ועדת החוץ והביטחון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 259, 2018-06-27 08:00

אבי דיכטר: בוקר טוב, אנחנו בדיון לבקשת משרד הביטחון בנושא צווי מילואים, גם גילאים וגם תפקידים.

אבי דיכטר: מי מציג את הדברים?

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני, פסקו, ראש אתכ"א מילואים, אכ"א, צה"ל.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני אהיה קצר ובהיר ככל הניתן.

סא"ל אייל יוסיפסקו: המטרה שלנו היא כשירות המערך.

סא"ל אייל יוסיפסקו: מתוך כל החובות שלנו אנחנו נציג פה שני צווים: מטרות הקריאה והמקצועות ואופן ההפעלה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: כמו שסקרנו פה אתמול, מערך המילואים הוא מרכיב חיוני ביכולת ההכרעה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אנחנו מדגישים שאנחנו פועלים מתוקף חוק, אבל אנחנו מבססים את עצמנו על ערכי ההתנדבות, הרעות והשליחות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: החוק – ואני מזכיר את זה פה לעצמי – אומר שחייל מילואים ייקרא לשירות מילואים למטרות האלה בלבד: 1.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הכשרה ואימון; 2.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ארגון וניהול כוח אדם; 3.

סא"ל אייל יוסיפסקו: תעסוקה מבצעית; 4.

סא"ל אייל יוסיפסקו: שירות בתפקידים ומקצועות למטרות שקבע השר בצו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: פירוט המסגרות כמו שעד כה: 1.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הכשרה ואימון - - -

עידו בן-יצחק: אני רק אגיד שאנחנו מתחילים בצו של המטרות ולא בצו של המקצועות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: פירוט המטרות ומטרות המשנה: 1.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הכשרה ואימון, מתרגילים, דרך אימונים ועד יום ימ"ח.

סא"ל אייל יוסיפסקו: 2.

סא"ל אייל יוסיפסקו: התעסוקה המבצעית כמובן, שכבר התגברה בשנת 2018, בעלייה של 100%.

סא"ל אייל יוסיפסקו: 3.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ארגון וניהול כוח אדם בתוך המטרות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: פה יש התפלגות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: צה"ל שם לעצמו מטרה שמיצוי הזמן בהיבטי ההכשרה והאימון יהיו הנתח המרכזי שעליו יישען המערך, מתוך הבנה שזו המהות שלשמה אנחנו מקבלים את המשאב הזה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: התפלגות ביצועי השמ"פ בחתכים של הכשרה ואימון: ניתן לראות פה מה זה אימון קלאסי.

סא"ל אייל יוסיפסקו: תרגילים שאנחנו מביאים את האנשים כדי לתרגל את שלב צבירת הסד"כ, ההתגייסות וההצטיידות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אלה דברים שהתקדמנו בהם, למרות שיש עוד מה לעשות בעניין.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ביצועי השמ"פ על ארגון וניהול כוח אדם: הכול תחת הכותרת של ישיבה וכנס.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אלו דברים שאנחנו מביאים את המפקדים ואת מפקדי המשנה, מרמת המ"מ ועד רמת מטה החטיבה, כדי לעשות דיוק של הסד"כ.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אדוני יכול לראות פה עוד היבטים של שימוש במשאב הזה: חיפושי נפקדים, משפטים ותחקירי ביטחון מידע.

סא"ל אייל יוסיפסקו: צו המטרות החריגות הוא למעשה מדרגת אישור נוספת, למטרות שהן אקסוגניות לשלוש המטרות הקודמות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: יש פה דברים שמכובדי מר אבי סייג, יו"ר העמותה – חלק מהדברים זה עבודה משותפת של חתירה למגע שלו, בין אם לאשר השתתפות בטקס למפקדים שנדרשים כמפקדים להגיע לטקסים של חיילים שלהם, בין אם השתתפות בימי הוקרה ובין אם הפעלת מחלקת הגנת היישוב, שזה משהו שהוועדה אישרה לפני כחצי שנה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני נותן פה עדכון ממצבו של הפצוע בכיתת הכוננות בקריית ארבע, שקפץ לאירוע אתמול לפנות בוקר.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הייתה הכרזה של "אביר לילה ג'" בחטמ"ר יהודה, כיתת הכוננות קפצה דרך חמ"ל החטיבה, קפצו כ-50 אנשים, חייל אחד עשה תאונת דרכים חמורה והוא פצוע אנוש.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אבל הוא הגיע לבית החולים כשהוא כבר חייל.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זאת אומרת, המנגנון עובד.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אמנם אנחנו נדרשים פה עוד לליטושים, אבל בסך הכול אני יכול להיות אופטימי בעניין.

סא"ל אייל יוסיפסקו: התפלגות ביצועי השמ"פ בתוך צו המטרות החריגות: מדובר בידע צבאי ייחודי, שמשרת אותנו בעיקר לוועדות דירוג מחקר, לפעילות שופטים – אנשים שאין לנו כמותם די והותר ביום-יום.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אפשר לראות פה ש'ידע צבאי ייחודי' כולל ניסויי אמל"ח, חוקרי מצ"ח, ועדות דירוג המחקר ושופטים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: בתוך ההתפלגות הזאת אנחנו רואים שלאמ"ן יש נתח גדול, מטעמים מובנים: מוקדי ידע ונוהלי קרב, שמחייבים אנשים להיות בסמיכות לביצוע.

סא"ל אייל יוסיפסקו: יש מטרות לשעת חירום, הן מוכרות לוועדה ואני לא מרגיש צורך להיכנס אליהן בדיון הזה.

אבי דיכטר: אוקיי, אז אפשר לדלג על זה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הגענו פה למבט תלת-שנתי שמסתכל איך אנחנו נראים מ-2015 עד 2017, וכמו שאמרתי, המגמה שאנחנו מבקשים להציג היא שההכשרה והאימון הם נתח גובר, מהטעם המובן שבסיסו הוא חוק המילואים, שנחקק ב-2008, על לקחי מלחמת לבנון השנייה, כאשר הכנת המערך ליום פקודה היא לנגד עינינו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: היקף השמ"פ וסך השמ"פ: כ-1.9 מיליון ימי מילואים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אמנם ההיקף ירד, אבל האחוז של ההכשרה והאימון גובר, ואני חושב שאנחנו בכיוון הנכון.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אדוני, סיימתי את הצו הזה, אם יש שאלות אשמח להתייחס.

שמואל לטקו: יש לי שתי שאלות.

שמואל לטקו: אחת, אפשר היה לראות שיש עלייה באחוזים של האימונים, שזה טוב, אבל גם בדברים האחרים הייתה עלייה.

שמואל לטקו: אז איפה יש ירידה?

סא"ל אייל יוסיפסקו: אחת, המטרות החריגות - - -

עידו בן-יצחק: רק ההכשרה עלה, השאר ירדו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ירדנו במטרות החריגות ובתע"ם.

שמואל לטקו: שאלה שנייה, יש הרי צו 8 וצו 9.

שמואל לטקו: בעבר היו כמה פעמים שהשתמשתם בצו 9, והוועדה שאלה על העניין הזה של...

שמואל לטקו: כי מבחינת האיש מילואים, כשהוא מקבל צו 9 - - -

עידו בן-יצחק: זה לא היה צו 9.

עידו בן-יצחק: אני לא זוכר אי-פעם שהשתמשו בצו 9.

עידו בן-יצחק: מה שהשתמשו בו זה חריגי קריאה.

אבי דיכטר: אנשי המילואים קוראים לזה צו 9.

אבי דיכטר: עכשיו יש אנשים בצו 9.

עידו בן-יצחק: לא, צו 9 זה שונה.

עידו בן-יצחק: אני אסביר.

עידו בן-יצחק: יש שלושה סוגים של צווים.

עידו בן-יצחק: צו 8 זה מלחמה; צו 9 זה איזשהו קריאה לצורך ביטחוני דחוף, וזה מוגבל בזמן וגם נכלל במסגרת הכללית; ויש התראה חריגה, שזה צו מילואים רגיל שפשוט הוא לא במסגרת הפקודות הרגילות, שדורשות התראה של 60 יום וכל זה, אלא אפשר לתת אותו בתקופה יותר קצרה.

שמואל לטקו: עד אפס, נכון?

עידו בן-יצחק: כן.

