון.

מירי רגב: קרן למורשת הר הבית - יצאנו למכרז משותף לנו ולשר לענייני מורשת ויש לנו חוקר שיבחן וידבר ויביא את כל העובדות בעניין הר הבית כתשובה לאונסק"ו ולאותם מוסדות שלא מבינים את הקשר של העם היהודי לארץ הזאת.

מירי רגב: אמרתי, בתקופתי לא ייסגר שום מוזיאון שעוסק בשואה גם אם הוא לא עומד בקריטריונים, ולכן הגדלתי את תקנת המוזיאונים הייחודית הזאת למוזיאונים בשואה.

מירי רגב: הגדלתי את זה ב-2 מיליון שקלים.

נחמן שי: כמה מוזיאונים יש?

מירי רגב: שלושה שאותם בעצם הצלנו.

נחמן שי: חוץ מיד ושם.

מירי רגב: יד ושם מקבל תקציב כמו מוזיאון ישראל.

מירי רגב: אתה עוד מכיר את זה מתקופתך.

מירי רגב: עד כאן.

יעקב מרגי: שירלי אברמי, ראש יחידת כת"ף שיזמה את היום הזה יחד עם יו"ר הכנסת, תיתן לנו מספר מילים ונעבור לחברי הכנסת.

מירי רגב: אני רק רוצה ברשותך להודות לנציגי משרד האוצר שנמצאים פה.

מירי רגב: זה שיא השיאים, דרך אגב, זה שאני מודה לאוצר, אז איליה, תודה.

מירי רגב: תודה לכם.

מירי רגב: כל התקציב הולך למימוש מדיניות אמיתית ואתם שותפים בהצלחה של המשרד.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הזכרת את כחלון, עכשיו הזכרת גם את אנשי המקצוע שלו.

יעקב מרגי: בבקשה, גברת שירלי אברמי.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך וכמה משפטים על היום הזה.

שירלי אברמי: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי, ותודה רבה לשרת התרבות, חברת הכנסת מירי רגב.

שירלי אברמי: היום הזה הוא כפי שאמר יושב ראש הוועדה, יוזמה של יושב ראש הכנסת שאותה מפיקה ומתאמת יחידת הכת"ף.

שירלי אברמי: אני עומדת בראשה.

שירלי אברמי: נמצאת כאן גם אביב סקירה שעוסקת בנושא תוכניות העבודה ביחידה והיא שהובילה את היום הזה מטעם יחידת הכת"ף.

שירלי אברמי: כת"ף אלה ראשי תיבות של יחידת הכנסת לתאום ופיקוח הפרלמנטרי, והכוונה של יושב ראש הכנסת בהקמה של היחידה הזאת הייתה לחזק את יכולות הפיקוח - - -

יעקב מרגי: אנחנו נגיע בשלב מסוים לשימוע של שרים בקונגרס, בפרלמנט?

שירלי אברמי: תרשה לי לענות במפורש לשאלתך שנאמרה בבדיחות ואני אענה עליה ברצינות.

שירלי אברמי: המטרה של יושב ראש הכנסת הייתה לחזק את יכולות הפיקוח של הכנסת על הממשלה.

שירלי אברמי: חיזוק הפיקוח יכול להיעשות באמצעות שני אדנים: אדן אחד זה בניית כלים לחיזוק הפיקוח, מתודולוגיים, דיגיטליים, כלים של האחדה בדיווח של משרדים שונים על מנת שיהיה אפשר להשוות בין משרדים שונים, בין תקופות שונות.

שירלי אברמי: בכל הדברים האלה אנחנו עוסקים.

שירלי אברמי: האדן השני הוא אדן תרבותי.

שירלי אברמי: האדן התרבותי אומר שחלק מהעניין של חיזוק הפיקוח הוא לייצר מערכת יחסים אחרת בין הכנסת והממשלה, וחלק מהתפיסה שעמדה בבסיס היום הזה היא חיזוק יכולת שיתוף הפעולה בין הכנסת והממשלה ולכן יהיה שימוע בהמשך הדרך, אבל הרעיון דווקא של שיתוף פעולה והרעיון של יצירת מערכת יחסים של הגינות, שבה הנושאים הועברו לממשלה מבעוד מועד על מנת שהיא תוכל להתכונן לדיון ומצד שני הוועדות הן אלו שקבעו את הנושאים על מנת לחזק את יכולות הפיקוח של הוועדות.

שירלי אברמי: כל הדברים האלה הם חלק מהקונספט שעמד בבסיס גיבושו של היום הזה על ידי יושב ראש הכנסת.

יעקב מרגי: ואיך שזה נראה בתחילתו, זה סיפור הצלחה.

שירלי אברמי: אני מסכימה.

שירלי אברמי: חשוב להגיד שאני מתנצלת גם, כי כרגע מתנהלים 12 דיונים.

שירלי אברמי: נמצאים פה 12 שרי ממשלה.

