ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 797, 2018-06-26 09:37

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, חברי, באמת חברי סגן השר, דובר, רשמת, אורחים נכבדים, רח"ט תומכ"א, בוקר טוב לכל האורחים ולכל המכובדים, חברי חבר הכנסת מוסי רז.

איתן כבל: כמדי יום, אנחנו מתחילים את יומנו בשיר.

איתן כבל: זה נוהג שהנהגתי אותו בוועדה, שיר עברי שכבר קיבל בולטות.

איתן כבל: אנחנו משתדלים אדוני סגן השר, אנחנו פונים לציבור ומישהו שולח שירים שהוא כותב למגירה, שירים של יוצרים צעירים.

אלי בן-דהן: כשהייתי צעיר, הייתי במקהלת בן דוד, אלה ששרים לבן דוד של השיר.

איתן כבל: ברשותכם, אני אתחיל את היום.

איתן כבל: בוקר טוב, היום יום שלישי, פעמיים כי טוב, י"ג בתמוז, 26 ביוני 2018, בשבת נקרא את פרשת בלק.

איתן כבל: היום אנחנו מציינים בכנסת את יום המילואים בשלל אירועים ודיונים בוועדות.

איתן כבל: השיר היום מתכתב במידה מסוימת עם הסיפור של צבא העם והנטל שנושא בו רק חלק מהאוכלוסייה.

איתן כבל: הצבא תמיד היה כלי למוביליות חברתית וחשוב שימשיך להיות כזה.

איתן כבל: השיר, מחקר חדש חושף, של יונית נעמן.

איתן כבל: נעמן היא משוררת, עורכת וחוקרת תרבות, נולדה ביהוד בשנת 1975 ובה גדלה.

איתן כבל: למדה באוניברסיטת תל אביב.

איתן כבל: שירים ומסות פרי עטה ראו אור בכתבי עט ובאנתולוגיות שונות.

איתן כבל: כיום היא מתגוררת ביד אליהו.

איתן כבל: ספרה הראשון פורסם בשנת 2015.

איתן כבל: ספרה השני פורסם בשנת 2018.

איתן כבל: מחקר חדש חושף.

איתן כבל: מחקר חדש חושף כי רמת האינטליגנציה מושפעת ממצבו של המקרר.

איתן כבל: אם למשל כשהדלת נפתחת דלק האור, ומדפים בחיוורנם והדלת נסגרת ונפתחת שוב, אולי מכוח הרצון השתנו התנאים.

איתן כבל: אם למשל כשהדלת נסגרת, חשכה יורדת על קערה צבעונית שפעם היו בה על חצי בקבוק של מי ברז שאריות של חוסן נפשי.

איתן כבל: אמרו החוקרים: לאחר תצפיות ואיסוף נתונים מצאנו פגיעה ממשית בתפקוד המוחי נקודות היי-קיו נעלמות כמו במופע קסמים אמר המקרר: גם כשאני ריק, אני משפיע.

איתן כבל: אמרו העניים: משהו, כל יום לומדים.

איתן כבל: אמרו החוקרים: תצפיות ואיסוף נתונים.

איתן כבל: אמר המקרר: כמו במופע קסמים.

איתן כבל: תודה רבה לכם ואנחנו יכולים להתחיל את היום.

איתן כבל: ברשותכם, אני רק אומר שסגן שר במשרד הביטחון יפתח, יאמר כמה דברים.

איתן כבל: ברשותכם, אחרי דבריו אנחנו נעשה פאוזה בגלל כללי הכנסת שוועדה לא יכולה להגיש תעודות הוקרה.

איתן כבל: אני אתייחס לזה בהמשך.

איתן כבל: אני עושה כאילו הפסקה מתודית כוועדה ואז אנחנו נחלק את תעודות ההוקרה ואז שוב נפתח את הדיון ונרחיב, וכמובן שתוכלו להתייחס וגם אני ארצה להתייחס.

איתן כבל: אני מניח שגם מוסי חברי ירצה להתייחס.

איתן כבל: בבקשה, אדוני סגן השר.

אלי בן-דהן: אדוני היושב ראש, רח"ט תומכ"א, משרתי המילואים, באמת היום הזה הוא יום ההוקרה וההערכה לחיילי המילואים והוא יום חשוב, מסורת שאנחנו נוהגים בה מספר שנים.

אלי בן-דהן: אני רוצה לשים את הדגש לא רק על אנשי המילואים עצמם אלא גם בעיקר על בני משפחותיהם ועל הנשים שלהם.

אלי בן-דהן: זה לא סוד שיש לי ברוך השם תשעה ילדים וכמי שעשה הרבה ימי מילואים עם תשעה ילדים, אני יכול לומר לכם שמי שהיה הגיבור, לא אני אלא אשתי.

אלי בן-דהן: אני הייתי בלבנון או באימון בשבטה או בצאלים או בכל מקום אחר, נהניתי לפגוש חברים וקצת אולי ישנתי פחות בלילות, אבל מי שעבד קשה כדי לגדל את הילדים, זאת אשתי וזה לא היה פשוט.

אלי בן-דהן: לכן אני חושב שאנחנו נותנים היום מבט הרבה יותר רחב לא רק על חיילי המילואים עצמם אלא גם על בני משפחותיהם.

אלי בן-דהן: בשנה שעברה הבאנו את החוק של איתן כבל שמשרד הביטחון תמך בו ועודד אותו וקידם אותו, לגבי האפשרות שאשת חייל מילואים תוכל לעבוד שעה פחות בתקופה בה בעלה נמצא בשירות מילואים, או בתחילת היום או בסוף היום.

אלי בן-דהן: זאת בהחלט ראייה גדולה ולא רק על חיילי המילואים עצמם.

אלי בן-דהן: אני רוצה לומר עוד שני דברים.

אלי בן-דהן: בנושא המילואים אנחנו הקמנו ועדת מנכ"לים שלראשונה משרד הביטחון החליט שבראש ועדת המנכ"לים יהיה סגן השר.