שמואל לטקו: אבל מבחינת איש המילואים, שנקרא בשתיים בלילה – אותו לא מעניין איך קוראים לזה.

אבי דיכטר: הוא קורא לזה צו 9.

עידו בן-יצחק: לא, הוא לא קורא לזה צו 9, הוא חושב שזה צו 8.

תא"ל ערן שני: אני לא חושב שאיש מילואים יודע מה זה צו 9.

אבי דיכטר: לגמרי במקרה אתמול בלילה מישהו פנה אלינו שקראו לו בצו 9.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני אענה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: דבר ראשון, במהלך השנה האחרונה הפעלנו פעם אחת צווי 8.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זאת הייתה טעות הקשה באוגדה 98 והיא תוקנה אחרי 20 דקות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זה קרה ביום העצמאות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: למעשה, אוגדה 98 הפעילה תרחיש גיוס חירום מתוך טעות הקלדה, אבל היא תוקנה מבלי שאף אחד התייצב.

סא"ל אייל יוסיפסקו: בנוסף, אנחנו השתמשנו בחריגי התראה ביום ה-89 לעפיפוני התבערה בדרום.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אנחנו משתמשים מעת לעת באנשים שהם מוקד ידע איכותי, כבאים או אנשים שנדרשים לתגבורי חמ"לים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: כנ"ל באיוש.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אבל זה חריג התראה בלבד, ולא 8 ולא 9.

שמואל לטקו: מבחינת האיש מילואים זה - - -

סא"ל אייל יוסיפסקו: האיש מילואים קם בבוקר ואומר לאשתו שהפעילו אותו בצו 8, אני מודע לזה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני עובר לצו המקצועות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: פה ההצגה היא קצת יותר ארוכה ועמוסה בפרטים, מהטעם הברור שיש המון מקצועות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני אציג לוועדה את ההיערכות בנושא.

סא"ל אייל יוסיפסקו: למעשה, מדובר בעבודה שוטפת שמובלת במדור התכנון של אכ"א.

סא"ל אייל יוסיפסקו: נמצאת איתי כאן ורד, ראש מדור התכנון, ואם יהיו שאלות הבהרה אנחנו נשמח להתייחס.

סא"ל אייל יוסיפסקו: עשינו את שלל התהליך, עד הצגה לרח"ט, גיבוש הצו, סיכום והכנה, גם בשיתוף של עידו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני עושה פה השוואה לאורך השנים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ניתן לראות שמ-2010 ועד יוני 2018 אנחנו בירידה מתמדת, מתוך שאיפה ורצון לצמצם את ההיקף.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ניתן לראות בשקף את ההתפלגות בין המקצועות - - -

אבי דיכטר: שנייה, זה שקף מאוד משמעותי לצורך ההצבעה שלנו אחרי זה, אז תחזור על המשפט האחרון, כדי שכל חברי הכנסת שכאן יהיו מיושרים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: המקרא בין העיסוקים לבין המקצועות עושה הבדלה בין הקצינים לבין החוגרים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ב-2010 היינו בסך גבוה משמעותית מהיום, ובצו שהיום אנחנו מבקשים את אישור הוועדה עבורו, אנחנו יורדים ב-13 מקצועות ובשני עיסוקים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לגבי תכנית הצמצום שלנו והמיקוד של הצווים, ניתן לראות פה שאנחנו מסתכלים על מקצועות קריטיים בלבד.

סא"ל אייל יוסיפסקו: יש פה את פירוט המקצועות, ואם לאדוני יש שאלות אני איכנס לכל מקצוע ומקצוע.

עידו בן-יצחק: אני רק אציין בהקשר הזה שהמקצועות הראשונים שהופיעו פה, מקצועות הקשר, הם מקצועות שהוועדה בעבר הייתה מאוד מוטרדת מהם, כי היו הרבה תלונות בהקשרים האלה – ופה זה יורד.

סא"ל אייל יוסיפסקו: יש כאן את הנתון המספרי מ-2012.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אפשר לראות ירידה של כמעט שני שליש ב-2018, כשאנחנו פה עם קצת יותר מ-6,800.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ניתן לראות פה מה נמצא ביחידות מחוץ לסד"כ, מה במקצועות ומה בעיסוקים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לא באנו והמצאנו את הדבר הזה, אלא זה המשך של מגמה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: היקף המקצועות שעליו אנחנו מדברים הוא כ-1,200.

אבי סייג: לא מקצוע, חייל.

סא"ל אייל יוסיפסקו: כן.

אבי סייג: 1,200 חיילים מוחרגים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לא, לא, לא, הכוונה היא שיש 1,200 מקצועות.

עידו בן-יצחק: מספר החיילים המוחרגים ירד מ-8,600 ל-6,800.

אבי סייג: במקצועות זה ירד ל - - -

עידו בן-יצחק: 27 מקצועות מתוך - - -

בן יהודה: מתוך 1,189 מקצועות.

עידו בן-יצחק: בסך כל מערך המילואים יש לו 1,200 מקצועות.

אבי דיכטר: הלאה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: להלן פירוט של המקצועות המוחרגים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אם תאושר בקשתנו, המקצועות שמולכם ירדו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: עידו כבר התייחס לסוגיית מקצועות הקשר.

עליזה לביא: אני רוצה לשאול איך אתם משלימים את מה שאתם מורידים מהמילואים.

עליזה לביא: מי יעשה את העבודה.

בן יהודה: אנחנו לא מורידים את המקצועות בגלל שלא צריך את המקצוע, אנחנו פשוט הגענו למצב שבכל הפעולות שעשינו בתכניות הרב-שנתיות להשלמת הפערים והאיושים הצלחנו לאזן את המצבות, כך שאנחנו נמצאים בהתפתחות רב-שנתית אל מול הצרכים.

בן יהודה: גם דייקנו את הצורך וגם עשינו תהליכים כמו הכשרות, קורסים במעבר מסדיר למילואים ועוד כל מיני פעולות שהביאו את מצב האיוש לכזה שלא צריך יותר להחריג אותם.

בן יהודה: זו המגמה של הצמצום שעליה אנחנו מדברים.

בן יהודה: לא הורדנו את המקצועות מסך המקצועות, אנחנו רק מורידים אותם מהצו, כי אנחנו מסתדרים כשגיל הפטור הוא 40 או 45, בהתאמה.

עליזה לביא: מצטערת, לא הבנתי מה אמרת.

עליזה לביא: את מורידה עכשיו מקצועות, אנשים - - -

בן יהודה: אני מורידה את ההחרגה.

בן יהודה: היום הצו מדבר על החרגה לגיל 49 - - -

עידו בן-יצחק: המקצועות שכתובים בצו הם מקצועות שבהם גיל המילואים הוא 49 או 45 במקום 40.

עידו בן-יצחק: המשמעות של ההורדה היא שבמקצועות האלה יחזרו לשרת רק עד גיל 40, כמו שאר מערך המילואים.

עליזה לביא: וזה לא מוריד לך כוח אדם?

בן יהודה: מה שעשינו בשנים האלה ואנחנו ממשיכים לעשות זה לצמצם את הפערים בכל מיני דרכים, שנציג אותן עוד מעט.

בן יהודה: הגענו למצב מאוזן שאומר שמול מה שאנחנו צריכים אל מול מה שיהיה, גם אם הם יצאו לפטור בגיל 40 או 45 ולא 49 עדיין נעמוד במצב שנהיה מעל הצורך שלנו.

עליזה לביא: זה כמובן מתכתב עם כל מה ששמענו פה מהנקח"ל על כך שהכוחות הסדירים סובלים ממצוקת כוח אדם ונאלצים להשלים גם את קיצור השירות וגם את הקיצור במערך המילואים, מה שמביא עוד יותר ועוד יותר משימות על הכוחות שנמצאים, שגם ככה הם מצומצמים - - -

קריאה: זה לא קשור.

עליזה לביא: אני שואלת.

תא"ל ערן שני: מה השאלה?

עליזה לביא: מורידים ומורידים ומורידים – מי משלים את כל ההורדות האלה?

עליזה לביא: זאת השאלה.

אבי דיכטר: אני חושב שמה שצריך להסביר לחברת הכנסת עליזה לביא זה לגבי הסד"כ של המילואימניקים המוחרגים – כשהם לא נקראים יותר למילואים, מי ימלא את המשבצות שהם מילאו עד היום.