יעקב מרגי: את צריכה לדלג, לכן הקדמנו אותך.

שירלי אברמי: נכון.

יעקב מרגי: ואנחנו נסלח לך שתצאי.

שירלי אברמי: אני מתנצלת כי אני צריכה לעבור לוועדה אחרת.

שירלי אברמי: אני מתנצלת, השרה רגב.

מירי רגב: שירלי, תודה רבה לך ויישר כוח.

שירלי אברמי: תודה רבה.

שירלי אברמי: אני מקווה שאכן היום הזה כפי שהודיע יושב ראש הכנסת, יתחיל להיות תחילתה של מסורת ויתקיים פעמיים בשנה.

שירלי אברמי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: עכשיו כפי שאמרתי, חבר כנסת ואורח, לסירוגין.

יעקב מרגי: מיכל בירן.

מיכל בירן: תודה רבה ושוב מברכת על היוזמה הברוכה הזאת של היום.

יעקב מרגי: רק בקצרה, דקה, דקה וחצי.

מיכל בירן: השאלה שלי ברורה.

מיכל בירן: נראה לי שהשרה גם מכירה את השאלה.

מיכל בירן: אני הייתי רוצה להבין איך הגענו למצב שב-2013 את בעצמך בקולך הסברת את החשיבות של רחבה מעורבת לתפילה מעורבת שכל אחד יתפלל על פי דרכו, לבין האמירות שלך היום שאפילו התפטרת מהתפקיד שלך כעומדת בראש הוועדה הזאת, שכאדם מסורתי את לא יכולה לאפשר לקדם את התפילה המעורבת.

מיכל בירן: יש אנשים שטוענים, קבלני קולות.

מיכל בירן: אני רוצה להאמין שיש סיבה אחרת.

מיכל בירן: אשמח לשמוע מה גרם למפנה בתפיסתך.

יעקב מרגי: תודה.

מירי רגב: תודה רבה לך על השאלה.

יעקב מרגי: ביני טריואקס, בבקשה אדוני.

ביני טריואקס: שמי ביני טריואקס, אני יושב ראש התאחדות הוצאות לאור בישראל.

ביני טריואקס: אנחנו מטפלים בנושא של הארכת חוק הספרים למעלה משנה, כאשר עד לפני חודש, ימים ספורים לפני ביטול החוק, כולנו היינו בדעה, כולל משרד התרבות ומנהליו - - -

יעקב מרגי: החוק התבטל מעצמו.

יעקב מרגי: הביטול נראה אקטיבי.

ביני טריואקס: ברור.

ביני טריואקס: זו הייתה הוראת שעה שכולם היו סמוכים ובטוחים שהוראת השעה הזו תוארך על ידי שרת התרבות.

יעקב מרגי: אתה שואל למה.

ביני טריואקס: לא.

יעקב מרגי: מה השאלה?

ביני טריואקס: אני רוצה, אם תרשה לי אדוני, בכמה דקות לסקור את הנושא.

יעקב מרגי: לא, לא, אין לך כמה דקות.

יעקב מרגי: שאל מה אתה מצפה מהשרה.

ביני טריואקס: אני מצפה מהשרה שתפעל בהתאם להחלטות הוועדות שהיא עצמה הקימה, אשר תמכו בהארכת סעיפי חוק הספרים שהם תצוגות שוויוניות לכל המוציאים לאור בישראל ולא רק אלה שיש להם בעלות אנכית על הוצאות הספרים.

ביני טריואקס: סעיף נוסף זה נושא של אי התרת אפשרות לתשלום מוכרנים בגין המלצת ספרים.

ביני טריואקס: אני רק רוצה לומר שאני חושב שהשרה הוטעתה על ידי מספר נציגי - - -

יעקב מרגי: תן לה להתייחס ואחר כך תסיק מסקנה.

ביני טריואקס: אני את המסקנה שלי הסקתי, אדוני.

יעקב מרגי: ביני, תודה.

ביני טריואקס: אני לא מבין מה זה, משטר עריצות פה?

יעקב מרגי: תודה רבה לך אדוני, אתה לא לבד פה.

לאה פדידה: לא הבנתי.

לאה פדידה: חבר כנסת מדבר דקה.

יעקב מרגי: אתה רוצה לנאום?

ביני טריואקס: אבל זה נושא כל כך חשוב.

יעקב מרגי: תודה.

קריאה: 50 דקות אתם - - - .

קריאה: אתם משאירים לדיון - - -

ביני טריואקס: אנחנו באנו, שמענו את השרה.

יעקב מרגי: סלח לי אדוני.

יעקב מרגי: אני מבקש להוציא אותו בבקשה.

קריאה: לא, אתה לא מבין אותי.

יעקב מרגי: אני מבקש להוציא אותו בבקשה.

קריאה: אנחנו נחתום הצהרת נאמנות, רק תוציא אותנו.