אלי בן-דהן: אני עומד בראש ועדת המנכ"לים לענייני מילואים שתפקידה הוא בעיקר לפתור בעיות של חיילי מילואים, בעיקר במצבי חירום, אבל לא רק אלא גם במצבי שגרה, בעיות שעולות ונוגעות לחיילי מילואים.

אלי בן-דהן: אנחנו מטפלים בהם והכנו נוהל מסודר לגבי מה שקורה בתקופה בה יש צווי חירום, איך אנחנו מטפלים ואיך אנחנו דואגים לכך שחייל המילואים שנקרא לפתע למילואים, לא ייפגע.

אלי בן-דהן: ברשותכם, אני אפרוס בכמה נקודות את החלטות הממשלה שבוצעו.

אלי בן-דהן: אגב, גם זה חידוש כאשר לראשונה במשך השנתיים האחרונות בשנת 2016 ו-2017 הייתה ישיבת ועדת שרים לענייני מילואים שקיבלה החלטות כהוקרה לחיילי המילואים ובני משפחותיהם.

אלי בן-דהן: אני יכול לומר לכם שהרוב המוחלט של ההחלטות בוצע.

איתן כבל: ראיתי שיצאתם לקמפיין בהצדעה.

אלי בן-דהן: כן.

אלי בן-דהן: זה דבר נוסף.

איתן כבל: סליחה שקטעתי את אדוניי.

אלי בן-דהן: לך מותר הכול.

אלי בן-דהן: אנחנו גם מתכננים בעזרת השם בתחילת אוגוסט לקיים ועדת שרים לענייני מילואים שגם שם נביא הטבה משמעותית לחיילי מילואים ובעיקר לבני המשפחה.

אלי בן-דהן: אני אסקור בקצרה.

אלי בן-דהן: אני לא רוצה להלאות את כולם.

אלי בן-דהן: אני אסקור בקצרה את כל נושא הסטודנטים.

אלי בן-דהן: אנחנו העלינו את מלגת הפרח לסטודנט שהוא גם משרת מילואים פעיל, סטודנט ובת זוגו, או בת זוג שעושה מילואים ובן זוגה, כך שבני זוג יזכו להקלות במועדי בחינות, בדחיית מועדים להגשת עבודות, באפשרות לאחר או להיעדר משיעורים מסוימים כדי לא לפגוע ברצף הלימודי מצד אחד ומצד שני כיוון שבן הזוג נמצא במילואים, תהיה לכך הכרה.

אלי בן-דהן: אגב, זה לא רק בחירום – חירום אישרנו בשנה שעברה והשנה אנחנו הולכים לאשר את כל ההטבות הללו גם בשגרה.

אלי בן-דהן: זאת אומרת, גם במילואים רגילים יוכל לזכות בן הזוג או בת הזוג לאותן הטבות מהמוסדות להשכלה גבוהה.

אלי בן-דהן: מפקדים במערך המילואים יזכו לתגמול של חצי נקודת זכות.

אלי בן-דהן: הדבר הזה כבר אושר.

אלי בן-דהן: חבר הכנסת כבל יודע שאנחנו אישרנו הגדלה ב-25 אחוזים של תגמול מילואים לעצמאים.

אלי בן-דהן: אנחנו יודעים שעדיין לא סיימנו את הכול.

אלי בן-דהן: בסופו של דבר העצמאים שהם משרתי מילואים פעילים, באמת נושאים בעול ואנחנו מקווים שנוכל לקדם בעוד צעדים נוספים, מעבר לצעד שהזכרתי שהם מקבלים היום, זה דבר שכבר קיים ופועל, תגמול של 25 אחוזים נוספים שעלותו עשרות מיליוני שקלים.

אלי בן-דהן: ראיתי בימים האחרונים שנציבת שוויון זכויות העירה על כך שמספר משרתי המילואים המתלוננים גדל.

אלי בן-דהן: קודם כל, בואו נדע את המספרים.

אלי בן-דהן: משנת 2010 היו 25 תלונות ובשנת 2017 היו 50 תלונות.

אלי בן-דהן: עדיין אלה לא מספרים גבוהים.

אלי בן-דהן: אני כן רוצה לומר כאן ושזה יירשם.

אלי בן-דהן: דעו שמשרד הביטחון נותן סיוע למשרתי מילואים שהמעסיק שלהם רוצה לפגוע או מאיים לפגוע או מנסה להוריד להם הטבות שכר.

אלי בן-דהן: משרד הביטחון מעמיד לרשותם עורך דין שמסייע להם.

אלי בן-דהן: בשנה האחרונה אני באופן אישי טיפלתי במקרה מפורסם, שאני לא רוצה להזכיר את שמו, קצין שהיה חשש לפגיעה בו ובסופו של דבר סייענו לו והוא קיבל איזושהי עזרה שיצאה לטובתו.

אלי בן-דהן: אם כן, יש גוף שעומד לרשות אנשי המילואים שנפגעים.

אלי בן-דהן: דעו לכם, אנחנו נסייע לכם.

אלי בן-דהן: יש עוד הרבה מאוד דברים אבל אני לא אאריך.

אלי בן-דהן: היום הזה הוא יום שבו אנחנו מוקירים ומעריכים את אנשי המילואים.

אלי בן-דהן: אנחנו מבינים עד כמה התרומה שלהם היא חשובה ואנחנו כמובן נמשיך גם בשנה הקרובה עוד ועוד לסייע לאנשי המילואים, להוקיר ולהעריך את התרומה המיוחדת שלכם.

אלי בן-דהן: אני בא עכשיו מוועדת החוקה, גם שם אנחנו מקדמים הכרה בניסיון פיקודי כניסיון ניהולי לתפקידים בשירות הציבורי.

אלי בן-דהן: אגב, ברגע שנציבות שירות המדינה תאשר את זה, זה גם יהיה ברשויות המקומיות ובכלל בכל השירות הציבורי כולו.