אבי דיכטר: עם מי החלפתם אותם.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני אסביר, בתשובה שהיא קצת יותר ברמת המאקרו מהצו הזה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ב-2004 הצבא השתמש בעשרה מיליון ימי מילואים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני כרגע הצגתי פה נתון שב-2017 השתמשו ב-1.9 מיליון.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זו ירידה בסדר גודל.

סא"ל אייל יוסיפסקו: במרץ 2014 מינה הרמטכ"ל בני גנץ את אלוף רוני נומה להיות בראש ועדת מילואים, שאחד מעיקרי המלצותיה היה טיוב המצבות, וזאת מתוך שני היבטים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אחד, שמי שנמצא במצבה יהיה כשיר ומאומן.

סא"ל אייל יוסיפסקו: והשני, שלא ננפח את עצמנו במצבות סרק.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ומאז שוועדת רוני נומה שמה את המלצתה לרמטכ"ל והרמטכ"ל החליט, אנחנו ירדנו בעשרות עד מאות אלפים בסד"כ המילואים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ירדנו מתוך כוונה לשמור סד"כ כשיר ומאומן ולהיות יכולים לעמוד במשימות שלנו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: גם השנה מינה הרמטכ"ל הנוכחי, את תא"ל סער צור, מפקד המרכז לאימוני יבשה בצאלים, לבחון האם מסקנות ועדת רוני נומה התממשו ואיך.

סא"ל אייל יוסיפסקו: וראינו שבמודל האימונים ועדת רוני נומה שמה מודל תלת-שנתי לאימוני כוחות המילואים לפי מדרג דיפרנציאלי של סיווג יחידות ותפקידים, ולמעשה הוועדה הזאת נשאה פרי, והמערך מאומן יותר במדדים שלנו מבחינת כשירות, מה שנקרא בקש"ם – מערכת כשירות ומדדים שאנחנו בוחנים בה את עצמו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הדבר הבא שאני רוצה להגיד זה שב-2018 הצבא עבר למאפייני שירות שהצבא הסדיר פועל בצורה של 17 שבועות אימון ו-17 שבועות תעסוקה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני מדבר פה על חטיבות החוד.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זה מביא בהכרח שינוי במודל האימונים מוועדת רוני נומה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ולכן מודל הפעלת היחידות והגדודים לתעסוקה המבצעית הביא ביטוי לזה שעלינו ב-2018 בגרף התעסוקה המבצעית מ-25 גדודים שפועלים בתע"ם באבטחת גבולות בכל הגזרות, ל-51 מסגרות גדודיות ו-70 מסגרות יחידתיות, שפועלות במגוון גזרות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: המקצועות שאנחנו מדברים על ההסרה של ההחרגה שלהם – זה אומר שני דברים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אחד, שאני לא רוצה כצבא להכריח את האנשים להישאר איתנו עד גיל 49 וחובתי לעשות את המקסימום כדי לרדת לגיל הפטור שקבוע בחוק.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני חושב שיש פה מגמה שנשמרת מ-2012 של ירידה אבסולוטית, דרמטית, ולא רק למראית עין, מ-17,000 אנשים ל-6,800 אנשים במקצועות המוחרגים.

ענת ברקו: אז זה או שהם נקראים לשמ"פ או מקבלים פטור מוחלט?

ענת ברקו: או שיש איזה מאגר ביניים של כאלה שאתם כאילו מקפיאים מצב אבל במצב קיצוני של חירום אתם תוכלו לפנות אליהם ויהיה לכם אותם במאגר מסוים?

סא"ל אייל יוסיפסקו: סוגיית המאגרים – ואני לא איגע פה בהיקפים, אבל אני חושב שאת מכירה אותם – כל הזמן נבחנת, כולל בתרגיל "אבן הראשה" האחרון, שקיים רח"ט תומכ"א.

סא"ל אייל יוסיפסקו: נערך דיון רב משתתפים בתפיסה לגבי מה נמצא במאגר, מה כשירותו של המאגר ולאיזה שימושים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: והדבר השני זה השלמת סד"כ.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זה יחידות שהן מעורבות סדיר ומילואים, ובתוך היחידות האלה מתקיימת איזושהי יכולת להביא אנשים מהבית.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ויש לנו מאגרים שהם או למשימות עתירות כוח אדם או להשלמות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: יש שם היקף אנשים גבוה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הוא לא נקרא, הוא לא מתאמן, ואני שם כוכבית על כשירותו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: למה?

סא"ל אייל יוסיפסקו: כי אני לא שמרתי איתם די והותר קשר.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ולכן פיתחנו מנגנון – אני מקווה שהוא הדבר הכי אפקטיבי שאנחנו יודעים לעשות היום – של להשאיר שם סד"כ כמה שיותר מדויק, מתוך הבנה שאם בן אדם לא עשה איקס זמן מילואים יהיה לו מאוד קשה לעשות פלאג אין, בטח במערכות התקשוב שלנו ובטח מבחינת היכולת של פיקוד והזדהות.

ענת ברקו: זה ברור.

ענת ברקו: אבל אני מוכרחה להעלות כאן נושא שאני לא - - -

אבי דיכטר: רגע, אנחנו באמצע הסקירה שלהם, תשמרי את זה לאחר כך.

ענת ברקו: תודה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני עובר לסוגיית המקצועות הספציפיים – איך אנחנו נראים ומתפתחים ומדוע קיים הצורך שלנו בהחרגה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אם אדוני ירצה לעבור מקצוע-מקצוע או לשאול שאלות - - -

אבי דיכטר: תן לנו את הרציונל.

אבי דיכטר: ראינו קודם את הירידה הדרמטית.

עליזה לביא: דרמטית ולכן היא מטרידה.

אבי דיכטר: היא דרמטית במוחרגים.

אבי דיכטר: זה נשמע מאוד הגיוני לצמצם.

אבי דיכטר: ..

אבי דיכטר: הוועדה הזאת ביקשה בשש השנים האחרונות לצמצם את התפקידים המוחרגים ופה אנחנו רואים ביטוי מאוד משמעותי לזה.

עליזה לביא: כן, אבל אם מבקשים שש שנים ופתאום יש שינוי דרסטי - - -

אבי דיכטר: לא, מ-2014 יש שינוי דרסטי.

עידו בן-יצחק: אפשר להגיד שמ-2012 אנחנו במגמת ירידה.

אבי דיכטר: כן, אבל מ-2014 מתחיל השינוי היותר בולט.

עליזה לביא: מה שהכי בלט לי זה כבאים.

עליזה לביא: אני תוהה בתקופה הזאת לגבי הכבאים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לא שלחנו אותם הביתה אלא הבאנו אותם עד גיל 45.

סא"ל אייל יוסיפסקו: מהות הדיון היא רק על הפער בין 40 ל-49.

ענת ברקו: מי שכבאי ממשיך להיות כבאי?

ענת ברקו: או שזה כבאי רק של צה"ל?

סא"ל אייל יוסיפסקו: אפשר לעשות יום עיון על ההבדלים בין כבאי כתום לכבאי כחול ומה זה ימ"ל ומה זה יח"ר ואיפה בפיקוד העורף וכולי.

בן יהודה: הרציונל בבואנו לבחון את הנושא – ואני חייבת להגיד שזה לא משהו שעשינו עבור הוועדה, אלא אנחנו מתעסקים בזה בשגרה, ביום-ביום, במטרה באמת לצמצם ככל הניתן את כמות החיילים המוחרגים ובכך את כמות המקצועות המוחרגים.

בן יהודה: אנחנו בחנו מה הצרכים שלנו, וגם עכשיו עושים כל הזמן תיקוף לגבי כמות הצורך במילואים.

בן יהודה: למשל, טכנאי תקשורת רחב סרט, שהוא מקצוע שביקשנו להמשיך ולהחריג אותו – בחנו שוב מה יהיה הצורך שלנו וראינו איך המערך מתפתח, כלומר, כמה ייכנס מסדיר, כמה יישאר וכמה ינשור.

בן יהודה: הסתכלנו באיזה מקומות אנחנו לא נעמוד בצורך אם לא נבקש את ההחרגה לגיל 49, ורק במקומות האלה ביקשנו להשאיר את המקצועות.

בן יהודה: אתם רואים שהבאנו עמידה של 13 מקצועות.