יעקב מרגי: אל תפריע לי לדיון.

יעקב מרגי: אתה יכול לשבת אם לא תפריע.

קריאה: אני יוצא בשמחה.

קריאה: אתה מבזבז את זמננו - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: להוציא אותו בבקשה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה אדוני.

מירב בן ארי: תודה רבה גבירתי השרה.

קריאה: תשתיק - - -

מירב בן ארי: אדוני, כל מהות הדיון זה שהשרה מציגה את התוכנית של המשרד שלה.

מירב בן ארי: מה העניין?

יעקב מרגי: זה לא יעזור.

יעקב מרגי: הצגה מתבקשת וגם משטרה.

יעקב מרגי: עריצות מתבקשת.

מירב בן ארי: אני אדבר קצר כי יש לי דקה וחצי.

יעקב מרגי: גם לא שמעתי שחזר בו.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לשרה.

מירב בן ארי: אני חושבת שהיא הציגה כאן לדעתי תוכנית מדהימה.

מירב בן ארי: אני אומרת לך בתור תל אביבית, כשראיתי את המספרים שהצגת, תכל'ס, עם כל זה שבאמת כולם באים ללונדון וכולם באים לניו יורק לראות הופעות, תכל'ס, זה אמור להיות משהו כמו 60:40, 50:50, אבל בצורה כזו?

מירב בן ארי: האמת, שפעם ראשונה אני רואה את המספרים.

מירב בן ארי: זה לא קל, אז אני רוצה להגיד לך תודה, גם למנכ"ל שלך.

מירב בן ארי: מנכ"ל נהדר.

מירב בן ארי: יש לי שתי שאלות קצרות.

מירב בן ארי: אחת, נושא שהתעסקתי איתו בהתחלה, אני מסתכלת כאן על הספורט.

מירב בן ארי: אני מתעסקת בספורט.

מירב בן ארי: אחד, העניין של ההרחבה של הספורטאים המצטיינים, אני יודעת שיש שיח.

מירי רגב: על הצבא את מדברת?

מירב בן ארי: על הצבא.

מירב בן ארי: אשמח לדעת מה קורה.

מירב בן ארי: המספר קטן מאוד.

מירב בן ארי: אנחנו מאבדים ספורטאים מעולים בגלל שלא הצלחנו להרחיב את השורות.

מירב בן ארי: אשמח שתתייחסי.

מירב בן ארי: שניים, רציתי להתייחס לעניין של הספורט נשי, אבל אני רואה כאן את ההרחבה גם של אתנה.

מירב בן ארי: אני גם בקשר מעולה עם מיכל מאתנה.

מירי רגב: עם הגדלת תקציבים.

מירי רגב: אתמול דרך אגב פעם ראשונה קבוצת נשים כדורמים יצאה לאליפות אירופה בברצלונה.

מירי רגב: יוקנעם גם שם ופתח תקווה שם.

מירב בן ארי: דבר שלישי, אני רוצה לשאול אותך על ספורט לאנשים עם מוגבלות.

מירב בן ארי: אנחנו עושים הישגים יפים.

יעקב מרגי: פרא-אולימפי את מדברת.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: אנחנו עושים הישגים יפים.

מירב בן ארי: בעיקר עכשיו ראינו בטניס את נבחרת ישראל מגיעה למקום שני בעולם בטניס בכיסאות גלגלים.

מירב בן ארי: חיפשתי כאן ולא ראיתי - - -

מירי רגב: לא הבאתי את זה.

מירי רגב: גיא, תן לי את הגידול בפרא-אולימפי.

מירב בן ארי: זה היו השאלות שלי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני, אנחנו במשטרה.

יעקב מרגי: עריצות.

יעקב מרגי: זה שמתלונן על עריצות זכה להיפגש איתי כמה פעמים והוא רוצה לדבר עשר דקות כשחבר כנסת מדבר דקה, כשנותרו לנו עשר דקות לדיון.

יעקב מרגי: זה לפרוטוקול.

ארז תדמור: אני סופר ביכורים, פרסמתי בשנה שעברה את הספר הזה, הספר הראשון שלי.

מירי רגב: מה שמך?

ארז תדמור: ארז תדמור.

ארז תדמור: ספר ראשון.

ארז תדמור: הספר מכר טוב, אגב, הצליח, רואה הרבה הדים.

יעקב מרגי: אתן לך עצה כדי שתהיה הכי אפקטיבי.

יעקב מרגי: תיכנס ישר לשאלה, לקושי אם יש.

ארז תדמור: הנקודה היא פשוטה.

ארז תדמור: כשכתבתי את הספר שלי המטרה שלי לא הייתה להתעשר מזה, להרוויח מזה.

ארז תדמור: את הפרנסה אני עושה במקומות אחרים.

ארז תדמור: כתבתי את הספר כדי להשפיע, כדי שמסר מסוים שאני רוצה להעביר, יחלחל לשיח הציבורי.

