ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 315, 2018-06-12 14:01

אברהם נגוסה: שלום לכולם, ברוכים הבאים לוועדת העלייה הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: זה הדיון הרביעי שאנחנו מקיימים היום.

קסניה סבטלובה: אני מקווה שיותר בהצלחה מאשר הדיון הראשון שהתחלנו.

אברהם נגוסה: יש בכל דיון הצלחות.

אברהם נגוסה: אני רוצה לברך את חבר הכנסת לשעבר שמעון סלומון, תודה שהגעת.

אברהם נגוסה: כמובן חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת טלי פלוסקוב שיזמה את הדיון וחברת הכנסת קסניה סבטלובה, מנכ"ל משרד הקליטה אלכס קושניר וכמובן ברוכים הבאים נציגי הארגונים וגם נציגי התאגיד.

אברהם נגוסה: אנחנו היום מקיימים דיון המשך, זה לא הדיון הראשון אלא דיון מעקב, איך אנחנו מתקדמים.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת מקבלים פניות בעניין הזה כי אתם יודעים שרדיו רק"ע לעולים חדשים שמגיעים, זו התחנה היחידה שבאמת לאלה שלא מדברים עברית ואנגלית, זו התחנה היחידה שמקשרת אותם גם בתוך הארץ וגם לחוץ לארץ.

אברהם נגוסה: לכן מאוד חשוב לפתח את הנושא הזה ולהרחיב אותו, על כך אנחנו רוצים לשמוע בעיקר מנציגי התאגיד.

אברהם נגוסה: אם יש בעיות תציגו לנו מהן, איזה מכשולים וחסמים יש ואנחנו נעבוד איתכם ביחד לטובת העולים החדשים.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

אברהם נגוסה: אני רוצה לתת את רשות הדיבור ליוזמת הדיון חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יוליה מלינובסקי: אני יזמתי את הדיון הזה, פניתי אליך.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: תדברי אחריה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה אדוני היושב ראש, אדוני המנכ"ל, חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: הדיון הזה הוא אחד מהדיונים שקבענו לעצמנו לקיים לפני שנה כשדיברנו על הקמת התאגיד ודיברנו על רדיו רק"ע ושמענו פה הבטחות מהנהלת רק"ע וחשוב לנו מאוד לדעת היום, שנה אחרי, האם כל מה שהובטח לנו כאן וכל מה שחשבנו שיהיה, מתקיים.

טלי פלוסקוב: נכון להיום אנחנו יכולים לספר על כמה דברים ורוב המידע שאנחנו יודעים, אני בכל אופן יכולה לספר על עצמי, זה מידע שמגיע מהציבור כי אני לא תמיד שומעת רדיו רק"ע, אנחנו יותר דבוקים לרשת ב' אבל אין מה לעשות.

טלי פלוסקוב: הציבור כן נותן ציונים.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שמאוד חשוב שגם נציגי התאגיד ידעו מה חושבים עליהם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להזכיר לכם מה מטרת רדיו רק"ע, מה המטרה של רדיו שמדבר בשפה אחרת מעברית.

טלי פלוסקוב: מטרת רדיו כזה היא לתת שירות לאלה שלא מבינים טוב עברית, שאולי הגיעו בגיל יותר מבוגר ולא הצליחו ללמוד עברית וגם אם לומדים עברית, אני חייבת להגיד לכם שלהבין עברית של רשת ב' מאוד מאוד קשה.

טלי פלוסקוב: לכן אנשים נשארים עם אותה השפה שהם מבינים טוב כדי להבין את הדברים כמה שניתן בצורה טובה.

טלי פלוסקוב: מה לעשות, רוב האנשים וזה לא סוד, כולנו יודעים, רוב האנשים שזקוקים לרדיו בשפה שלהם הם אנשים מבוגרים ואנשים מבוגרים, זה סוג של יעד, אדוני אתה יודע שאני מטפלת בדברים של אזרחים ותיקים ברוב המקרים והרבה פעמים אנחנו זקוקים לתקשורת איתם ולתקשורת שלנו, אם אני מדברת על רדיו ומדברת על עיתונות ואתרי אינטרנט, יש להם תפקיד מאוד מאוד משמעותי, גם אפילו בנושא, אדוני היושב ראש, שאנחנו כל הזמן מדברים עליו, הנושא של מיצוי זכויות.

טלי פלוסקוב: זו בעצם פלטפורמה שגם אנחנו כמחוקקים וגם משרדי הממשלה יכולים דרכה להעביר את הדברים שקורים לנו פה וכל החידושים, וברוך השם יש לא מעט, שאנחנו כאן מעבירים.