בן יהודה: זה מאוד מאוד משמעותי.

בן יהודה: זה מתוך הפעולות שנעשו ברצף הזה.

בן יהודה: אנחנו יכולים לסקור גם את הפעולות שעשינו.

בן יהודה: אני אתן דוגמה לעבודות המטה הבולטות שעשינו.

בן יהודה: לקחנו אוכלוסיית חיילים שמשתחררת מסדיר עם הגבלות כאלה ואחרות ובחנו איפה אנחנו יכולים לקדם אותם במילואים כדי למלא את היחידות הקדמיות.

בן יהודה: לגבי רמת השיאים – שיא זה ביטוי לצורך שבוחן אותו בעצם אג"ת.

בן יהודה: זה כמובן מטכ"לי, רוחבי, עוסקים בזה כל בעלי התפקידים.

בן יהודה: הוא בחן מחדש את הצורך, תיקף את המקומות שבהם הייתה דרישה מאוד גדולה.

בן יהודה: נתתי את הדוגמה של טכנאי תקשורת רחב סרט – אז עכשיו עם קידום המפקדות, מערכות חדשות שנכנסות, הצורך שלנו באינטרנט לצורך העניין הוא גדול הרבה יותר ממה שהוא היה לפני עשר שנים.

בן יהודה: אינטרנט אזרחי בתוך מפקדות צה"ל.

בן יהודה: הוא מושתת על כל אותן מערכות, ולכן הצורך באנשי מקצוע כאלה עולה.

בן יהודה: עבודת המטה הזו כל הזמן בוחנת את הצרכים.

בן יהודה: ראש אג"ת אישית עסק בכך ועוסק בכך גם עכשיו, תא"ל במילואים קטורזה.

בן יהודה: הוא מגיע תדיר ומתעסק עם זה שוב מחדש.

בן יהודה: איתור פרופסיונלי זה עמ"ט שאנחנו מאוד גאים בה, וגם מרחיבים אותה, כדי לאתר בעלי מקצוע שיש להם פרופסיה אזרחית.

בן יהודה: זה לא מה שהם עשו בסדיר שלהם או במילואים שלהם, ואנחנו מסיטים אותם מהמקצוע שאותו הם עשו במילואים, אם הוא פחות חשוב, למקצוע האזרחי שלו, בשיתוף עם גורמים מטעם משרד הביטחון ומשרד העבודה והרווחה.

בן יהודה: הכול מוסדר ואנחנו פועלים - - -

אבי דיכטר: על מה מדובר?

אבי דיכטר: על שופטים?

אבי דיכטר: רופאים?

בן יהודה: רופאים למשל, מהנדסים, שמאים – כל מיני מקצועות שאין סבירות גבוהה שחייל שמשתחרר מהשירות הסדיר או משירות הקבע שלו רכש אותם.

בן יהודה: לגבי הכשרות במילואים – אני אתן דוגמה פשוטה: נהג משא כבד.

בן יהודה: אנחנו מביאים אנשי מילואים ומכשירים אותם.

בן יהודה: משקיעים בזה ימ"ל ותקציב והכשרות - - -

ענת ברקו: ואחר כך לא נותנים להם רישיון אזרחי.

אבי דיכטר: חבר'ה, יש דקה לענת ברקו בנושא הזה.

ענת ברקו: בדיוק, זה בוער בעצמותיי ואנחנו לא מצליחים לצאת מזה.

ענת ברקו: זה כבר לא המכון, שאף אחד לא יספר לנו את הסיפורים האלה.

ענת ברקו: שר התחבורה חתם על מכתב הוראה שהוא מאשר לצה"ל לנפק רישיונות אזרחיים.

ענת ברקו: זה יקל עליכם.

ענת ברקו: ארבע שנים אין חיילים שמשתחררים עם רישיון אזרחי.

ענת ברקו: בעבר זה היה נוהל קבוע, הם היו מקבלים רישיון נהיגה אזרחי והיה מאגר של נהגי רכב כבד לשגרה ולחירום, מה שהיום חסר מאוד במשק.

ענת ברקו: הרי בחירום לא יבוא אף נהג רכב כבד מאום אל פאחם כדי לשנע כל מיני צרכים של צה"ל.

ענת ברקו: תדעו לכם, אנחנו בחוסר בעניין הזה.

אבי דיכטר: ולמה זה בעצם נתקע?

ענת ברקו: צה"ל לא מוכן לתת את הרישיונות, למרות האישור של שר התחבורה.

ענת ברקו: גורמים משפטיים בצה"ל – העליתי את זה לערן אתמול - - -

אבי דיכטר: אבל זה הרי גול עצמי.

אבי דיכטר: ענת, אני חושב שזה נל"ן בינך לבין ערן - - -

ענת ברקו: אני כבר פניתי אליו.

אבי דיכטר: הוא אומר שהוא לא יודע את התשובה.

ענת ברקו: לא, כי אני פניתי אליו אתמול בלילה.

תא"ל ערן שני: אני אבדוק את זה.

ענת ברקו: ערן, הגורמים המשפטיים בצבא – והיה לי חשש שהם יעשו את זה - - -

תא"ל ערן שני: עליי, ענת.

אבי דיכטר: תראו, אני שומע את ענת מעלה את הטיעון הזה.

אבי דיכטר: .. באמת, היא מובילה את זה בהיגיון רב.

אבי דיכטר: זה גול עצמי.

אבי דיכטר: הרי זה מקצוע קלאסי.

אבי דיכטר: עכשיו, אמנם אתה משחרר אותו מהסדיר כשהוא נהג רכב כבד, אבל בחיים האזרחיים הוא לא יהיה נהג, כי אין לו רישיון, ואז הוא ילך להיות נהג מונית.

אבי דיכטר: אבל אתם לא צריכים נהגי מוניות, אתם צריכים נהג רכב כבד.

אבי דיכטר: אני מציע להשאיר את זה לענת וערן, ואם לא, אני מניח שענת תעלה את זה פעם נוספת.

ענת ברקו: אני רוצה להגיד כאן עוד משהו.

ענת ברקו: כמו שאמרתם, יש מקצועות שהם לא נרכשים בגיל 21 וצריך את הזמן לרכוש אותם.

ענת ברקו: אבל אם אתם תקפידו על ההכרה האזרחית במקצועות צבאיים, יהיו לכם עוד הרבה מקצועות שאולי יוכלו לתת לכם איזשהו אופק.

תא"ל ערן שני: אנחנו עובדים על זה.

אבי דיכטר: נמשיך.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אנחנו סוקרים פה את הכיוונים שלנו קדימה, איך אנחנו ממשיכים את המגמה הזאת.

סא"ל אייל יוסיפסקו: דיברנו פה על מערך הנהיגה הכבדה, אז אני לא איכנס לזה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לגבי מיצוי להגמ"ר, מדובר בעבודת מטה רחבה שאושרה פה בוועדה ב-23 באוקטובר 2017.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לגבי כל סוגיית החשמל והמתקנים והמאחזקים – שזה בטכנולוגיה ואחזקה – שילוב החרדים צריך לתת כניסה מסוימת ואנחנו צריכים להעמיק את זה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: כל סוגיית הרבנות הצבאית וקציני זיהוי הקורבנות – גם בה אנחנו מאתרים ומכשירים בתוך השורות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: - - -

ענת ברקו: אבל זה מתוך הרבנות, נכון?

סא"ל אייל יוסיפסקו: כן.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אבל זה חיילים שמגיעים לקורס קצינים במילואים או להיות רב צבאי, שזה במשך של שבעה עד שמונה שבועות, או קצין זיהוי וקורבנות, שגם בזה אנחנו נמצאים בעשייה פנימית.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לגבי סוגיית הפרופסיונלי – פה יש עבודה קצת סיזיפית, משרד-משרד, מול המשרד שמחזיק את מאגרי המידע לכל מקצוע.

סא"ל אייל יוסיפסקו: רוצה לומר שאם נפנה למוסדות הלימוד זה לאו דווקא ייתן לנו את האנשים שעוסקים בזה בפועל.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אם אנחנו רוצים שמאים כדי לשבץ אותם בפיקוד העורף לאיתור הרס במבנים – אני מחפש מישהו שעוסק בזה ביום-יום ולא רק מישהו שאוחז בהסמכה כזאת.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לגבי סוגיית הסדיר בראי מילואים – אנחנו מחפשים חלופה לשיטות שאנחנו מנהלים היום.