ארז תדמור: המטרה שלי הייתה למכור כמה שיותר ספרים, שכמה שיותר אנשים יקראו את הספר, שהמסר יחלחל כמה שיותר.

ארז תדמור: מבצעים זו הדרך היחידה למכור ספרים ולפרסם ספרים חדשים.

ארז תדמור: מבצעי 3 ב-100 ו-4 ב-100 הם תנאי ליצירה תרבותית, הם תנאי לחופש בספרות, הם התנאי היחיד שיאפשר להוצאות ספרים חדשות לצאת, הם התנאי היחיד שיאפשר להוצאות הספרים הקיימות לקחת סיכונים עם סופרים לא מוכרים ועם ספרים לא מוכרים, כי כשאתה מדפיס 1,000 או 2,000 או 3,000 עותקים של ספר ואתה לא יודע אם אתה תמכור 50 או 200 או את ה-3,000, המבצעים הם אמצעי שמאפשר להוצאות הספרים לכסות חלק מההפסדים האלה, לכן לקחת יותר סיכוי.

ארז תדמור: חוק הספרים התיימר להגן על סופרים חדשים.

ארז תדמור: הוא עשה בדיוק את ההיפך, כי כשהוצאות הספרים לא יכולות לקחת סיכונים, כשאי אפשר למכור ספרים בזול, אנשים קונים פחות ספרים והוצאות ספרים - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: המסר הועבר.

ארז תדמור: אני חייב להרחיב את זה.

ארז תדמור: כאשר אין מבצעים, יש פחות ספרים וראינו את זה בנתונים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לאה פדידה, בבקשה.

לאה פדידה: תודה רבה.

לאה פדידה: כבוד השרה, האמת, דברים רבים וטובים אמרת פה ודברים גם שנעשים ואני מפרגנת, אבל לדעתי לא בכדי לא סקרת ולא לרגע את הספורט נשים, ומה שענית לחברת הכנסת מירב - - -

מירי רגב: עוד לא הגעתי לספורט בכלל.

לאה פדידה: לא, ובכלל על תרבות נשים וגם על ספורט נשים, ואני אגיד לך למה, כי מה שענית לחברת הכנסת מירב, הוא קצת הטעיה.

לאה פדידה: אני הקמתי את קבוצת כדור רשת נשים ביקנעם, חיפושיות יקנעם.

לאה פדידה: היום הם בליגה לאומית, מתפללת שלא יגיעו לליגת על, כי אין תקציב לספורט נשים.

לאה פדידה: ספורט הנשים תקוע כבר המון זמן ואותו סעיף תקציבי, למרות שיש מודעות רבה יותר ונשים רבות מצטרפות.

לאה פדידה: גם התקציבים שאת מעבירה לרשות המקומית, הם צובעים אותם לספורט הגברי ולא משאירים.

לאה פדידה: את צריכה לדרוש שבתוך התקציב שאת מעבירה לרשות המקומית, זה יהיה צבוע.

לאה פדידה: בריכה, אפרופו.

לאה פדידה: את באמת מתקצבת בריכה בפריפריה, שזה דבר מאוד טוב ואנשים זקוקים, אבל את יודעת, לתחזק בריכה, אחרי שנה אותו ראש רשות בפריפריה סוגר את הבריכה.

לאה פדידה: יש גם מה שנקרא תקציב תפעולי.

יעקב מרגי: השכן שלי עשה בריכה.

יעקב מרגי: הוא רווחי.

יעקב מרגי: הוא לא מפסיק לעבוד.

לאה פדידה: בטח, רק בבית הוא שם אותו.

לאה פדידה: אתה חושב, חימום גז וכן הלאה - - -

יעקב מרגי: אני אומר לך, הוא היה מספיק אם הוא היה מפסיד.

לאה פדידה: השאלה האחרונה והקצרה ביותר, את נותנת הרבה דברים לרשויות מקומיות וזה דבר יפה ונכון.

לאה פדידה: כשהייתי עם הצוות שלך בישיבה, שאלתי האם יש קריטריונים ומדדים.

לאה פדידה: אמרו לי שישלחו לי.

לאה פדידה: עד היום לא קיבלתי.

מירי רגב: על מה?

לאה פדידה: האם יש קריטריונים ומדדים באיזו עיר תהיה ההופעה הזאת או האחרת?

לאה פדידה: אנחנו נשמח לדעת.

יעקב מרגי: תודה.

מירי רגב: בוודאי שיש קריטריונים.

מירי רגב: מה זאת אומרת?

מירי רגב: יש ועדת מכרזים.

יעקב מרגי: מסעוד גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: תחילה, תודה לכבוד השרה על ההצגה של התקציבים של המשרד שלה.

מסעוד גנאים: הייתה לי שאילתה לכבוד השרה לעניין של כל תקציב התרבות לחברה הערבית.