אלי בן-דהן: אני חושב שזה מהלך חשוב של הכרה בניסיון פיקודי כניסיון ניהולי.

אלי בן-דהן: עד כאן.

איתן כבל: תודה אדוני סגן השר.

איתן כבל: אני רק יכול לומר לכם ואני אעיר הערה קטנה שהיא לא לכבודה של המדינה.

איתן כבל: הצעת חוק שאתה באמת סייעת לי בה רבות של עבודת נשים, כמובן אנחנו מדברים גם על גברים ועל נשים כאחד, בני ובנות זוג, אילולא ההתגייסות של נשיא התאחדות התעשיינים, החוק לא היה מתקיים וזה לגנותה של הממשלה.

איתן כבל: נכון, העניין הזה התקיים כבר בשירות הציבורי אבל בסקטור הפרטי המדינה סירבה ואילולא התאחדות התעשיינים נרתמה לעניין, זה לא היה.

איתן כבל: אל יקל הדבר בעיניכם.

איתן כבל: זאת החלטה שעולה כסף וזו הזדמנות נוספת לומר להם תודה.

איתן כבל: אני רק מבקש מאדוני, ואני אומר את זה גם לרח"ט תומכ"א, אני חושב שצריך לעשות איזה סוג של קמפיין בעניין הזה.

איתן כבל: אני לא בטוח שהחוק הזה חלחל כמו שנדרש לכל שדרות המשרתות והמשרתים.

איתן כבל: אני מאוד מאוד מבקש .

איתן כבל: אני חושב שאפשר להוסיף שורה בצו שמדברת על הזכות הזאת.

איתן כבל: ממש.

איתן כבל: אני סבור שזה צריך להיות חלק בלתי נפרד מצו המילואים.

לאה ורון: שנשלח למשרת המילואים.

איתן כבל: כן, שנשלח למשרת המילואים.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: שידע או תדע שבן או בת הזוג, הנה, יש כאן משרתות במילואים, זכאים לקבל את השעה הזאת.

איתן כבל: אני אומר לכם את זה גם כהורה.

איתן כבל: זה שמים וארץ, השעה הזאת.

איתן כבל: זה נשמע לאנשים שלא חיים בתוך המערכת הזאת כאילו כולה שעה, ומה אתה עושה מזה עניין.

איתן כבל: אמר לי פעם מישהו, מה זאת השעה הזאת, מה כבר יכולה לעשות.

איתן כבל: אבל השעה הזאת לפעמים היא ההבדל בין זוגיות לאי זוגיות.

אלי בן-דהן: היא קריטית.

איתן כבל: אני אומר את זה ממש ואפילו לא בהגזמה.

איתן כבל: בעיקר כשגם יש ברוך השם הרבה ילדים, משפחה ברוכת ילדים, זה רק בהעצמה יותר גדולה.

איתן כבל: זאת נקודה אחת.

איתן כבל: נקודה שנייה שאני רוצה לומר לך אדוני סגן השר וכמובן לא אליך ברמה האישית.

איתן כבל: אני יודע את עמדותיך ודעותיך.

איתן כבל: אני אומר שככל שהזמן נוקף, ואני אומר את זה גם לך מוסי, אתה בקיא ומכיר את העניינים האלה, יש מצד אחד התקדמות מאוד מאוד גדולה בכל הנוגע לטיפול בחיילי המילואים, אבל יחד עם זאת הפער גם הולך וגדל.

איתן כבל: בלי משים.

מוסי רז: יש בזה צורך.

איתן כבל: כן.

אלי בן-דהן: הפער בין המשרתים ללא משרתים.

איתן כבל: אני אסביר למה אני מתכוון.

איתן כבל: אינני עוסק בשאלה מי מתגייס או לא מתגייס.

איתן כבל: ברגע שאתה כבר מגויס.

איתן כבל: אני מדבר על אלה, על המעט האלה שמתגייסים.

איתן כבל: מצד אחד מערכת הביטחון, והשר הזה יותר מאשר בעבר, אוזנו קשובה מאוד מאוד לעניינים הנוגעים לחיילי המילואים.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, הפער, כמה שזה יישמע לך, הולך וגדל.

איתן כבל: זאת אומרת, במובן הזה של מחסור בהטבות ופעילות למען חיילי המילואים.

איתן כבל: אני אומר את זה כמי שעדיין חווה את החוויה הזאת ומשוחח אתם.

מוסי רז: אני לא יודע אם הבעיה היא מחסור בהטבות אבל השירות במילואים נהיה יותר נדיר.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני אסביר.

איתן כבל: יש כאן שני מעגלים.

איתן כבל: יש מעגל אחד שמספר חיילי המילואים שאנחנו קוראים לזה שירות מילואים פעיל בלשון הצבאית או שירות מילואים משמעותי, שזה לפחות 20 ימים בשלוש שנים, מספרם הולך וקטן.

איתן כבל: זו עובדה.

איתן כבל: אם אנחנו נדבר על השבר המתקיים בשירות הסדיר, ולא נפתח כאן את הדיון, לא מבינים ולא יודעים עד כמה הוא גדול פי כמה וכמה כאשר מגיעים למילואים.

איתן כבל: כיוון שהסדיר, אתה אומר אלה חרדים ולא חרדים, ערבים ולא ערבים, אז יש לזה את המשמעויות, אבל כאשר מגיעים במעבר הזה מסיום השירות הסדיר למילואים, זו התרסקות.

איתן כבל: הרבה שנים הצבא בילף או מערכת הביטחון יותר נכון.

איתן כבל: איך?

איתן כבל: היא הכניסה את כולם תחת הקטגוריה של מצבת כוח האדם.

איתן כבל: בפועל זאת מצבה.

איתן כבל: לא התכוונתי לומר את זה, אבל המספרים היו בלוף.

איתן כבל: למשל, פורשי חיל האוויר וחיל הים, שכמעט ואין שם מילואים, ואתה מכיר את זה, וזאת איכות הכי גבוהה, בין הכי גבוהות שיש במערכת הצבאית, הם נרשמים במצבת כוח האדם אבל לא באמת הם נמצאים שם כי מספר אלה שעושים שם מילואים הוא ממש מזערי.