סא"ל אייל יוסיפסקו: כי המיצוי קיים, אבל אנחנו יכולים וחייבים להשתפר באחוז המיצוי שלנו.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אנחנו לוקחים אנשים ועושים להם הסבות סמוך לשחרור.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זה מתחיל בפעילויות של עידוד ותגמול למי שיעשה מקצועות כאלה, עד לפעולות של כפייה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אנחנו כל הזמן מנסים לדייק את זה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זו עבודת מטה שמשתפרת, אבל יש לנו עוד מה לעשות בה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זהו, סיימנו את ההצגה של שני הצווים.

ענת ברקו: כמה זמן לפני השחרור אתם עושים את ההסבות?

סא"ל אייל יוסיפסקו: זה משתנה בין מקצוע למקצוע, תלוי מה פרק ההכשרה שצריך.

סא"ל אייל יוסיפסקו: חודשים ספורים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: המטרה היא להכניס בזה גם פעילויות עידוד, עד כדי מתן ואוצ'רים לקורסים אזרחים שישמשו אותם גם לשוק האזרחי וגם עבורנו במילואים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: זאת עבודת מטה שמתקיימת עם אגף החיימ"ש.

ענת ברקו: עד כמה שאני יודעת הם לא מנצלים את הוואוצ'רים של החיימ"ש.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ולכן אמרתי שאנחנו צריכים להשתפר ולדייק.

ענת ברקו: השיטה הזאת היא לא טובה, אני בדקתי אותה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ולכן שמתי את זה תחת השקף של פנים קדימה ושדרוג.

עליזה לביא: על מה מדברים?

ענת ברקו: על החיימ"ש, הכוונת חיילים משוחררים, הגוף הפחות מתפקד בצורה אפקטיבית בעיניי.

אבי דיכטר: אבי, בבקשה.

אבי סייג: בוקר טוב.

אבי סייג: ראשית, אני חושב שנעשתה פה עבודה מתמשכת, ופסקו הציג עבודה יפה מאוד ובצורה מאוד מקצועית.

אבי סייג: בחוק המילואים ב-2008, כשחוקקנו אותו בצו המטרות, צו הגיל וצו המשך, ידענו שלא נעמוד בו ב-2010.

אבי סייג: להכשיר רופא לוקח שבע שנים.

אבי סייג: אבל אנחנו רואים פה התקדמות יפה מאוד, ואני חושב שזה גם בעזרת הוועדה הזאת, כי אם זה היה תלוי רק בצה"ל לא בטוח שזה היה מתבצע באותו קצב.

אבי סייג: אני רוצה להעלות כאן שלושה סעיפים.

אבי סייג: הנושא של שמאי רכב, סעיף 14 וסעיף 15 – לדעתי הנושא הזה מיותר, ולדעתי גם עולה יותר להעסיק... אני חושב שבדבר הזה צריך להתארגן ואפילו לא לאשר את הצו לשלוש שנים.

אבי סייג: קחו עוד שנה או שנתיים, אבל בואו תתארגנו, זה לא חובה לשלוש שנים.

אבי סייג: תתארגנו עם שמאים אזרחיים.

אבי סייג: לי יש עסק ואני נעזר בשמאים אזרחיים, אני לא רואה בזה בעיה.

אבי סייג: אנחנו גם מחזיקים כלים כבדים והכול, ואני חושב שכדאי - - -

ענת ברקו: אבל אתה לגמרי לא רוצה שבצבא תהיה את היכולת הזאת?

אבי סייג: למה צריך את זה?

ענת ברקו: בגלל שהצבא הפריט את עצמו בהרבה מאוד מובנים, ולפעמים בכל זאת יש איזשהם צרכים שהשוק האזרחי הוא לא מדויק כמו - - -

אבי סייג: תני לי דוגמה.

אבי סייג: אני גם חברה לתובלה, אני עוסק בהרבה דברים באזרחות, ואני לא רואה כאן.

אבי סייג: .. מה, שמאי צריך להעריך מטוס או ספינה?

אבי סייג: אנחנו מדברים כאן על שמאי רכב.

אבי סייג: או למשל סעיף 8, מינהל הפרישה.

אבי סייג: אני העליתי את זה כבר כמה וכמה פעמים.

אבי סייג: לא משתלם לצבא לקחת אותי למילואים לתת הרצאה או להסביר לפורשי צה"ל מה לעשות באזרחות.

אבי סייג: תיקחו אותי בתשלום שעתי, לא במילואים, זה לא דבר ששייך למילואים.

ענת ברקו: אבל במילואים אתה חייב לבוא, ובתשלום שעתי - - -

אבי סייג: אתה עוד יותר חייב לבוא.

ענת ברקו: ודרך אגב, אם אתה ספק של משרד הביטחון או במאגר שלהם אתה גם תקבל הרבה יותר.

ענת ברקו: ואתה גם לא חייב לבוא.

אבי סייג: קודם כול, אתה חייב לבוא.

אבי סייג: זה מקצוע, אין מצב שאנחנו לא באים.

אבי סייג: חוץ מזה, אנחנו גם חצי מתנדבים.

אבי סייג: אני לא חושב שבשביל זה צריך לקרוא לאיש מילואים בצו.

אבי סייג: חבר'ה, המשאב של איש מילואים הוא חשוב מאוד, אז להביא אותו בצו כדי להדריך אנשי קבע באזרחות?

ענת ברקו: אבל זה יותר זול לצבא.

אבי סייג: אז רגע, אז אנחנו מדברים עכשיו על כסף?

אבי סייג: אני לא מדבר איתך עכשיו על כסף, אני מדבר על הסכם חתום בין החייל לצבא, בין החייל למדינה, "אני עושה מילואים עד גיל 40 או 45", זה ההסכם.

עליזה לביא: גם האמירה "אנחנו עושים מילואים עד גיל 40" מאוד מעניינת אותי.

עליזה לביא: מי זה ה"אנחנו" האלה שעושים מילואים עד גיל 40?

עליזה לביא: כמה אחוזים?

ענת ברקו: הרוב לא.

אבי סייג: אז זה עוד יותר - - -

עליזה לביא: אני אומרת, בואו נדבר רגע על מי אנחנו מדברים, על מי עושה מילואים עד גיל 40.

עליזה לביא: כמה אנשים אתה מכיר שעושים מילואים עד גיל 40?

אבי סייג: תראו, אני בא הנה כדי שאנשי המילואים...

אבי סייג: אנחנו לא מנצלים אותם כחברת כוח אדם.

אבי סייג: אנחנו לא חברת כוח אדם של הצבא.

אבי סייג: אין בעיה שבמקצועות הליבה...

אבי סייג: אבל ישבנו ושמענו את נקח"ל אומר שנשקים מנקים בחוץ.

אבי סייג: זה נראה לכם הגיוני?

אבי סייג: חלק ממקצועות הליבה אנחנו מפריטים, בעוד שמקצועות שהם לא... חבר'ה, אני הדרכתי את הפורשים בכפר המכביה.

אבי סייג: בהתנדבות.

אבי סייג: מהניסיון האישי שלי.

אבי סייג: ביקשו ממנו, אז באתי.

אבי סייג: אבל אני לא חושב שצריך לבוא בצו לשם.

אבי סייג: פעם גם היו מבקשים מציל בצו.

אבי סייג: למה צריך מציל בצו?

ענת ברקו: אבל מרצים בצבא – זה עקרוני.

ענת ברקו: זה לא רק להדרכת פורשים.

ענת ברקו: הצבא הרי לא יכול לשלם להם שכר מרצה, ולכן מביאים אותם כמילואימניקים וזה הרבה יותר זול.

ענת ברקו: אני, אחרי שפרשתי, עד שהגעתי לכנסת, היו קוראים לי למילואים לוועדות או הרצאות בנושאים של טרור ודברים כאלה.

אבי סייג: כמה זמן הרצאה?

ענת ברקו: תראה, תלוי לאיזה בסיס הייתי נוסעת - - -

אבי סייג: הרצאה זה סדר גודל של שעתיים, בסדר?

ענת ברקו: כן.

אבי סייג: אני מקבל במילואים 2,000 שקל ליום.