מסעוד גנאים: אנחנו לא יכולים להתכחש ולא להתעלם מזה שיש עלייה בתקציב וזה דבר טוב ומבורך.

מסעוד גנאים: שאלתי הייתה בזמנו מדויקת בקשר לספרות הערבית.

מסעוד גנאים: הכוונה, איך אפשר לתמוך ביוצרים הערבים, משוררים, סופרים, יש כאלה.

מסעוד גנאים: מהשרה השיבו לי שהם תומכים במרכז הספרות של הילדים, של הערבים, וזה טוב, כ-600,000.

מסעוד גנאים: יש עניין של תמיכה בכ-150 סופרים דרך הספריות הציבוריות.

מסעוד גנאים: הכול טוב ויפה אבל זה לא די, גבירתי השרה.

מסעוד גנאים: גם הייתה לי ישיבה בעניין של בריכות בחברה הערבית ויש מן החלטה במשרד לבנות מספר של בריכות, מהן אחת שתהיה בחברה הערבית.

מסעוד גנאים: אני מקווה שזה יתממש, אבל מה בעיה גבירתי השרה?

מסעוד גנאים: הבעיה שכן, נכון, התקציבים עלו בחברה הערבית וגם התמיכה עלתה, אבל העמדות שלך בקשר ליצירות הערביות, הכוונה, כמו תיאטרון אלמידאן ושאר ההצגות והיצירות, שהערבוב הזה בין העמדה הפוליטית מעיקה.

מסעוד גנאים: נכון, אנחנו רואים שמשרד התרבות הגביר ויש עלייה בתקציבים, זה טוב, אבל ההתניה.

יעקב מרגי: המסר ברור.

מסעוד גנאים: לא, עדיין לא השלמתי.

יעקב מרגי: הזמן מוגבל.

מסעוד גנאים: הביקורת על השרה, והיא יודעת את זה, העניין של רדיפה פוליטית ליצירות ערביות ולתיאטרונים הערבים.

מסעוד גנאים: זה הדבר שהשרה לא צריכה לערב בין שני הדברים.

יעקב מרגי: תודה.

אור רייכרט: שלום וברכה, קודם כול תודה רבה.

אור רייכרט: הספר הראשון שלי יצא ב-2010 לפני חוק הספרים.

אור רייכרט: הכול היה במבצעים.

אור רייכרט: הוצאה לאור גדולה הימרה ממש על ההוצאה הזאת ונתנה לי בין 10% ל-15% לספר, שבמבצעים יוצא בין שקל לשקל וחצי, מה שמהצד נשמע מעט מאוד.

אור רייכרט: מכר 20,00 ספרים והגיע לבין 20,000 ל-30,000 שקל למשך הרבה מאוד זמן.

אור רייכרט: מאז הוצאתי עוד שלושה ספרים וכשנכנס חוק הספרים הפסקתי להוציא בגלל שלא שווה לי.

אור רייכרט: אף אחד לא יסכים להשקיע, אף אחד לא רוצה.

יעקב מרגי: אתה מצטרף לדעה של - - -

אור רייכרט: אני רוצה להודות לשרה, להפסיק את הדבר הזה, שלא יהיה יותר חוק ספרים, לא תהיה יותר הגבלה לאף אחד, ויוצרים צעירים יוכלו להיכנס לשוק ולפרוח בזכות מבצעים, אז תודה רבה לך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני רוצה קודם כול להביע הערכה לשיטה, גם השיטה הכללית של בדיקת משרדי ממשלה וגם לשיטה הספציפית.

נחמן שי: ישב פה קודם אודי פראוור והראה לי איך משרדים נדרשים להציג הישגים ומדדים, שזה דבר מאוד נכון בעיניי.

נחמן שי: אני שמח על הגידול בתקציבים.

נחמן שי: זו תמיד הייתה המכשלה העיקרית של משרדים קטנים, שלא מצליחים לתפקד.

נחמן שי: אם מגיע יותר כסף, בעיניי זה הישג גדול ואני מברך על כך.

נחמן שי: אני גם שמח שהכספים מתחלקים בצורה יותר פרופורציונית באזורים שלא קיבלו או שקיבלו מעט, מקבלים יותר.

נחמן שי: זה חשוב.

נחמן שי: אני חולק על הגישה שמצביעה על תל אביב כאיזה מוקד בעייתי.

נחמן שי: אין מה לעשות, התיאטראות הראשיים והגדולים ובכלל התזמורות הגדולות והאופרה הם בתל אביב.

נחמן שי: יש לנו ויכוח ישן בעניין הזה אם אפשר לעשות כמה מרכזים או שבכל מדינה בעולם יש מרכז אחד גדול לתרבות הבכירה יותר.

נחמן שי: זה לא פוסל את העוגנים וכן הלאה וזה גם לא בא במקום.

נחמן שי: זה לדעתי עולמות שמשלימים אחד את השני.