איתן כבל: לאט לאט, אנחנו מכירים את זה מתוך הגדודים והלוחמים, בא מג"ד ואומר שהוא רוצה חיילים, אומרים לו שיראה כמה חיילים יש לו.

איתן כבל: זה שהוא לא ראה אותם ולעולם לא יראה אותם מגיעים למילואים, זה משהו אחר.

איתן כבל: כך מודדים את הדברים.

איתן כבל: עניין נוסף הוא נוגע לאיכות הציוד.

איתן כבל: לא יעזור, אני סיימתי מילואים באוגדה שהיא חוד החנית של צה"ל, בחטיבה שהיא חוד החנית של צה"ל, הם אלה שאמורים לשאת על כתפיהם כל מלחמה מסוג כלשהו.

איתן כבל: אין מה לעשות.

איתן כבל: נכון בסדירים, יש עליות, לא עליית מדרגה מהתקופה שלי ושלך, זה עולם תוכן אחר וצריך לומר את זה.

איתן כבל: אבל בכל מה שנוגע למילואים, בעיקר הצעירים שנכנסים ומגיעים, יש ממש נפילה כמעט בכל פרמטר.

איתן כבל: ברשותכם, מוסי, בבקשה, שא דבריך.

מוסי רז: בוקר טוב לכולם ותודה על הדיון הזה ועל היום הזה.

מוסי רז: אני אמרתי בכמה הזדמנויות אחרות ששברתי שיא ישראלי.

מוסי רז: תבדקו אותי אם מישהו עשה את זה.

מוסי רז: הייתי בכנסת ה-15 וחזרתי לכנסת אחרי 15 שנים.

מוסי רז: כשחוזרים אחרי 15 שנים, רואים איך דברים משתנים.

מוסי רז: יש שינוי משמעותי בהצעות החוק שלנו מהכנסת ה-15, ה-16 וה-17, גם ה-20.

מוסי רז: לדוגמה, אני רוצה לספר, אני לא יודע אם איתן זוכר או לא זוכר, שכאשר אני בינואר 2003, לא נבחרתי לכנסת ה-16, צלצל אלי איתן ושאל אם הוא יכול להגיש כמה הצעות חוק.

מוסי רז: אחת מהן היא אותה הצעת חוק עם בן הזוג.

אלי בן-דהן: הפחתת שעת עבודה.

מוסי רז: כן, הצעה שכבר הגשנו בכנסת ה-15 ועברה סוף סוף לפני שנה.

מוסי רז: זאת אומרת, יש כאן מהפכה מאוד משמעותית אבל עדיין יש הרבה דברים לקדם.

מוסי רז: לדוגמה, דבר שנודע לי רק לפני שבועיים-שלושה ואני לא יודע, איתן, אם אתה מודע לזה.

מוסי רז: אני מודע לזה משום שהיועצת שלי יצאה למילואים.

מוסי רז: בכנסת לא ידעו לחשב נכון את התגמולים.

מוסי רז: פתרנו את הבעיה הזאת.

מוסי רז: בעצם טענו שיועצים פרלמנטריים עובדים רק בימי שני, שלישי ורביעי.

מוסי רז: פתרנו את הבעיה הזו אבל זו בעיה שהייתה עד עכשיו, עד לאחרונה.

מוסי רז: ממש בימים אלה.

איתן כבל: לא יאמן.

מוסי רז: אם בכנסת זה קורה, זה קורה גם במקומות אחרים.

רועי פולקמן: הגשנו הצעת חוק על חישוב השעות המתוקן.

רועי פולקמן: יש לזה משמעות לביטוח לאומי אבל אתה צודק.

רועי פולקמן: זו בעיה.

מוסי רז: אם בכנסת זה קורה, מה יגידו אזובי הקיר?

מוסי רז: מה יגיד המעסיק הפרטי שזה עלול לפגוע בו כספית?

אלי בן-דהן: אני יכול לומר לך שהייתה בעיה כזאת עם המורים ופתרנו אותה.

רועי פולקמן: בכלל חישוב שעתי הוא בעייתי.

אלי בן-דהן: מורים שעושים חד יומי ודו יומי.

אלי בן-דהן: הייתה בעיה ועיקר הבעיה הייתה בחשבות של משרד החינוך.

אלי בן-דהן: אני שמח לומר שגם את הבעיה הזו פתרנו.

רועי פולקמן: מי שעובד יומיים-שלושה בשבוע, עדיין החישוב הוא מעוות.

רועי פולקמן: מול הכנסת אפשר לסדר את זה, מול משרד החינוך אפשר לסדר את זה, אבל הבעיה היא יותר רחבה.

מוסי רז: לכן אני אומר שיש עוד הרבה מה להתקדם למרות שהתקדמנו הרבה.

מוסי רז: שינינו את החישוב, ה-65 ימים, 90 ימים, תגמול מינימום, אלף ואחד דברים אבל גם יש אמת במה שאמר חבר הכנסת כבל.

מוסי רז: שירות מילואים נהיה יותר נדיר בחברה הישראלית.

מוסי רז: כשהייתי סטודנט עשיתי 70 ימים וזה היה נראה לי סביר לגמרי, היום אנשים יוצאים לשבעה-שמונה ימים ומסתכלים עליהם בצורה מוזרה.

מוסי רז: בתהליך הזה שהוא תהליך אבולוציוני, זה בכלל לא משנה מי תומך בו ומי מתנגד לו.

מוסי רז: למעבר של צה"ל - שפעם היה צבא העם ומי שחושב שהוא עדיין צבא העם, אני גם רוצה לראות מה הוא שתה הבוקר – צבא מקצועי, החשיבות של המילואים תלך ותגדל.

מוסי רז: צה"ל פעם היה צבא העם והוא כבר לא בא העם ואפשר להפסיק עם בלבולי המוח האלה.