אבי סייג: אני מקבל במילואים 2,000 שקל ביום ואני משתכר פי שניים-שלושה מזה, אבל זו המגבלה של הביטוח הלאומי.

אבי סייג: אז למה להביא אותי?

אבי סייג: אתם הרי רוצים להביא את הטובים ביותר.

אבי סייג: הטובים ביותר לא יושבים בשכר של 10,000 או 20,000.

אבי סייג: לכן אני אומר, תיקחו את האנשים הטובים ביותר... גם חצי מאיתנו באים בהתנדבות, זו איזה מין מצווה כזו.

אבי סייג: אבל אני לא חושב שצריך להביא בשביל זה איש מילואים.

אבי סייג: תראו, פסקו הציג כאן מקצועות, ירדנו ב-15 מקצועות, זה מדהים, זה הרבה.

אבי סייג: אבל לפני זה היינו ב-60 מקצועות.

אבי סייג: אז לאט-לאט יורדים, אנחנו לא בלחץ.

אבי סייג: אבל צריך לרדת מזה, גם בקטע של מינהל הפרישה וגם בקטע של שירותים משפטיים.

אבי סייג: מה קרה, למה צריך שירותים משפטיים?

אבי סייג: אני רוצה להבין למה במשפט אלאור אזריה צריך לייצג את התביעה איש מילואים.

אבי סייג: אני לא מרגיש עם זה טוב.

אבי סייג: חבל, יש כל כך הרבה משפטנים שהצבא קשור איתם.

אבי סייג: אם אותי מפטרים מהעבודה, אז הצבא מקצה לי עורך דין.

אבי סייג: הצבא עשה מכרז, התקשר עם גופים משפטיים והוא מקצה לי אותם.

אבי סייג: אז למה אני צריך להביא בצו?

אבי סייג: חבר'ה, תבינו, צו זה חוק.

ענת ברקו: אז למה שירותי דת?

אבי סייג: אני לא רוצה שירותי דת - - -

אבי דיכטר: אבל כשאתה רוצה להביא שופט למעצרים מינהליים אתה לא רוצה לשכור שופט, אתה רוצה שהוא יהיה שופט במדים.

אבי סייג: אני בעד.

אבי סייג: אני מכיר הרבה מהשופטים, חלק מהם הם אצלי בארגון, וזו משימה שהיא בכלל חצי מבצעית, שופט בעופר וכל הדברים האלה.

אבי סייג: אנחנו לא נגד זה.

אבי סייג: אבל אני אומר לצבא, תנסו.

אבי סייג: מה שאפשר לקנות באזרחות – תקנו באזרחות.

אבי סייג: אני שירתי בחיל הים, ומפקד היחידה הגיע לשארם.

אבי סייג: הש"ג במילואים שהוריד את החבל למפקד הזירה היה טכנאי של רפאל לטילים.

אבי סייג: הוא לקח אותו ושם אותו בספינה.

אבי סייג: חבר'ה, אני באזרחות לא פחות חשוב מאשר בצבא.

אבי סייג: דרך אגב, אנחנו כולנו גם עובדים עם משרד הביטחון בדברים חשובים.

אבי סייג: אני מציע – ושוב, זה לא לעכשיו – שהצבא, בלי קשר לצו, הרי מותר לו שלוש שנים, אז אנחנו מבקשים שיעשה מאמץ להפסיק את זה באמצע.

אבי סייג: ולגבי הגיל, תמיד מדברים על 40, 45 ו-49.

אבי סייג: אבל במחשב שלי יש גם 41, 42, 43.

אבי סייג: אז למה 45?

אבי סייג: מי קבע?

אבי סייג: חבר'ה, הקצינים שיושבים פה – שאני מעריך את כולם וחבר של כולם – הם לא יהיו חמש שנים בתפקיד הזה, הם יהיו שנתיים-שלוש.

אבי סייג: אז תקצבו את זה פחות בגיל.

אבי סייג: אבל שוב, זה לא הדבר העקרוני.

אבי סייג: המגמה היא חיובית, ואני חושב שצריך לרדת מעוד דברים.

אבי סייג: אני גם מזכיר לכם שהכנסת אישרה בכל החרגה של גיל פיצוי כספי נוסף לחייל המילואים.

אבי סייג: זאת אומרת, כל יום שאנחנו מביאים אותו מעבר לגיל 40, אנחנו משלמים לו כסף.

אבי סייג: לגבי הסוגיה של הנהגים אנחנו עשינו צוות עם אופיר קבילו – שפסקו החליף אותו – והבאנו את מועצת המובילים והבאנו את כולם, ואמרנו, אוקיי, חבר'ה, בואו נראה מה עושים.

אבי סייג: לי יש באזרחות 20 משאיות ואני מפעיל רק ארבע, כי אין לי נהגים.

אבי סייג: גם אין נהגים להסיע את הצבא ממקום למקום.

אבי סייג: אז ביקשנו מועדפת – ולא קיבלנו.

ענת ברקו: יש לי חוק כזה.

ענת ברקו: היום אני הולכת לשקול - - -

אבי סייג: אז אני אומר שכדאי להתעקש, גם מצד הצבא וגם מצדכם, שתהיה עבודה מועדפת לנהג, וגם להתעקש על הרישיון שענת דיברה עליו.

אבי סייג: זה יכול לפתור לנו את הבעיה.

ענת ברקו: נגמר הסיפור של מרב"ד, לא צריך את זה, הצבא מוסמך להוציא את הרישיון האזרחי.

ענת ברקו: אפילו ראש הממשלה התערב בזה.

ענת ברקו: אבל הצבא לא רוצה.

ענת ברקו: אז עכשיו הצבא הוא זה שאשם.

אבי דיכטר: אבל סיכמנו שזה יטופל.

אבי סייג: לגבי השמאים שדיברו פה עליהם, שמאים של נזקי רכוש?

אבי סייג: אתם זוכרים את מלחמת המפרץ, נהרסו בתים בתל אביב.

אבי סייג: יש שמאים של מס רכוש, הם באים ועושים את השמאות.

אבי סייג: אז גם לזה כדאי להיערך, כדי שנגיע למצב שבעוד עשר שנים לא יהיו מוחרגים.

אבי סייג: תודה.

אבי דיכטר: עוד מישהו מכם רוצה להוסיף משהו?

אבי דיכטר: ערן, בבקשה.

תא"ל ערן שני: כבוד היושב-ראש, אנחנו מבקשים שתאשרו את מה שהצגנו פה, מכיוון שעשינו פה עבודה מאוד מקיפה שהושקעה בה הרבה מאוד מחשבה.

תא"ל ערן שני: בשולי הדברים אני אגיד שעקרונית אני מסכים עם אבי.

תא"ל ערן שני: אם תאשרו את הדבר הזה אנחנו נתחייב להסתכל על כל המשימות שאפשר להפריט אותן, שאפשר לרכוש אותן בכסף.

תא"ל ערן שני: זה לא עניין של יום אחד, צריך להתארגן על הדבר הזה.

תא"ל ערן שני: עקרונית, כאזרח, אני מבין את מה שאומר אבי.

תא"ל ערן שני: ובגלל זה, אגב, חוקק חוק המילואים מלכתחילה, זו הייתה מטרתו.

תא"ל ערן שני: זה התחיל בוועדה ב-2004 - - -

אבי סייג: ב-2003 הצגנו את חוק המילואים למופז.

אבי סייג: את החוק שלנו.

תא"ל ערן שני: בשורה התחתונה אני מבין את מה שאבי אומר, ואנחנו נעשה עבודה כזאת ונבדוק אם יש דברים שאפשר להפריט אותם ולרכוש אותם בכסף ולא במילואים – הגם שזה יכול להיות עלות תקציבית גבוהה יותר למערכת הביטחון.

תא"ל ערן שני: אבל אני חושב ששיקול תקציבי לא צריך להיות השיקול המוביל כשאנחנו מוציאים צו לאיש מילואים.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: ספיר, ממשרד האוצר, רוצה לומר משהו?

ספיר איפרגן: אני רק אתייחס ואומר שכנראה שאין לזה משמעות תקציבית, במובן שייקחו משרת מילואים בן 49 והוא יהיה חליף למשרת מילואים בן 39.

ספיר איפרגן: ולכן בהקשר הזה אין לזה באמת משמעות תקציבית.