טלי פלוסקוב: אני כרגע אתייחס למה שאני יודעת ברדיו רק"ע בשפה הרוסית ואשמח אם יש פה מישהו שיוכל להתייחס בשפה האמהרית וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: הבנתי שרדיו רק"ע בשפה הרוסית החליטו שהם רוצים לפנות לקהל יעד נוסף ולפנות יותר לצעירים וזה לגיטימי לחלוטין, זו מדיניות והחלטה של התאגיד, אבל – ואת האבל הזה אני חושבת שכולם צריכים לדעת – האזרחים הוותיקים, האנשים המבוגרים, אלה שזקוקים לכם יותר מכל אחד אחר, נשארו קצת, וקצת זו מילה עדינה, אבל הם לא מקבלים את מה שהיו מקבלים והיו מצפים מרדיו רק"ע.

טלי פלוסקוב: אני כבר לא מדברת על הסברה שהייתה יותר מאשר היום.

טלי פלוסקוב: אולי היום קצת יותר שעות רדיו רק"ע מדבר אבל יותר אולי מוזיקה, יותר תוכן אחר, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים שוב לשים את הדגש וכאן אני פונה להנהלת התאגיד ולנציגיה, תבינו, רדיו רק"ע בשפות זה יותר מופנה לאנשים המבוגרים.

טלי פלוסקוב: אין מה לעשות.

טלי פלוסקוב: אם אתם הייתם אחד מרדיו בשפה העברית, אני מבינה את הגישה והמדיניות, אבל פה אתם צריכים לדעת שהאזרחים הוותיקים הם קהל היעד שלכם, הם כל הזמן שומעים לכם.

טלי פלוסקוב: יש הרבה אגב שמוותרים היום, כך אומרים לי, אני לא רוצה פה לפתוח את כל מה שכותבים לי אבל יש אנשים שמוותרים ואומרים שזה כבר לא מה שהיה.

טלי פלוסקוב: לכן הייתי רוצה לדעת ולשמוע מכם מה התכניות שלכם לעתיד, האם יש בכוונת

טלי פלוסקוב: כם להרחיב תכניות – ובמיוחד שוב אני חוזרת ואומרת – לאזרחים הוותיקים, וגם לשמוע אולי יש לכם קשיים שאנחנו יכולים – ולא פעם התערבנו ולא פעם עזרנו ולא פעם הוספנו – אז גם את זה אנחנו רוצים לשמוע.

טלי פלוסקוב: עברה שנה, הייתי חייבת לתת את הציון הזה כי אני זה קול של הרבה אנשים שאולי לא יכולים להגיע לכאן לכנסת, וזה מה שרציתי להגיד.

טלי פלוסקוב: אני אשמח מאוד לשמוע מכם איך אתם ממשיכים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יוזמת הדיון חברת הכנסת יוליה מלינובסקי בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה אדוני היושב ראש, אני לא מחפשת פה קרדיטים, אני מאמינה שגם אני, גם טלי, גם קסניה, אנחנו בסוף נדבר באותה שפה ועל אותן בעיות.

יוליה מלינובסקי: כשנוסד התאגיד לפני שנה סוכם שרדיו רק"ע בשפה הרוסית ישדר 24/7, אני חושבת שאני לא מחדשת.

טלי פלוסקוב: נכון מאוד.

יוליה מלינובסקי: סוכם שלרדיו רק"ע יהיה מנהל משלה, מנהל שינהל את התחנה הזאת ולצערי אפשר להגיד, יש פה שמחה לאיד, ליאור, אתה קודמת לסמנכ"ל, נכון?

יוליה מלינובסקי: אבל אתה ממשיך גם כמנהל רדיו רק"ע וזה לא מה שהיה בסיכומים לפני שנה, כי אחת הדרישות בעת הקמת התאגיד הייתה שרדיו רק"ע יזכה סוף סוף למנהל עצמאי שגם ינהל תוכן וגם ינהל את התקנים כי אין תוכן בלי תקנים.

יוליה מלינובסקי: אז אני מברכת אותך על הסמנכ"לות אבל אי אפשר לשבת בשני כיסאות בו זמנית כי זה תמיד מקום לנפילה.

יוליה מלינובסקי: אני לא אכנס לבוטות.

אברהם נגוסה: למה את מתכוונת באותו מקום?

אברהם נגוסה: הוא נשאר כמנהל?

יוליה מלינובסקי: הוא גם מנהל רדיו רק"ע והוא גם סמנכ"ל התאגיד.

אברהם נגוסה: מנהל רק"ע או מנהל רק"ע בשפה הרוסית?

יוליה מלינובסקי: מנהל רק"ע בשפה הרוסית.