מוסי רז: הוא הולך והופך לצבא מקצועי.

מוסי רז: באיזשהו שלב אנחנו גם נכיר בזה בחקיקה.

איתן כבל: זה יקרה.

מוסי רז: זה קרוב, לדעתי יותר ממה שחושבים.

מוסי רז: בתהליך הזה עדיין נצטרך מערך מילואים חזק וטוב ומתוגמל.

רועי פולקמן: למה הוא לא צבא העם?

רועי פולקמן: הצבא הוא בוודאי צבא העם.

מוסי רז: אם 40 אחוזים מהעם לא מתגייסים, אז לומר שהוא צבא העם?

מוסי רז: בסדר, כל אחד והמחשבות שלו.

מוסי רז: היה צבא העם והיום צבא חצי העם ובקרוב יהיה צבא מקצועי.

מוסי רז: זה רק שאלה של זמן.

מוסי רז: בתהליך הזה עדיין נדרש מערך מילואים חזק וזה לא יהיה ללא תגמול.

מוסי רז: זה לא יהיה אם חייל או חיילת שיוצאים למילואים נפגעים במקום העבודה שלהם.

מוסי רז: זה פשוט לא יקרה.

אלי בן-דהן: אם יש לך הצעות או משהו שאתה חושב שהוא חסר, אני אשמח שתעביר לי.

אלי בן-דהן: בעניין הזה אני באמת כל כולי לטובת העניין.

מוסי רז: חלק גדול מהעבודה נעשה ב-15 השנים האחרונות וחלה התקדמות אדירה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר ששדולת המילואים, יצא לי הזכות להקים כבר לפני הרבה מאוד שנים יחד עם אבו וילן וגם הובלנו את חוק המילואים שבעצם עשה את המהפכה הגדולה והגיעה העת גם לבחון אותו מחדש.

מוסי רז: הייתה התקדמות אדירה.

איתן כבל: צריך שייאמר שבתקופה ההיא זו הייתה ממש טלטלה מאוד גדולה במערכת.

איתן כבל: קם דור חדש – ואני אומר את זה ממקום שאני מכיר – והכללים שחלו עלינו, הם רואים את המערכת בצורה שונה לגמרי.

איתן כבל: עם כל הכבוד לנו, הם באים, הם רוצים לראות את התמורה בכלל.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לעשות כך.

איתן כבל: לפני שאנחנו נפתח את הדיון ונשמע גורמים נוספים שהזמנו לכאן, אני אעשה כאן את הפאוזה.

איתן כבל: אני אסגור את החלק הזה של הדיון.

איתן כבל: יש כללים של הכנסת ואני לא רוצה לסבך אתכם בכל הבירוקרטיה הלא חשובה הזו.

איתן כבל: זה לא משמעותי.

איתן כבל: כל שנה אנחנו מעניקים תעודות הוקרה אפילו יותר יפות ממה שהענקנו עכשיו, אנחנו רצינו לעשות את זה עם צה"ל אבל לא הספקנו.

איתן כבל: בכל זאת, הצלחנו לארגן כמה וכמה חבר'ה שראויים וראויות לתעודות הוקרה מאתנו.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להקריא והפעם הזאת גם הפוקוס הוא על הנשים המשרתות במילואים.

איתן כבל: כשאנחנו מדברים על צבא מילואים, כשאתה מדבר על כך שיש נשים שהן כוח מרכזי בתוך המילואים, הרבה אנשים מרימים גבה.

איתן כבל: אם כבר חושבים שיש נשים במילואים, הם יאמרו לך, כן, זאת שנה, שנתיים, שלוש שנים לאחר השחרור במקצועות כאלה ואחרים ולא יודעים שיש קבוצה מאוד משמעותית שמשרתת במשך שנים, גם עם ילדים וגם עד גילים מתקדמים והן ראויות לכל שבח, תודה והכרה.

איתן כבל: זה בעצם מה שאנחנו מבקשים לעשות.

איתן כבל: ברשותכם, אני אקריא את השמות ובסוף סגן השר וחברי הכנסת, נגיש לכם את תעודת ההוקרה.

איתן כבל: איגור בולדוזב, בן 40 מקריית ים, נולד בבלרוס, עלה לארץ בשנת 1991, נשוי ןלאנה ואב לשתיים.

איתן כבל: משרת בתפקיד נהג מסע כבד, שזה תפקיד מאוד מאוד במחסור בכלל ובצה"ל בפרט.

איתן כבל: לאחר ששירת בצבא כבוחן רכב וקצין רכב, בשנת 2016 ביצע 50 ימי מילואים, בשנת 2017 ביצע 70 ימי מילואים.

איתן כבל: השנה, שנת 2018, כבר ביצע 28 ימי מילואים ויש לו כבר שני צווים ממתינים של 10 ימים אימון ועוד ארבעה ימים אימון והיד עוד נטויה.

איתן כבל: אשתו של איגור אנה מעידה שאין מצב שיקראו לו למילואים והוא לא ילך ושבעבודה שואלים אותו לכמה זמן הוא חזר לעבודה לפני שילך שוב למילואים.

איתן כבל: על המסירות והאהבה לארץ ישראל אנחנו רוצים להעניק לאיגור תעודת הוקרה והערכה.

איתן כבל: איגור, בבקשה, דבר.

איגור בולדוזב: כמו ששמעתם, שמי איגור בולדוזב.

איגור בולדוזב: דרך אגב, כשעלינו לארץ לקח לנו משהו כמו חצי שנה להוכיח למשרד הפנים ששם המשפחה הוא בולדוזב עם ב' בסוף ולא עם ר' כמו שהם כתבו.

איגור בולדוזב: בסוף הם השתכנעו והחליפו לנו תעודת עולה.

איגור בולדוזב: לגבי שירות המילואים שלי.

איגור בולדוזב: אני לא רוצה להישמע בנאלי ולדבר בצורה נעלה, אבל הדרך שלי אומרת שמעטים האנשים שניתנה להם הזכות לשרת במדינה הזאת.