ספיר איפרגן: אבל כן יש לזה משמעות כלכלית, מבחינת הפסד אוצר למשק, מבחינת אנשים שנשלפים משוק העבודה עם יותר ניסיון.

ספיר איפרגן: צריך לציין שאנחנו בקשר שוטף ועבודה שוטפת בנושא הזה מול משרד הביטחון ויש שיתוף פעולה מלא.

ספיר איפרגן: וגם צריך לציין לטובה את הייעוד שנעשה בשימוש בכוח אדם בעניין המילואים, ואני שמחה מאוד לשמוע שנאמר פה שתיעשה עבודה נוספת להמשך ייעול השימוש במשאב הזה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: עידו, רצית לשאול משהו?

עידו בן-יצחק: לגבי ההערה הזאת, אני אמנם לא כלכלן אבל נראה לי ששירות מילואים של איש מילואים בגיל 45 עולה יותר משירות מילואים של איש מילואים בן 25, כי הוא מרוויח יותר.

ספיר איפרגן: אתה צודק.

ספיר איפרגן: אני אחדד ואומר שיש תקציב, יש גג, יש גג לימ"מים, יש גג לתשלומים לביטוח לאומי, ולכן למשמעות של האישור הזה אין משמעות תקציבית ישירה, בגלל שהדברים האלה מוגדרים בגגות תקציביים.

ספיר איפרגן: יכול להיות שבשוליים זה כן קיים, אבל המשקל של הימ"מים שמבוקשים להיות מוחרגים פה, להבנתי וגם ממה ששוחחתי עם את"ק, הוא לא דרמטי ביחס לשאר.

עידו בן-יצחק: אני מצטרף לאבי, יש פה מגמה מבורכת בשנים האחרונות, אנחנו לא נמצאים במקום שבו היינו בתחילת הדרך.

עידו בן-יצחק: יש לי שתי שאלות.

עידו בן-יצחק: אחת, לקראת 2021 איזה מקצועות אתם צופים שתוכלו להשמיט בהמשך?

עידו בן-יצחק: ושאלה שנייה, הוזכר פה הנושא של שילוב חרדים – איך אתם רואים את זה בא לידי ביטוי?

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני אענה על שתי השאלות.

סא"ל אייל יוסיפסקו: בסוגיית שילוב החרדים, מדובר פה בעבודה רחבה מאוד, ואני לא יודע להגיד כמה היא תבוא לידי ביטוי בהכנסה שלהם למערך.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אני אומר את זה משני טעמים; אנחנו חשבנו בהתחלה לשלב אותם במקצועות שהם בהקשר של דת – שירותי דת וזיהוי קורבנות – אבל גילינו שהם לא רוצים את זה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: הם לא רוצים את זה בגלל תחושת המשמעות, "באנו, השתתפנו, אנחנו חלק מהצבא", "הייתי לוחם, אז אל תהפוך אותי לסורק וקוון, אלא תן לי לממש את הייעוד שלי כלוחם".

עליזה לביא: מה הם רוצים?

עליזה לביא: להמשיך להיות לוחמים?

סא"ל אייל יוסיפסקו: יש מסגרות לחימה, גדוד 9411 בחמט"ר מנשה וגדוד נוסף בפיקוד הצפון, שיש לו משימות הגנה משלו – ולא די בשני גדודים כדי לשים את המסגרות - - -

ענת ברקו: המסגרות האלה משתתפות בבט"ש?

סא"ל אייל יוסיפסקו: זה גדוד לכל דבר ועניין.

ענת ברקו: אז למה לבזבז אותו?

סא"ל אייל יוסיפסקו: אנחנו לא מבזבזים.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אבל מודל ההזנה אומר שהיקף המשתחררים גבוה יותר מהזנה של שני גדודים - - -

ענת ברקו: כלומר, יש נשירה אחר כך.

סא"ל אייל יוסיפסקו: ולכן אני לא יודע להגיע כמה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: אבל אני שם את זה כחובה שלנו לבחון את זה.

סא"ל אייל יוסיפסקו: לגבי ירידת מקצועות, אני אעביר לך, עידו, את כל המקצועות ואת האופן שבו אנחנו צופים את ההתנהגות שלהם.

סא"ל אייל יוסיפסקו: גם פה זו נבואה קצת גדולה מדי בהיבט של ההפרטה ושל האם יהיו פה תהליכים חברתיים, כלכליים וארגוניים שכבר משפיעים עלינו עכשיו ברמה כזו או אחרת.

סא"ל אייל יוסיפסקו: סוגיית התדלוק של חיל האוויר היא דוגמה שלא נרחיב עליה פה בדיון פתוח, אבל זה מערך שחווה סוג של הפרטה ושימוש באמצעים חיצוניים, ולאירוע הזה יהיו השפעות - - -

עליזה לביא: עוד שאלה בהקשר הזה.

עליזה לביא: הצרכים משתנים, גם הטכנולוגיים, ולבטח יש עוד מקצועות חדשים שנכנסים, ויש מקצועות שהיום צריך אותם יותר – כל הטכנולוגיה, כל הסייבר וכדומה.

עליזה לביא: מה אתה צופה - - -

סא"ל אייל יוסיפסקו: קצב המערכות מביא את זה שחיוּת איש המילואים כרלוונטי בסייבר – אם הוא לא עוסק בזה ביום-יום שלו באינטל או בחברות דומות, הוא לא מצליח להבין את השפה כשהוא בא לאיקס זמן למילואים.

אבי דיכטר: בעניין הזה בכלל צריך לעשות החרגה לקטינים... יש עוד שאלות?

ענת ברקו: לי יש שתי התייחסויות.

ענת ברקו: למשל, הצורך שלכם ברופאים הוא צורך אקוטי, ואנחנו יודעים שכל מערך הרפואה, גם ברמה הלאומית, מסתמך על הרבה מאוד רופאים שלמדו בחו"ל – דרך אגב, הרבה מאוד מהם למדו בירדן – והם מגיעים ועושים כאן בחינה והתמחות.

ענת ברקו: בטוח את אלה שלמדו בירדן לא תגייסו למילואים.

ענת ברקו: לכן מה שאני רוצה להציע לכם זה שמעבר למסלול שיש היום לרופאים, שאתם עושים את ההכשרות.

ענת ברקו: .. איך אתם קוראים לזה?

תא"ל ערן שני: צמרת.

ענת ברקו: אז מעבר לצמרת, לעשות מסלול גם לרופא מילואים.

ענת ברקו: קיבלתי הרבה מאוד פניות מאנשי מילואים, למשל קצינים שהיו בסיירות וביחידות לוחמות, שהולכים ללמוד רפואה.

ענת ברקו: הם רוצים ללמוד רפואה, אבל חסר להם איזה שתי נקודות בפסיכומטרי.

ענת ברקו: עכשיו, אתם יכולים להתגבר על הדברים האלה - - -

תא"ל ערן שני: כלומר, הם לא מתקבלים לרפואה?

ענת ברקו: הם לא מתקבלים והם הולכים לחו"ל וחלק גם לא חוזרים.

ענת ברקו: לכן, כמו שבניתם את המסלול של רופאים צבאיים, אתם יכולים לבנות מסלול לאנשי מילואים שמשתחררים – לאפשר להם מסלול של רפואה צבאית, עם התחייבות לשירות מילואים.

תא"ל ערן שני: אני אענה לך על זה.

תא"ל ערן שני: לגבי הקריטריונים לקבלה לאוניברסיטאות בישראל, יש לנו מעט מאוד השפעה.

תא"ל ערן שני: גם "צמרת", שאנחנו מעורבים בתוך הפרויקט הזה – בגלל שהיקף הכיסאות בפקולטות לרפואה במדינת ישראל הוא מאוד מוגבל, הקריטריונים הם מאוד מאוד מאוד נוקשים, ולכן יש מגבלה על הצבא מבחינת היכולת לבוא ולכופף את האוניברסיטה בדרישות הרף.

תא"ל ערן שני: דבר שני, מי שכבר הולך ללמוד רפואה במדינת ישראל, הגם שהוא היה קצין לוחם, בשנייה שהוא מסיים שנה חמישית אנחנו מקבלים עליו דיווח והוא אוטומטית עובר למקרפ"ר, אלא אם כן הוא מסרב או לא רוצה או לא מוכן, ואז יש איתו שיח.