יוליה מלינובסקי: אנחנו דיברנו שלרדיו רק"ע בשפה הרוסית, ויש על זה פרוטוקולים בדיונים בוועדה, אנחנו כולנו היינו שם, אני מאמינה שזה לא מה שעומד בספק - שלרדיו רק"ע בשפה הרוסית היה מכרז לתפקיד הזה, ליאור זכה במכרז – יהיה מנהל עצמאי כי התחנה הזאת משרתת מיליון איש היום בישראל, אמורה לשרת.

יוליה מלינובסקי: בפועל, וזה בסדר גמור שאדם מתקדם ואני רק יכולה לברך, סמנכ"ל תאגיד זה תפקיד מאוד בכיר, אבל אני מצפה ברגע שהתקדמת, שיהיה מנהל רק"ע בשפה הרוסית כפי שזה סוכם מלכתחילה.

יוליה מלינובסקי: עוד דבר, אנחנו דיברנו שכאשר רדיו רק"ע התחילה לשדר במסגרת התאגיד הם התחילו עם 30 תקנים אדוני היושב ראש, וכמובן הם לא התחילו 24/7, הם התחילו 12 ועדיין זה 12 וזה בניגוד לסיכומים אבל הם התחילו עם 30 תקנים.

יוליה מלינובסקי: היום אנחנו נמצאים במצב שיש לנו 12 תקנים ועוד פרילנסר אחד, שזה לא בסדר.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת התקנים שהתחילו, לאט לאט משהו קרה איתם, העבירו את התקנים האלה למקומות אחרים, וזו בדיוק הבעיה שאין מנהל עצמאי לתחנה הזאת, זאת אומרת לא רואים את זה כגוף חשוב ואינטרסים של אותו גוף אלא משחקים עם התקנים למשהו אחר, ורק לתשומת ליבם של חברי הוועדה וחברי הכנסת, תחנת רדיו שמשדרת בערבית שזה פחות או יותר אותו יעד אוכלוסייה של מיליון איש, 50 תקנים.

יוליה מלינובסקי: פה רדיו רק"ע, אני מצטערת שאני אומרת את זה, בזמני כשהייתי עולה חדשה, זה היה כלי התקשורת המרכזי שלי, משם שמעתי חדשות, משם שמעתי את סקירת התקשורת, העיתונאים כי אז לא יכולתי לקרוא ולהבין את זה, אבל יש לי הרגשה שפשוט רוצים, הריגה.

יוליה מלינובסקי: לאט לאט הורגים את התחנה כי ברגע שאין תקנים או מה שהיה לך לוקחים למקומות אחרים, עוד מספר שנים או אפילו יותר מהר אנחנו נראה שהעסק הזה לא עובד.

יוליה מלינובסקי: אז אני גם כן שואלת, אסור לנו לשכוח שרדיו רק"ע בעצם מתנהל מכספי ציבור, אם לא רוצים אותם, אם אתם החלטתם שרדיו רק"ע, אנחנו כמדינה צריכים אותה והתקנים הולכים למקומות אחרים, תחזירו את הכסף, נבטל, נסגור את הבסטה ונלך כולנו הביתה.

יוליה מלינובסקי: אם זו החלטה לטווח ארוך.

אברהם נגוסה: תודה.

יוליה מלינובסקי: רגע אני רוצה לסיים.

יוליה מלינובסקי: מה שביררתי, כל תקן עולה בסביבות 160,000 עד 200,000 שקל, אלה פחות או יותר העלויות.

יוליה מלינובסקי: היום כדי שרדיו רק"ע יתפקד בצורה נורמלית, לא כמו תחנה ערבית, לא עם 50 תקנים אבל נורמלית, שהם יוכלו לרשום ולהביא עיתונאים נורמליים, להביא תוכן נורמלי, הם צריכים עוד חמישה תקנים.

יוליה מלינובסקי: אז בחשבון גס, אני אומרת שזה מיליון שקל בשנה, למרות שאמרתי שבין 160,000 עד 200,000, זאת אומרת בחשבון גס זה עוד מיליון שקל בשנה.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שבכסף שנמצא בתאגיד והושקע בתאגיד ולא חסרים שם בזבוזים, אני מאמינה שהתאגיד יכול למצוא את הכסף הזה, חייב למצוא את הכסף הזה - - -

טלי פלוסקוב: רק צריך לרצות.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: חייב.

יוליה מלינובסקי: ולא יקרה שום דבר ושיחזרו למה שהיה מלכתחילה, או שתגידו בפה מלא "אנחנו לא רוצים את רדיו רק"ע.

יוליה מלינובסקי: זה דבר שאנחנו חושבים שהוא מיותר" ונסגור את הבסטה ונחסוך כספי ציבור.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה בבקשה.

קסניה סבטלובה: אני אדבר בקצרה כי אנחנו רוצים להתקדם עם הדיון ולשמוע גם שאלות ודעות נוספות, לשם זה אנחנו פה, אבל קודם אני רוצה לומר שבמהלך השנה שחלפה אני שמעתי לא מעט דעות על מה שקורה בתאגיד ועל רדיו רק"ע.