איגור בולדוזב: אני שמח וגאה שנפל בחלקי לקחת חלק בזה.

איגור בולדוזב: כאשר מגייסים אותי למילואים, למעשה קוראים לי למילואים, אני פשוט קם, הולך ומגיע.

איגור בולדוזב: לפני כשבועיים קיבלתי טלפון ממשרד קישור ובצד השני של הקו אומרת לי קצינת הקישור שיש לה חד יומי בשבילי אבל זה לא משהו שקשור לתפקיד שלי וליחידה שלי.

איגור בולדוזב: והיא שואלת אותי אם אני מעוניין.

איגור בולדוזב: אמרתי לה, בואי, תפתיעי אותי.

איגור בולדוזב: אמרה לי שהוא רוצה להביא אותי ליום אחד לעשות טלפונים לאנשים.

איגור בולדוזב: אמרתי לה שזה מהווה אתגר בשבילי, ואני אוהב אתגרים, תני לי פעם אחת להיות בצד השני של הקו, של זה שמתקשר לאנשי המילואים ורוצה לשמוע את מה שיש להם לומר.

איגור בולדוזב: היא אמרה לי שזה בשעה 2:00 בצהרים עד 8:00 בערב.

איגור בולדוזב: אמרתי, אין שום בעיה.

איגור בולדוזב: אני עובד עד שעה 2:30 ואני אבקש לצאת מוקדם להשתחרר ואני מגיע ישר אחרי העבודה.

איגור בולדוזב: היא אומרת לי שבסוף אני אצטרך לקחת רכב שכור ולפזר עוד כמה טלפנים וטלפניות כאלה.

איגור בולדוזב: אמרת שזה לא קשור לתפקיד שלי?

איגור בולדוזב: זה כן קשור לתפקיד שלי ואני מגיע.

איגור בולדוזב: מפה לשם, אחרי שעתיים היא התקשרה אלי ואמרה לי תודה רבה, המשימה בוטלה אבל תודה רבה על ההיענות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בוא גש אלינו.

איתן כבל: ברשותך, אנחנו רוצים לומר לך תודה.

איתן כבל: טל כהן.

איתן כבל: בת 39 מקריית אונו משרתת כיום כסגן אלוף במילואים, כמג"ד יחידה לוגיסטית בילמ"ר דרום של פיקוד העורף.

איתן כבל: בשנת 2017 עשתה 50 ימי מילואים והשנה כבר קרובה ל-30 ימי מילואים.

איתן כבל: מודל החיקוי של טל היה אביה ששירת גם הוא במילואים בפיקוד העורף והגיע לדרגת רב-סרן, כך שטל עקפה אותו בדרגה כשקיבלה לאחרונה את דרגת סגן האלוף במילואים.

איתן כבל: על כך אנחנו רוצים להעניק לה תעודת הוקרה והערכה.

טל כהן: תודה רבה על הזכות.

טל כהן: אני חושבת שאיגור אמר את זה טוב וגם כתבתי את זה למאיה.

טל כהן: זו אף פעם לא הייתה שאלה של למה ללכת.

טל כהן: תמיד זה היה מאוד מאוד ברור.

טל כהן: זיכרונות ילדות.

טל כהן: כשהשתחררתי בשנת 2007, היה לי ברור שמילואים הולך להיות חלק מהעתיד שלי, בדיוק כמו שצבא הקבע היה חלק מהעבר שלי.

טל כהן: אני מסכימה עם מה שנאמר כאן בתחילת הדברים.

טל כהן: יש עוד הרבה עבודה לעשות ואנחנו בהחלט רואים לפחות ביחידה שלי לפעמים את חוסר הרצון להגיע ואני כן מזכירה שככל שיינתן לנו המפקדים יותר יכולות, מה להעניק בחזרה לחיילים, תהיה לנו יותר אפשרות לשמר את הכוח.

טל כהן: יש עוד הרבה חקיקה לעשות, גם בתוך תפקידי המילואים.

טל כהן: אני היום מוגדרת מפקד יחידה ולא מג"ד, רק בגלל העובדה שהיחידה שלי שייכת לפיקוד העורף ולא שייכת לצבא הירוק.

טל כהן: אפילו ברמת התקציבים שאני מקבלת במילואים, זה פוגע בי.

טל כהן: כמו שאמרתי, זה לא מה שיעצור אותי.

טל כהן: מחר אני כבר שוב על מדים.

טל כהן: המזל הענק שלי שאני עובדת במקום עבודה שמאפשר ונותן ויש לי תמיכה מטורפת של המשפחה והחברים.

איתן כבל: זה הכי חשוב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עדי איטח.

איתן כבל: בת 34 מרמת גן, סרן במילואים ומשרתת כבר למעלה מ-14 שנים בתפקיד שלישה וקצינת חמ"ל בגצ"ר צנחנים של החטיבה המרכזית.

איתן כבל: זו החטיבה אני משרת בה ועכשיו בדיוק סיימתי שירות מילואים בתרגיל הגדול.

איתן כבל: אוגדה 98.

איתן כבל: מעולם לא החמיצה אימון, תרגיל, קו ולקחה חלק גם במלחמות ומבצעים.

איתן כבל: כשהתחילה, הייתה עדי האישה הראשונה והיחידה בגדוד.

איתן כבל: על כך ועל המסירות וההתמדה אנו רוצים להעניק לעדי תעודת הוקרה והערכה.

איתן כבל: אני אאפשר לך כמובן לומר כמה מלים אבל אני רוצה לומר שהגדוד שאני משרת בו, גדוד 7, התחיל עם המסורת של בנות בחמ"לים וברמה מבצעית מאוד מאוד גבוהה.

איתן כבל: אדוני סגן השר, אני רוצה שתדע שזו הצלחה מסחררת.

איתן כבל: באמת.

איתן כבל: עם כל הבעיות וכל הדיבורים המיותרים שאין להם ערך, זאת הצלחה מסחררת והן מוכיחות יכולות ורמת ביצוע מדהימה.