תא"ל ערן שני: למשל, בן אדם שהוא מ"פ במילואים או טייס קרב שעושה מילואים בטייסת, ברירת המחדל היא שהוא עובר לחיל הרפואה.

תא"ל ערן שני: אלא אם כן הוא אומר, חבר'ה, אני לא מעוניין, אני רוצה להמשיך לטוס, או שהוא אומר שהוא רוצה לעשות גם וגם.

תא"ל ערן שני: אבל בגדול, אנחנו מקבלים דיווח ממשרד הבריאות וברירת המחדל היא שהוא עובר לחיל הרפואה.

תא"ל ערן שני: אלה שלומדים בחו"ל – אם הם נכנסים למשרד הבריאות ועובדים, אנחנו מקבלים עליהם דיווח, ואם לא, אנחנו לא יודעים עליהם.

תא"ל ערן שני: אם הם באים ואומרים, תראו, אני סיימתי לימודי רפואה בהונגריה או איטליה, אנחנו מעבירים את זה לחיל הרפואה, והם צריכים לעבור הסמכה של משרד הבריאות.

תא"ל ערן שני: בלי רישיון והסמכה של משרד הבריאות הם לא יכולים לעסוק ברפואה בצה"ל.

עליזה לביא: וגם בכלל.

תא"ל ערן שני: וגם בכלל.

ענת ברקו: אוקיי, אז אני לא פותחת את זה לדיון, אני רק אומרת שאני כן מציעה לכם לבחון את זה.

ענת ברקו: לדעתי יש כאן היתכנות, לפחות מול אוניברסיטאות מסוימות, שיכולות ללכת יותר לקראת צה"ל.

תא"ל ערן שני: אנחנו בחנו את זה.

תא"ל ערן שני: אגב, אמנם זה לא הדיון פה אבל אני רק אעדכן לגבי מסלול צמרת שאנחנו פותחים עוד שלוחה אחת בצפת, כדי להגדיל את ההיקפים של האנשים שלומדים רפואה במסגרת העתודה.

ענת ברקו: הדבר השני שרציתי להתייחס אליו זה הנושא של התאמת העבודה המועדפת והתעדכנות כל שנה.

ענת ברקו: אתם צריכים לבחון את הצרכים שלכם והמשק צריך לבחון את הצרכים שלו, ויש לי הצעת חוק שאני מציעה לכם לתמוך בה, שכל שנה או תקופה מסוימת ייבחנו כל הרשימות של העבודה המועדפת, על פי הצרכים שלכם ועל פי צורכי המשק.

ענת ברקו: ואז ההתעדכנות הזאת יכולה להקל על הרשימות שאנחנו הכנו.

אבי דיכטר: תודה רבה, ענת.

אבי דיכטר: אנחנו רוצים לעבור לקריאה לפני הצבעה.

אבי דיכטר: בבקשה.

עידו בן-יצחק: אני אתחיל עם צו המטרות:

אבי דיכטר: אנחנו עוברים להצבעה.

אבי דיכטר: מי בעד אישור הצו כפי שהקריא היועץ המשפטי עידו?

אבי דיכטר: שלושה.

אבי דיכטר: מי נגד?

אבי דיכטר: מי נמנע?

אבי דיכטר: אין.

אבי דיכטר: בעד אישור הצו – פה אחד צו שירות המילואים (מטרות הקריאה לשירות המילואים) (הוראת שעה), התשע"ח-2018 אושר.

אבי דיכטר: הצו אושר פה אחד.

אבי דיכטר: אנחנו עוברים לצו השני.

עידו בן-יצחק: צו שירות ביטחון (קביעת מקצועות ותפקידים לעניין פטור משירות ביטחון מחמת גיל) (הוראת שעה), התשע"ח-2018 לפני שאני אקרא את המקצועות אני אסביר מה זה הייעודים.

עידו בן-יצחק: ייעוד 0 זה גדודים, יחידות מיוחדות, מפקדות חטיבה; ייעוד 1 זה גדודי חילוץ, הגנה אווירית וחי"ר קל; ייעוד 2 זה אגדים לוגיסטיים, יחידות חימוש מרחביות; ייעוד 3 זה פיקודים ומטכ"ל; ייעוד 4 זה יחידות עורף ומל"ח וייעוד 5 זה ניהול כוח אדם.

אבי דיכטר: אנחנו נעבור להצבעה ואחרי זה אני רוצה הערה מסכמת ונסיים את הדיון.

אבי דיכטר: מי בעד הצו כפי שהקריא היועץ המשפטי עידו?

אבי דיכטר: שלושה.

אבי דיכטר: מי נגד?

אבי דיכטר: אין.

אבי דיכטר: מי נמנע?

אבי דיכטר: אין.

אבי דיכטר: בעד אישור הצו – פה אחד

אבי דיכטר: הצו אושר פה אחד.

אבי דיכטר: ערן, אני שמח שהרמת את הכפפה ששלח לעברך אבי.

אבי דיכטר: אני חושב שאנחנו כבר לא בעידן שבו הגילאים נחתכים כל חמש שנים.

אבי דיכטר: יכול להיות שזה נוח מבחינה ניהולית, אבל מבחינה עניינית זה נראה קצת טכני, ואנחנו לא עוסקים במשהו טכני.

אבי דיכטר: דבר שני, לגבי המקצועות, המאמץ לנסות בשלוש השנים הקרובות לצמצם עד לביטול מוחלט של ההחרגות, אם זה ניתן – אני חושב שיש בזה יתרון משמעותי מאוד.

אבי דיכטר: יכול להיות שבסוף יישאר איזה תחום אחד שאנחנו באמת חייבים להחריג מסיבות כלשהן, אבל אנחנו כבר במאמץ בכנסת במספר מישורים להתנתק מדברים שהם...

אבי דיכטר: כשאנחנו רואים החרגות אנחנו רוצים לדעת שזה באמת יהיה חריג מאוד.

אבי דיכטר: אני מסכים שלדבר במונחים של שמאי רכב זה באמת לא...

אבי דיכטר: מפעיל מנוף של 40 טון – זה אני מבין שזה משהו יותר ייחודי.

אבי דיכטר: אבל שמאי רכב, עם כל הכבוד, לא נשמע משהו שמסתדר עם המילה חריג.

אבי דיכטר: יש לנו חוקים שבעצם אנחנו עובדים לפי פקודות מנדטוריות של שעת חירום, למשל בתמרוקים, ואתה שואל את עצמך, רגע, אנחנו באמת עובדים בתמרוקים לפי שעת חירום.

אבי דיכטר: אבל אנחנו לא מצליחים לצאת מזה, זה הכול עסקת חבילה, הכול או כלום.

אבי דיכטר: אתה לא יכול לבטל את שעת החירום כי אז נופלת הקונסטרוקציה מתחת לדברים באמת משמעותיים.

אבי דיכטר: אבל הקונסטרוקציה של ליפסטיק וכדומה – זר שהיה נקלע לדיונים היה חושב שזה מערכון של "ארץ נהדרת".

אבי דיכטר: פה לשמחתנו יש יכולת לרדת בצורה מדורגת.

אבי דיכטר: הירידה של 15 היא באמת משמעותית מאוד, ואני באמת יודע כמה קשה לעשות את זה, להוריד את כל הדברים האלה.

אבי דיכטר: וגם שאלה חברת הכנסת עליזה לביא מי ממלא את השורות האלה.

אבי דיכטר: ופה יש לנו הזדמנות שבתום שלוש השנים הקרובות.

אבי דיכטר: .. זה אתגר מבורך.

אבי דיכטר: אני חושב שהמשפט הכי חשוב שאמר אבי זה שמילואים זה לא שנותנים צו וזהו זה, זה לא חברת כוח אדם – זו שליחות, זה אנשים שבאים עם נשמה.

אבי דיכטר: ולקרוא לאיש עם נשמה בצו זה תרתי דסתרי, אתה לא רוצה לקרוא לו בצו, אתה רוצה לקרוא לו במשהו שגם אתה וגם הוא מבינים שזו הבחירה הנכונה.

אבי דיכטר: אז אישרנו את הצווים ואני מאחל לכם באמת בהצלחה, כי אוכלוסיית המילואים היא באמת אוכלוסייה שגם עושה עבודת קודש וגם שליחות אמיתית.

אבי דיכטר: תודה רבה, הישיבה נעולה.