קסניה סבטלובה: אני חייבת להגיד גם מילה טובה, אני שומעת גם הרבה מאוד מחמאות.

קסניה סבטלובה: אני גם שומעת מאנשים שנהנים ואוהבים את השינויים שקורים, אבל יש גם ביקורת.

קסניה סבטלובה: יש את זה ויש את זה ואני כעיתונאית לשעבר סולדת בכל עומקי נשמתי מהתערבות פוליטית בתכנים ובקביעה של תכנים כאלה ואחרים בתכניות.

קסניה סבטלובה: זה לא צריך להיות.

קסניה סבטלובה: אני חושבת שזה דבר מיותר.

קסניה סבטלובה: יחד עם זאת אנחנו כחברי כנסת תפקידנו לדאוג לכלל האוכלוסייה, ועניין שכמובן אני חייבת לגעת בו זו כמובן הדאגה לאוכלוסייה המבוגרת ולפריפריה.

קסניה סבטלובה: כשאנחנו מדברים על כך שמדינת ישראל לא צריכה להיות בה פריפריה, אנחנו קצת שוכחים מזה שעדיין יש לנו אזורים בארצנו שזקוקים לתשומת לב מיוחדת כי הבעיות שלהם מיוחדות.

קסניה סבטלובה: אני תמיד קוראת וקראתי לך ליאור, דיברנו על זה לא פעם, להקדיש יותר תשומת לב למה שהקהל מבקש ולהיות קשוב למה שנאמר על ידי אנשים, אנשים שמפוזרים בכל הארץ, בצפון ובדרום, רוצים לדעת מה קורה מבחינת החדשות המקומיות בערים שלהם, במקומות ששם הם גרים, בלי שאנחנו נקבע לך "תעשה תכניות כאלה או אחרות" אבל כמובן שהעניין הזה של פיזור גיאוגרפי ושילוב של חדשות מקומיות בתוך הנרטיב ובתוך מה שמשודר, זה כמובן חייב להיות.

קסניה סבטלובה: נקודה נוספת שאציין, רדיו רק"ע שונה בתכלית מתחנות מסחריות.

קסניה סבטלובה: זה חלק מתאגיד שידור ציבורי וציבורי זו מילת המפתח פה.

קסניה סבטלובה: כאשר אני שומעת, וזה דבר שהייתי שמחה מאוד אם נתעכב עליו ונקבל תשובות הולמות, זה נציגים של הציבור, כך הם אומרים, ואני קיבלתי על זה תלונות לא פעם ולא פעמיים, שמרגישים מודרים מהתחנה.

קסניה סבטלובה: זה דבר שלא צריך להיות מקובל, זה דבר שהוא בעייתי.

קסניה סבטלובה: הייתי רוצה שנברר פה עכשיו ברוח טובה וחברית מה קורה עם העניין הזה, אבל אם יש פה ארגונים לגיטימיים שקיימים ומייצגים ציבור רחב של עולים ובמקרה הזה עולים מחבר העמים, ויושב פה נציג של ארגון "חזית הכבוד" שיכול אולי לספר על זה קצת יותר לעומק, בהחלט היינו רוצים לדעת.

קסניה סבטלובה: אני בטוחה שחבריי שותפים לזה להבין למה זה קורה.

קסניה סבטלובה: זה עניין משמעותי מאוד.

קסניה סבטלובה: כל ארגון יש לו לגיטימיות, כל ארגון שמייצג כמות כזאת או אחרת של אנשים, הקולות צריכים להישמע, גם אם אלה קולות שלפעמים צורמים ודורשים ושואלים שאלות לא נוחות.

יוליה מלינובסקי: כשיזמתי את הדיון הזה ביקשתי להתמקד בנושא התקנים, הנושא הניהולי.

יוליה מלינובסקי: אני לא יכולה להתערב בנושא התוכן ואין ברצוני בכלל להתערב בזה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת יוליה כל חבר כנסת יכול להגיד משהו.

קסניה סבטלובה: תוכן זה דבר אחרון שאנחנו יכולים להתערב בו.

יוליה מלינובסקי: אני לא מתערבת בזה.

אברהם נגוסה: אני מכוון את הדיון לכן אני מכוון לפי הנושא שקבענו.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב בבקשה.

יואל רזבוזוב: צהריים טובים לכולם.

יואל רזבוזוב: קודם כל אני שמח שהדיון הזה מתקיים, אם הוא מתקיים סימן שישנן בעיות, גם אני לא פעם מקבל פניות ללשכתי כמו חבריי, אבל יש גם מחמאות.