נחמן שי: ככה זה בכל מקום מתוקן בעולם.

נחמן שי: יש מקום אחד ויש אזורים נוספים ויש זרימה של כישרונות למקום שבו הם יכולים למצות את עצמם בצורה הבכירה יותר.

נחמן שי: זה לא אומר קיפוח הפריפריה.

נחמן שי: אני חוזר ואומר, זה לא אומר, כי הפריפריה גם נהנית מזה, קודם כול כי לאנשים יש איפה לבטא את עצמם וגם כי בסופו של דבר המופעים האלה גם מגיעים לשם וכדומה, כך שזה לא או-או.

נחמן שי: זה יכול להיות דברים שמשלימים, לכן תל אביב היא לא סמל הרוע.

יעקב מרגי: היא לא בעיה והיא לא הרוע.

יעקב מרגי: לא נאמר.

נחמן שי: לכאורה מההצגה עולה כאילו מעט אוכלוסייה מקבלת הרבה כסף.

נחמן שי: זה לא כך.

מירי רגב: אבל זו האמת.

מירי רגב: זה לא עניין של רוע, זה רק עניין של חלוקה שוויוניות יותר.

מירי רגב: 80% לתל אביב זה הזוי, עם כל הכבוד.

נחמן שי: לא, לא, אני גם בעד שוויון, אבל יש לי מחלוקת איתך.

נחמן שי: זה לא פוסל.

נחמן שי: אני רק רוצה להביע דעה על דבר אחר, מירי.

נחמן שי: העניין הוא שלא דיברת על ההתערבות בתכנים.

נחמן שי: לך יש דעות משלך, אני מכבד אותן.

נחמן שי: את באה ממקום פוליטי מסוים, את מקדמת אידיאולוגיה מסוימת וכדומה.

נחמן שי: התרבות צריכה לקבל את העצמאות שלה כדי לטפח את הערכים שלה ואת חופש הפעולה שלה.

נחמן שי: ככה זה צריך להיות.

נחמן שי: את יכולה להביע את דעתך, אני מכבד אותה, אמרתי כבר קודם, אבל לך היו יותר מפעם אחת ניסיונות להתערב בתכנים, וההתערבות בתכנים היא פגיעה עמוקה בתרבות.

מירב בן ארי: אבל אם היא מממנת את זה - - -

מירי רגב: שאלה מצוינת.

מירי רגב: תודה, נחמן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יוליה.

יוליה מלינובסקי: גבירתי השרה, דבר ראשון, כן אני מסכימה איתך בנושא שמי - - - נגד מדינה, לא צריך לקבל תקציב מהמדינה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא במשטר של סטלין, שכאשר מישהו שהיה לא מתאים, היו סוגרים את זה.

יוליה מלינובסקי: - - - , תעבדו.

יוליה מלינובסקי: יהיה קל שיקנה כרטיסים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא נממן את זה, ובזה אני מסכימה איתך.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אני רוצה את תשומת ליבך לכמה דברים אחרים, קודם כול בנושא של ספורט.

יוליה מלינובסקי: זה שאנחנו מתגאים שהנבחרת שלנו יוצאת לאליפות עולם כזו או אחרת, אנחנו שוכחים להגיד שהילדים ממומנים על ידי ההורים, ברובם.

יוליה מלינובסקי: הבן שלי מתעסק באקרובטיקה ויש שם נבחרת - - -

מירי רגב: איפה באקרובטיקה?

יוליה מלינובסקי: בחולון.

יוליה מלינובסקי: הוא עדיין קטן, הוא לא יוצא לתחרויות כאלה, אבל אני רואה את הנבחרות שיוצאות לתחרות העולם וזוכה במקום ראשון, מי שמממן זה ההורים, ומי שכן נוסע בחינם זה הבירוקרטים.

יוליה מלינובסקי: אגב, מה שקורה בהרבה תחרויות בינלאומיות, שדווקא הספורטאים צריכים למצוא מקור מימון והבירוקרטים חופשי כזה.

יעקב מרגי: ראשי האגודות, את אומרת.

יוליה מלינובסקי: כן, בירוקרטים.

יעקב מרגי: בדרך כלל ככה.

יעקב מרגי: בכל ענף יש אלה שמתפרנסים מהצרות של אחרים.

יעקב מרגי: רבותיי, תוך כדי, בגלל מצוקת הזמן השרה התחייבה שהיא נותנת לנו עוד ישיבה מיוחדת שתיוחד לסקירה על הספורט ודיון על כל סוגיית הספורט.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה ברשותך לשים לתשומת ליבך שבספורט חוץ מכדורסל וכדורסל יש עוד המון ענפים, שהענפים האלה לא מושכים את הפרסומת או מימון, אבל דווקא שם אנחנו מביאים הישגים ומדליות.