איתן כבל: הן היום חלק בלתי נפרד.

איתן כבל: אף אחד כבר לא חושב ושואל שאלות.

איתן כבל: בבקשה, אמרי כמה מילים.

עדי איטח: אני מאוד נרגשת להיות כאן.

עדי איטח: זה לא מובן מאליו בעיני.

עדי איטח: תודה רבה .

עדי איטח: אני לא יודעת אם תזכור חבר הכנסת כבל, בצו 8 של מלחמת לבנון השנייה גם נקראתי לדגל כשלא הייתה קצינת קישור בגדוד שלכם ויצא לי גם להיות קצינת הקישור שלך במשך שלושה חודשים.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: את צודקת.

איתן כבל: אני רגיל לראות אותך במדים.

עדי איטח: אני התחלתי את תפקידי, הייתי קצינת קישור של הגצ"ר בסדיר ובקבע, בחטיבת חוד החנית.

עדי איטח: כשהשתחררתי עברתי למחלקת שלישות כשלישה של הגדוד.

עדי איטח: זה נכון מאוד שגדוד 7 שלך הוא - - -

איתן כבל: זכה שוב אתמול בפעם המי יודע כמה בפרס יחידת מילואים מצטיינת.

איתן כבל: כל אחד מהמג"דים ב-20 השנים האחרונות זכה בעיטור כזה.

איתן כבל: זה מרשים מאוד.

עדי איטח: נכון.

עדי איטח: באמת גדוד מוצלח עם היסטוריה מאוד ארוכה.

עדי איטח: אני התחלתי כאישה הראשונה בגדוד ולאט לאט נכנסו עוד ועוד נשים ברוח גדוד 7.

עדי איטח: אני 14 שנים עושה מילואים.

עדי איטח: זו זכות גדולה מאוד.

עדי איטח: תמיד כשיש מילואים, אני בדרך כלל זורקת את כל מה שיש לי הצידה.

עדי איטח: גם כשהייתי סטודנטית, גם כשהתחלתי עבודות חדשות וכולי.

עדי איטח: כל מקומות העבודה שלי למזלי, כולל מקום העבודה הנוכחי, הם מאוד מפרגנים ומאוד מאפשרים לי לעשות את שירות המילואים כמו שאני רוצה.

עדי איטח: אני חושבת שיש לפחות בחטיבה שלנו רמה אנושית מאוד מאוד גבוהה ומחויבות אישית.

איתן כבל: אני תמיד אומר לצערי, הלוואי וזה היה כך, שלפעמים אתה גם בתפקידים, כשהייתי בוועדת החוץ והביטחון, תמיד רציתי לחשוב שכל צה"ל הוא כמו חטיבה שאני משרת בה או כמו אוגדה 98.

איתן כבל: זאת חממה.

איתן כבל: צריך שהדברים גם ייאמרו.

עדי איטח: נכון.

עדי איטח: זו הסיבה העיקרית בשלה אני ממשיכה להגיע כל שנה.

עדי איטח: אני מסכימה אתך ואני רק רוצה להתייחס למה שאמרת לגבי תגמולים ומקצועיות.

עדי איטח: אנחנו רואים את זה בצוותים שמגיעים אלינו מהסדיר.

עדי איטח: הם מגיעים מאוד מקצועיים ומאוד רציניים ויש ממש נפילת מתח כשהם רואים את הציוד וכשהם רואים את הארגון ואת היחס.

איתן כבל: את הפער.

עדי איטח: את הפער המאוד מאוד גדול.

עדי איטח: זה לא פחות חשוב מכל תגמול כספי שהם יקבלו.

איתן כבל: צודקת.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: באמת תודה.

איתן כבל: יפעת הנדל.

איתן כבל: בת 36 מרמת גן.

איתן כבל: חזרה לארץ לאחר לימודי רפואה באיטליה ומיד לאחר לימודיה חזרה ישר לשירות המילואים.

איתן כבל: משרתת כרופאה כירורגית בגדוד בצפון על הגבול.

איתן כבל: אפילו על ההיריון שלה היא גילתה בזמן שירות מילואים.

איתן כבל: יפעת מרגישה שהגשת עזרה רפואית לחיילים ולפצועים בשטח זה הייעוד שלה ועל כך אנו רוצים להעניק לה תעודת הוקרה והערכה.

איתן כבל: בבקשה, יפעת.

יפעת הנדל: תודה רבה.

יפעת הנדל: דבר ראשון, אם היו אומרים לי שזה יופיע בכזה מסך, כמובן שאת התמונה הזאת לא הייתי בוחרת.

איתן כבל: אנחנו מתנצלים.

יפעת הנדל: קצת לא נעים, אבל בסדר.

יפעת הנדל: אני רוצה להודות לכל הפורום הזה שנתן לי את הזכות.

יפעת הנדל: אני רוצה לומר שבאמת מבחינתי השירות הצבאי כבר מגיל 18, עת נכנסתי להיות חובשת קרבית בשטחים, התאהבתי במקצוע הזה ולא היה לי ספק שאני אמשיך להיות במילואים.

יפעת הנדל: כמובן שהצבא דאג מאוד מהר, חצי שנה אחרי שהשתחררתי, לשלוח אותי שוב לצו 8 ואז הייתי צריכה לנסוע ללימודי הרפואה אבל איך שחזרתי, התקשרתי לצבא ואמרתי שחזרתי ואני רוצה לעשות מילואים.

יפעת הנדל: אני חייבת לומר שעבורי זה איזשהו סגירת מעגל מאחר וכרגע אני בהריון ומאוד מאוד מקווה שאחרי כן אני אוכל להמשיך להתנדב ולעשות את השירות כי זה באמת משהו ייחודי לנו.

יפעת הנדל: דבר נוסף שהייתי רוצה לומר רק בהמשך לדיון שלכם קודם.

יפעת הנדל: לעומת כל המעסיקים שלכם, אצלי בבית החולים קצת פחות רואים את זה בעין טובה.