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן בשביל לפתור את הבעיות אז אם אנחנו מתמקדים בנושא התקנים, אני שמעתי עכשיו מחברת הכנסת מלינובסקי – אמנם איני יודע ממי נלקחו הנתונים – אבל בשביל תפקוד נורמלי צריכים עוד חמישה תקנים וחמישה תקנים זה פחות ממיליון ₪.

יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד לכם שזו אפילו לא טעות סטטיסטית, בשום תקציב.

יואל רזבוזוב: גם לא בתקציב של משרד הכי קטן זה לא טעות סטטיסטית.

יואל רזבוזוב: אלה באמת סכומים שאפילו מצחיק לדבר עליהם, אנחנו רואים איזה העברות כספים נעשות בשנייה אחת.

יואל רזבוזוב: רק היום בעשר בבוקר, אני לא אכנס לדברים פוליטיים, אבל ביד אחת נתנו 750 מיליון ₪ לסקטור מסוים והורידו 5.5 מיליארד ₪ ב- - -.

יוליה מלינובסקי: זה הכל ענין של רצון אתה אומר.

יואל רזבוזוב: זה הכל עניין של סדר עדיפויות ורצון טוב ואני חושב שרדיו רק"ע זה רדיו לקליטת עליה, אני חושב שיש פה ציבור שלם ולא קטן שחייב את הרדיו הזה, הוא פשוט לא יכול בלעדיו.

יואל רזבוזוב: אני שומע ומקבל לא מעט פניות שאנשים פשוט חייבים את הרדיו.

יואל רזבוזוב: זה המקור, בין היחידים שלו לקבל את החדשות ולא רק אקטואליה, גם בידור.

יואל רזבוזוב: כך שאני חושב שיש כאן מגוון של חברי כנסת ממפלגות שונות, אין כאן קואליציה ואופוזיציה, אני חושב שיש כאן מספיק כוח בשביל להתערב, חס וחלילה לא בתוכן, לא מעניינת אותנו ההתערבות בתוכן אבל כן לתת מענה הולם לציבור שלם ולא קטן שחייב את הרדיו הזה.

יואל רזבוזוב: כמובן שנצטרך לשמוע כאן את אנשי המקצוע שיגידו איפה הם רואים את הבעיה ומה צריך להוסיף ומה לא, אבל חשוב שבאמת ניתן מענה ולא נוותר כי באמת צריכים את זה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת לשעבר שמעון סולומון בבקשה.

23633: תודה אדוני היושב ראש, חברי כנסת, מנכ"ל.

23633: קודם כל, זו פעם שניה השבוע שאני פה, אני מפחד שלא אתרגל לזה בסוף.

23633: אני צריך להרגיע קצת את עצמי אבל אתמול הייתי פה וגם היום, אחרי כמעט חצי שנה, שבעה חודשים שלא הייתי כאן בכלל.

23633: הרבה שאלו אותי מה אני עושה היום, אני עוסק בחינוך בארץ ובחו"ל ומאוד מרוצה תודה לאל.

23633: כולנו מכירים את רק"ע מכל הזוויות של עולים חדשים והמטרה של רק"ע זה לא מסחרי כמו שנאמר, זה בשביל באמת שיהיה משהו חיוני לעולים החדשים שיבינו את מה שקורה בארץ ואולי גם יותר מעבר להבנה, להעביר מסרים וכולי.

23633: אני באתי לדבר היום על השפה תיגריניה.

23633: יש בשפה האמהרית כמובן את השידור בתוך רק"ע ובזמן התאגיד כשהיו דיונים על התאגיד ועל הרפורמות וכולי, אותן דקות בודדות שהיו לשפה התיגריניה, שזה בערך 30% מתוך אוכלוסיית יוצאי אתיופיה שהחיוניות שלה היא באמת כמו כל קבוצה אחרת, ומאז הדיונים על התאגיד ועל השינויים ועל הרפורמות שהיו אז, 2013-2014, בעצם גם אותן דקות שהיו נעלמו לגמרי.

אברהם נגוסה: בדיון הקודם דיברנו על זה ואני זוכר שבתאגיד אמרו שהם מוכנים לקחת מישהו שדובר תיגרית, ושהם ייענו.

אברהם נגוסה: אני מאוד מופתע שעד עכשיו, מה הסיבה שאין עובד או שדרן בשפה התיגרית?

23633: אני רוצה להבהיר גם, אנחנו לא מדברים על תוספת, לא מדברים על מיליונים.

23633: אנחנו צנועים, יואל, ממש להחזיר את מה שהיה.