יוליה מלינובסקי: כנראה שכדורסל וכדורסל זה לא הכי חזק כאן, במיוחד כדורגל, אז צריך לשים לב על ספורטאים בודדים שכן מצליחים להביא לנו הישגים ברמה בינלאומית.

יוליה מלינובסקי: מירב בן ארי דיברה על ספורטאים צעירים.

יוליה מלינובסקי: אם לא תהיה השקעה בספורטאים צעירים שיש להם פוטנציאל, לא יהיה - - - .

יוליה מלינובסקי: עכשיו בנושא התרבות.

יוליה מלינובסקי: תיאטרון גשר הוא כבר מזמן לא תיאטרון רוסי, הוא תיאטרון שמשרת את כלל הציבור בארץ.

יוליה מלינובסקי: הוא עושה הצגות בכלל השפות.

יוליה מלינובסקי: השם שלו, גשר, בדיוק מדבר על זה, שזה מגשר בין זה, וזה מה שאני מציעה לגבירתי השרה.

יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל נבנתה על ידי עולים חדשים והיו גלי עלייה שונים, ומחובתנו לכבד ולשמור את כל גלי העלייה, גם מהעליות הראשונות של האבות המייסדים, כמובן את העלייה ממדינות המזרחיות, אבל גם את העלייה של שנות ה-90, ואין לנו מרוקאים, רוסים או ערבים או חלוצים, יש לנו עולים מרוסיה, עולים ממרוקו.

יוליה מלינובסקי: בסוף כולנו ישראלים וזה מה שאני מציעה, גבירתי השרה, לא לשכוח.

יוליה מלינובסקי: אני באופן אישי מרגישה שאת מפלגת את העם לאשכנזים ולמזרחיים וזה לא טוב, כי היום, תסתכלי על הסטטיסטיקה.

יוליה מלינובסקי: זה המון משפחות מעורבות שיש בחורה מברית המועצות, בחור מרוקאי וילדים מדברים כמה שפות ביחד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אלעד מלכה, בבקשה.

אלעד מלכא: תודה רבה על עצם קיום הדיון.

אלעד מלכא: אני חושב שזה לא ברור מאליו וכל הכבוד.

יעקב מרגי: מי כבודו?

אלעד מלכא: אלעד מלכא, מנכ"ל האגודה לזכות הציבור לדעת.

אלעד מלכא: אני רוצה להתייחס למה שנאמר על חוק הספרים.

אלעד מלכא: אני רוצה רק לומר, אני מצטרף לעמדה שבאה ואומרת תודה רבה על ביטול חוק הספרים.

אלעד מלכא: אנחנו יודעים ששנה לפני ביטול חוק הספרים מחיר ממוצע של ספר עמד על 44 שקלים לספר.

אלעד מלכא: נכון לחציון הראשון של השנה הנוכחית המחיר עמד על 70 שקלים לספר, יותר מ-50% יותר.

אלעד מלכא: ביטול חוק הספרים יחזיר אותנו חזרה למצב הקודם ועל זה כל הכבוד.

אלעד מלכא: כבר בשבוע הספר האחרון ראינו מחירים של שלושה ספרים ב-100, דבר שלא היה קיים - - -

יעקב מרגי: תודה אלעד, המסר ברור.

אלעד מלכא: נקודה אחרונה.

אלעד מלכא: ספרי מקור, ספרי יצירה ישראלית.

אלעד מלכא: אם אנחנו מדברים על אוגוסט עד דצמבר 2013, 120 כותרים מקומיים היו ברשימת רבי המכר.

אלעד מלכא: ב-2017, אוגוסט עד דצמבר רק 75 ספרים מקומיים, כלומר החוק גם פגע ביצירה המקומית.

יעקב מרגי: אשמח לקבל את המסמך הזה המקצועי שאתה מדבר עליו.

אלעד מלכא: בשמחה רבה אני אדאג שזה יגיע.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסי יונה.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, גבירתי שרת התרבות והספורט, אנחנו רוצים לקחת ברצינות את הדברים שנעשים על ידי משרדי ממשלה ולכן זה קצת בעייתי אם אני מקבל מסמך שלוש דקות לפני הדיון, כי אני רוצה ללמוד אותו ולהגיב כהוגן.

יוסי יונה: זו הערה אחת.

יוסי יונה: הערה שנייה, דיברנו בעבר ובאופן כללי אני דווקא מעודד ותומך בכיוון שאת מובילה, שזה יותר פלורליזם תרבותי בחברה הישראלית והקצאה מחודשת של משאבים.

יוסי יונה: המושג הזה של צדק חלוקתי שנכנס גם בהקצאות של משרד התרבות והספורט הוא מאוד לרוחי ואני דווקא מברך על כך וגם אפילו מסתייג מהדברים שחברי נחמן כאן אמר לגבי הענייניים הללו.

יוסי יונה: אני בעד שיהיו מרכזי תרבות גדולים, משמעותיים בערים גדולות אחרות.

יעקב מרגי: שהפקקים יהיו בכיוון השני בערב, לבילוי.