איתן כבל: לא נגיד איזה בית חולים.

יפעת הנדל: אני שירתי לפחות שלוש פעמים בשנה וכל פעם שהגיע צו, מנהל המחלקה שלי ראה את זה בעין קצת לא יפה והיה עושה קצת בעיות.

יפעת הנדל: אם היה אפשר לעשות משהו לגבי זה, היה טוב.

יפעת הנדל: בעיקר אני מקווה, בגלל שאני נמצאת בגדוד פלה"ג 6 בגבול סוריה, ואני הרופאה היחידה שם וכולם גברים, הייתי שמחה שיהיה שם עוד כוח אדם נשי כי זה קצת קשה להחזיק את כל המחלקה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: את אלופה.

חיים ילין: הורים שמתנדבים, הילדים שלהם יוצאים בני אדם.

חיים ילין: תמשיכי.

איתן כבל: גילה טלמון.

מוסי רז: רק נשים מקבלות?

איתן כבל: המסה הקריטית.

איתן כבל: אמרתי בפתיח שאני שמח שאנחנו מעצימים אותם בתוך התהליך הזה כי לא באמת רבים יודעים שיש נשים שהן חלק בלתי נפרד מהמערך.

איתן כבל: אם אתה תצא מכאן ותשאל בחוץ על נשים שעושות מילואים, לא כולם יודעים.

איתן כבל: אני מדבר על החברה האזרחית בחוץ.

איתן כבל: אתה אומר מילואים, אתה מתכוון לחיילים ולא לחיילות.

חיים ילין: בצוות שלי כל הבנות עושות מילואים.

איתן כבל: תמיד הייתם שונים.

חיים ילין: לפי זה אני בוחר.

איתן כבל: בת 55 מרעננה – לגיל יש משמעות בתוך ההערכה הזאת – אימא לשלושה ילדים, משרתת במילואים כמודיעת נפגעים.

איתן כבל: בשנת 2018 לבדה עשתה 100 ימי כוננות ועוד כ-90.5 ימי מילואים פעילים.

איתן כבל: בנוסף, גילה אימצה חמש חיילות בודדות ומאז מלחמת לבנון השנייה מתנדבת עם משפחות שכולות.

איתן כבל: גילה היא ללא ספק שיאנית המילואים שלנו שלא מוותרת על מילואים גם בגיל 55.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהיא גם עבדה ברשות השידור.

איתן כבל: על כך אנחנו באמת רוצים להעניק לך את תעודת ההוקרה וההערכה.

איתן כבל: את בוודאי ראויה לזה.

גילה טלמון: תודה.

גילה טלמון: אני קצת נרגשת.

גילה טלמון: נאמר כאן הכול.

גילה טלמון: אני גאה להיות שייכת למערך הזה.

גילה טלמון: תפקיד מודיעה על נפגעים הוא תפקיד קשה שמשאיר צלקת גם בלב.

גילה טלמון: יש לי כאן צלקת גם בגוף ממכות שקיבלתי מאם שכולה.

גילה טלמון: אני גאה ונרגשת.

גילה טלמון: אני רוצה רק להוסיף לדבריו של חבר הכנסת שאני אפילו מלאה גאווה.

גילה טלמון: זו בתי הקטנה.

גילה טלמון: היא לא חגגה בת מצווה כי היא תרמה את הכספים לשיפוץ הגינה של זהבה שאולי.

איתן כבל: משפחה של נתינה.

איתן כבל: בבקשה, בואי נעניק לך את התעודה.

איתן כבל: באמת, כל הכבוד.

איתן כבל: תעודת הוקרה אחרונה למור לבנטר.

מור לבנטר כהן: יש עוד שם משפחה, כהן, כי הספקתי להתחתן.

איתן כבל: בת 32 מגבעתיים.

איתן כבל: התגייסה בשנת 2004 ושירתה כמ"מ טירונים וקצינת הדרכה ביחידה מיוחדת של חיל ההנדסה.

איתן כבל: משרתת במילואים כבר 12 שנים ומשרתת כיום כקצינת מבצעים בחמ"ל של אוגדה 98.

איתן כבל: מרגישה להיות קול נשי בסביבה גברית ומשרתת במילואים מתוך ציונות ואהבה למולדת.

איתן כבל: על כך אנחנו מבקשים להעניק לך תעודת הוקרה והערכה.

מור לבנטר כהן: תודה.

מור לבנטר כהן: הכול כבר נאמר.

מור לבנטר כהן: התגייסתי לפני 15 שנים.

מור לבנטר כהן: הכשרתי מאות טירונים, גם כמ"כית וגם כקצינה.

מור לבנטר כהן: לאחר מכן הייתי קצינת הדרכה ביחידת יהלום של חיל ההנדסה.

מור לבנטר כהן: ליוויתי הרבה מאוד חיילים בדרך שלהם ללוחמה, במסלול של הלוחמים.

מור לבנטר כהן: מאז אני משרתת במילואים במשפחת אוגדה 98 המדהימה.

איתן כבל: באמת משפחה.

מור לבנטר כהן: ממש משפחה.

מור לבנטר כהן: אני נמצאת שם בחמ"ל, אני קמב"צית, תפקיד שהוא לא פשוט עם הרבה מאוד שעות גם בלילות וגם בסופי שבוע אבל זאת באמת הרגשה מדהימה ואני ממש גאה לעשות את זה.

מור לבנטר כהן: אני קוראת לעוד שנים להגיע ולשרת במילואים.

מור לבנטר כהן: יש לי עוד כמה דברים ואחר כך אני אפנה למי שצריך.

מור לבנטר כהן: מבחינת מקומות העבודה לא נתקלתי יותר מדי בהתנגדויות, פרצופים וכדומה.

איתן כבל: זכית.

מור לבנטר כהן: כן.

מור לבנטר כהן: גם במגזר הציבורי בו עבדתי וגם במגזר הפרטי, תמכו ותומכים גם במקום העבודה הנוכחי שלי.

איתן כבל: תודה לך.