23633: מה שקרה זו בעיה טכנית, באותה שנה זה שעבד 20 שנה יצא לפנסיה, לא הספיק, יש אלף סיבות, אבל בתקופה הזאת שמישהו לא נכנס בשביל למלא את המקום שהיה, לכן אני חושב שצריך לראות, אנחנו לא מבקשים תוספת ולא לשדרג ולא להרחיב, אולי אחר כך נדבר על זה, אבל לפחות להחזיר את מה שהיה, כי בגלל בעיה טכנית, בגלל שמישהו פרש ובתקופה שלו הוא לא דאג, יש 1001 סיבות, אבל אמרנו זה ציבורי אז אנחנו צריכים לדאוג, כי יש קבוצה מאד גדולה ובעידן הזה היום שיש לנו בעיות נוער וחברה - - -

אברהם נגוסה: אין מחלוקת.

אברהם נגוסה: הייתה הסכמה בדיון הקודם ואני רוצה לדעת למה זה מתעכב.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיענו אחר כך, כשנגיע אליהם.

אברהם נגוסה: אבל בדיון לא ראיתי התנגדות לנושא, כולם מבינים את הצורך ואין מחלוקת.

אברהם נגוסה: בוא תסכם.

אברהם נגוסה: למה עד עכשיו זה לא קיים.

23633: זהו, אנחנו צריכים באמת לשמוע מכם באופן די קונקרטי למה, אני לא חושב שצריכה להיות בעיה, ויש לנו שדרנים גם.

23633: אני רק רוצה להביא מהציבור, אני באמת מאוד מעורב בקהילה, המרמור והכעס שיש, אומרים שיש סבלנות אבל יש ממש חוסר הבנה, אנשים בשטח לא מבינים איך פתאום ביום אחד במקום לשדרג, לשפר, שמעתם את השיחה פה, זה לשפר ולשדרג, אז למה אנחנו צריכים ללכת אחורה גם את מה שיש, אותן דקות בודדות?

23633: יש קבוצה קטנה, שקטה, חלוצית, שעלתה בין הראשונים שנמצאת בתוך הבעיות, אני חושב שצריך - - -

אברהם נגוסה: שמעון הזמן קצר.

אברהם נגוסה: אין מחלוקת בנושא למיטב ידיעתי, לפי הדיון הקודם.

אברהם נגוסה: באותו זמן בתאגיד אמרו שלא מצאו אדם ולא התמודד וכל הדברים האלה, הם אמרו שיחפשו.

אברהם נגוסה: אברהם ירדן היה פה, לכן אנחנו רוצים לשמוע למה עד עכשיו לא יצא.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנגיע לפתרון.

יצחק לאקברהן: רק להוסיף משפט אחד, גם פנינו במכתב לכל האחראים.

יצחק לאקברהן: זאת אומרת לא שתקנו, גם פנינו.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מה הם יגידו.

אברהם נגוסה: נמצא כאן המדען הראשי של משרד הקליטה והוא מבקש להראות לנו מצגת שקשורה בנושא הדיון היום.

אברהם נגוסה: בבקשה ד"ר זאב חנין.

זאב חנין: תודה רבה ד"ר נגוסה.

זאב חנין: אני באמת התבקשתי לפני זמן מסוים מהמנכ"ל לעשות מחקר של צרכי תקשורת בקרב העולים.

זאב חנין: סיימנו את המחקר על צרכי תקשורת בקרב דוברי רוסית, אנחנו בעיצומו של המחקר לגבי דוברי צרפתית ואמהרית, אנגלית וספרדית, ועכשיו אני מבין שגם תיגרית.

23633: תמיד היה, זה העניין.

קריאה: חבל שאתה לא יודע.

זאב חנין: אני במקרה ד"ר ללימודי אפריקה אז אני יודע.

זאב חנין: אמנם השפה שלמדתי זו האוסה, אבל אני יודע שיש גם שפות אחרות.

זאב חנין: בכמה מילים, קודם כל השאלה היא באמת האם יש צורך לתקשורת בשפות זרות, כולל גם שפה רוסית, האם באמת יש התעניינות בקרב הציבור והאם באמת לאור הנתונים שקיבלנו אפשר לתת תשובה איפה הדברים עומדים.

זאב חנין: כפי שאתם רואים קיבלנו בברכה ב-27 השנים האחרונות כמיליון וחצי עולים, כשלושת רבעי מהם עולים מברית המועצות לשעבר.

זאב חנין: בשנים האחרונות כפי שאתם רואים המגמה היא אותה מגמה, כפי שאתם רואים פה משתי מדינות, רוסיה ואוקראינה, מגיעים בשנים האחרונות מחצית מהעולים, רבע מצרפת ורבע ממדינות אחרות אבל גם עולי אתיופיה בזמן האחרון, גם הזרם מתגבר אז כמובן צריך להתייחס גם לזה.