יוסי יונה: כן, אז אנחנו צריכים לחשוב על זה גם קצת מחדש, נחמן, וגם בינך לביני יש דיון פתוח בעניין הזה.

יוסי יונה: למען האמת, גבירתי השרה, בהערה אחרונה שקצת לא תהיה לרוחך.

יוסי יונה: אנחנו יודעים, בתקופות היסטוריות תמיד היו מה שנקרא פטרונים של התרבות, לורצו דה מדיצ'י הידוע מהמאה ה-15.

יוסי יונה: למה אני אומר את זה?

יוסי יונה: התפרסמה איזושהי ידיעה, אני אשמח לשמוע את עמדתך, שאכן התנית איזושהי הקצאה תקציבית לתמיכה במוזיאון ישראל בכך שגברת ראש הממשלה - - -

יעקב מרגי: אתה קורא עיתונים, אני רואה.

יוסי יונה: השאלה היא האם היא הפכה להיות פטרון של האומנות?

מירי רגב: בגלל שזאת השאלה הכי קלה, זה שטויות, לא נכון, לא היה ולא נברא, אז בוא נמשיך הלאה, חבל לבזבז על זה את הזמן.

מירי רגב: ממתי אתה מאמין לעיתונים?

יעקב מרגי: חברת הכנסת איילת נחמיאס, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לשרה רגב.

איילת נחמיאס ורבין: את יודעת, לפעמים אנחנו מתווכחות, אפילו מתווכחות קשה בהרבה דברים גם שאני אומרת, אבל היום אני רוצה להתמקד איתך בעניין שבעיניי הוא לא תוצר של משהו שאת עשית בשלוש השנים שאת שרה, אלא תוצר של הרבה מאוד שנים, של התייחסות לנושא הספורט ומצוינות בספורט של כל השרים, בואי נודה על האמת.

איילת נחמיאס ורבין: כל האלמנט הזה במשרד, את יודעת, הרי הוא עבר ממשרד החינוך, התרבות והספורט.

איילת נחמיאס ורבין: אז פיצלו את המשרדים ואז הספורט נהיה נושא מוזנח לטעמי באופן מאוד קשה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון לדבר על זה בימים של המונדיאל ואני אגיד לכם מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: אתם רואים בסוף מי הקבוצות שמנצחות.

איילת נחמיאס ורבין: זה מדהים הרי לראות.

איילת נחמיאס ורבין: מי הקבוצות?

איילת נחמיאס ורבין: אלה שבאמת יש בהן תלכיד של אנשים שגם אם הם מגיעים מכל מיני מקומות אחרים בעולם, הם מצליחים להגיע, טאק, הם נהיים נבחרת.

איילת נחמיאס ורבין: אורוגוואי, קרואטיה ואיסלנד.

איילת נחמיאס ורבין: מה שאני רוצה להגיד זה הדבר הבא.

איילת נחמיאס ורבין: אין איתור נכון של ספורטאים במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: יוסי בניון, את עוסקת הרבה בפריפריה.

איילת נחמיאס ורבין: יוסי בניונים יש מעט, אנשים דלי אמצעים שהצליחו להגיע למעמד של יוסי בניון, בין היתר למה?

איילת נחמיאס ורבין: משום שרכיב מאוד משמעותי באיתור מצוינות בספורט לא נמצא אצלך בכלל, הוא נמצא במשרד החינוך.

איילת נחמיאס ורבין: המורים לחינוך גופני נעדרים את היכולות ואת הסמכות מול האיגודים ומול וינגייט ומול כל הגורמים, ודווקא וינגייט הפך להיות מכון למצוינות בספורט, כלומר בעצם אלמנט מסוים בכלל לא נמצא בשליטתך ולכן אני פונה אליך היום.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת ממך שתשבי עם השר בנט ותראו איך אנחנו משנים את המציאות הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: המורים לחינוך גופני היום הרבה פעמים שולחים את הילדים עם כדור ואומרים להם, תלכו עם הכדור ותשחקו.

איילת נחמיאס ורבין: יש לך הזדמנות אמיתית לעשות פה שינוי דרמטי כדי שלמונדיאל הבא, כדי שלאולימפיאדה הבאה לא נשאל את עצמנו יותר את השאלות האלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו הגענו ל-13:15 ויש לי כבר דיון שאמור להתחיל עכשיו.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, לאור מצוקת הזמן, זה סיפור הצלחה היום הזה.

יעקב מרגי: השרה נתנה לנו בוועדה עוד הופעה שתתמקד בספורט.

יוסי יונה: על זה נאמר, התשובה במועד אחר.

יעקב מרגי: נכון, תהיה תשובה במועד אחר, ואז אנחנו משאירים את שלושת הדוברים האלה שנותרו.

יעקב מרגי: אתכם הסליחה, נשמע אתכם בסיבוב הבא.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.