זאב חנין: אם נשאל האם יש ביקוש, אז הנה חבריי מוריי ורבותיי, יש לנו ליתר דיוק נכון להיום 1,014,595 עולים שחיים איתנו כרגע שהם דוברי רוסית, כולל דור שני, קצת יותר מ-100,000 נמצאים בחו"ל אבל לפי הערכה שעשינו לא מזמן לפחות חצי, ומחצי עד שני שליש זקוקים לתקשורת בשפה הרוסית ממדינת ישראל, כולל גם את הרדיו.

זאב חנין: אם אנחנו מדברים על גילאים, כמובן התקשורת בשפות קהילתיות, אם אפשר להגדיר בצורה כזאת זה בהחלט בעיקר לפי הסטיגמות למבוגרים יותר, אבל יש גם קבוצות גיל אחרות בקרב קהילת יוצאי ברית המועצות.

זאב חנין: השאלה היא האם באמת האנשים האלה עדיין משתמשים בשפה, בעבודה זה סיפור אחר אבל מה מדברים בבית, איפה שבאמת מקבלים את רוב התקשורת הטלוויזיונית, הרדיו והאינטרנט, כפי שאתם רואים גם הגילאים הצעירים שבין 18 ל-25 יותר מחצי משתמש בבית ברוסית וקצת עברית וכמובן השימוש בשפה הזאת עולה עם הגיל.

זאב חנין: אם תסתכלו עד כמה חשובה או לא חשובה להם העובדה שהילדים או הנכדים, אפילו אם אין עדיין, שידעו ויכירו את התרבות הקהילתית והשפה, בשנתיים שעשינו את המחקר, 2017 ו-2018 קיבלנו תמונה כמעט זהה של קרוב לשני שליש שעדיין מעדיפים, זה מאוד חשוב להם שלא רק הדור הזה, אלא גם הדור הבא תהיה לו אופציה לגשת לאלמנטים תרבותיים ותקשורתיים בשפה הזו.

זאב חנין: כל הזמן מדברים עכשיו על דור וחצי, אז תסתכלו מה הדור וחצי רוצה.

זאב חנין: הדור וחצי אומר לנו שהתקשורת בשפה הרוסות מאוד חשובה להם או די חשובה.

זאב חנין: בשביל מה, זה סיפור אחר.

זאב חנין: הבדיקה הנוספת שבדקנו, מביאה אותנו למסקנה מאוד מעניינת.

זאב חנין: הם מחפשים לא כי הם לא יודעים עברית או אנגלית או שפה אחרת, אלא מחפשים אינפורמציה לכל השפות כי ברוסית הם יכולים לקבל מה שאין בשפה אחרת.

זאב חנין: זה גם כמובן די כפוף לשנת העלייה, אבל גם אלה שהגיעו בתחילת שנות התשעים עדיין מעוניינים בתקשורת בשפה הזו.

זאב חנין: הייתה שאלה האם ציבור דובר רוסית מתעניין באופן אישי, לא שאלנו אם בעד או לא בעד שיהיו את רק"ע, ערוץ 9, רדיו באמהרית עם אלמנטים של שידורים בתיגרית, אנגלית ספרדית וכולי, אלא שאלנו את השאלה "האם אתה באופן אישי זקוק לתקשורת בשפה הזו" וקיבלנו ב-2014, שלושת רבעי אמרו לנו כן, ב-2017 שני שליש אמרו לנו כן וב-2018 שנה לאחר מכן, זה כמעט הגיע למספרים גדולים יותר וזה לא משתנה, זה עדיין באותו עניין.

זאב חנין: אם תראו לגבי אמצעי תקשורת כמובן גם טלוויזיה, גם אינטרנט, גם תקשורת מודפסת וגם רדיו, תסתכלו מה קורה.

זאב חנין: אין לי מספיק אינטליגנציה להסביר מה קרה בשנה האחרונה, אבל יש קפיצה מאוד דרמטית בהתעניינות ברדיו.

לי-אור אברבך: קרה משהו בשנה האחרונה ברדיו.

לי-אור אברבך: אני חושב שקרה משהו מאוד ברור ברדיו.

זאב חנין: אתה יודע יותר טוב ממני.

זאב חנין: אם אתם מסתכלים על מה שנקרא, זה לא רייטינג, אל תתפסו אותי בלשון.

זאב חנין: אנחנו לא עשינו את הרייטינג, אנחנו עשינו מחקר סוציולוגי.

זאב חנין: כפי שאתם רואים רק"ע וגלגל"צ אלה שתי תחנות התקשורת שהן בביקוש גדול ביותר בקרב יוצאי ברית המועצות.

זאב חנין: קחו בחשבון גבירותי ורבותי, שיותר משליש מהאוכלוסייה דוברת הרוסית מאזינה לתחנת רדיו אחת.

זאב חנין: תנחשו איזו.

זאב חנין: מהבחינה הזאת השאלה האם יש צורך, התשובה היא כן.

זאב חנין: לדעתי הצנועה.

זאב חנין: אם נשאל את השאלה מה באמת קרה בשנים האחרונות, המחקר הראשון שזה מחקר פנים אל פנים ב-2013 נתן לנו את העובדה שקצת יותר מרבע מעולי ברית המועצות מגדירים את רדיו רק"ע כמה שנקרא הכפתור הראשון.

זאב חנין: אחר כך, בתחילת 2017 הייתה קפיצה, זה כמובן עדיין לא בגלל כל מיני שינויים אלא כנראה בגלל התעניינות, תמיד יש עניין למוצר חדש.

זאב חנין: אחר כך במהלך השנה לאחר מכן אנחנו רואים שהמספרים חזרו למה שהיה קודם.

זאב חנין: אם נעשה השוואה מבחינת הגילאים, אנחנו רואים שבמהלך השנה שעברה אכן יש הצלחה מבחינת התוכן.

זאב חנין: הצליחו להביא את האוכלוסיות החדשות שהיו פחות מחוברות לרדיו רק"ע, קודם כל צעירים ומה שנקרא young adults, וגילאי ביניים מוקדמים.

זאב חנין: אבל יחד עם זאת יש הפסד של גילאים מבוגרים יותר.

אברהם נגוסה: תקצר כי הזמן שלנו קצר.

זאב חנין: אני מבין.

זאב חנין: קטונתי מלהביא מסקנות ניהוליות ואדמיניסטרטיביות, שזה כנראה אותו דבר, אבל נראה לי שאלה שאומרים פה שכנראה יש לנו פה הצלחה משמעותית מבחינת התוכן ובעיה מבחינה ניהולית וכנראה הפתרון לבעיה זה ריכוז המשאבים התקנים והתוכן באותן ידיים, אני חושב שכנראה יש לזה משמעות.

זאב חנין: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: נשמע את השדרן צבי זילבר.

צבי זילבר: אני שדרן לשעבר.

צבי זילבר: הגעתי מוקדם יותר לדיון וישבתי עם אנשים וכולם שאלו אותי למה התפטרתי ולמה אני פה.

צבי זילבר: אותה הסיבה.

צבי זילבר: לדעתי השידור הציבורי בשפה הרוסית גוסס.

צבי זילבר: התפטרתי מאותה סיבה מרדיו רק"ע לפני שלושה חודשים.

צבי זילבר: לפני כן עבדתי חמש שנים ברשות השידור, אני עובד רשות השידור לשעבר, עברתי לתאגיד ומה שאני רואה שתחנת הרדיו ברוסית שינתה את הדנ"א שלה.

צבי זילבר: לפי דעתי יש פה בבסיס אסטרטגיה שגויה שנולדה תוך אי הבנה מוחלטת של הציבור והצרכים שלו.

צבי זילבר: של ציבור המאזינים שלנו והצרכים שלו.

צבי זילבר: רדיו רק"ע בזמנים של רשות השידור מאז 1991 כשהתחנה הזאת נוסדה, בעצם התפקיד של השידור בשפה הרוסית היה להעביר לאנשים אינפורמציה אקטואלית עדכנית על מה שקורה בישראל, לא רק לאנשים שלא מבינים את השפה אלא גם לאנשים שאוהבים לקבל את האינפורמציה בשפה הרוסית והיום זה נהיה תחנת רדיו לעניים, לעלובים, לאנשים טיפשים, לאנשים תלויים, ובעצם אפשר להגיד אנשים סוג ב'.

צבי זילבר: אני לא יודע אם זה נעשה במכוון או שזו פשוט שגיאה בקונספט, לא יודע, אבל קובעי המדיניות והאסטרטגיה של השידור הציבורי בשפה הרוסית היום לא יודעים רוסית, לא מבינים רוסית ולא מבינים את הייחודיות של המגזר.

יוליה מלינובסקי: סליחה, אבל זה היה בתנאי המכרז, שמי שצריך לנהל את רדיו רק"ע צרך להיות דובר רוסית.

יוליה מלינובסקי: זה היה תנאי סף.

יוליה מלינובסקי: אז איך יכול להיות שמי- - -

מיכאל אולשנסקי: דובר על בוריה.

מיכאל אולשנסקי: אלה שני דברים שונים.

יוליה מלינובסקי: לדעתי היה ברור.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לבדוק את זה, אבל היה כתוב שם, היה מכרז, ניגשו הרבה אנשים ואחד מתנאי הסף היה דובר רוסית.

יוליה מלינובסקי: כי אי אפשר לנהל תוכן ברוסית כשאתה לא יודע רוסית.

טלי פלוסקוב: אנחנו נשמע, אולי יש כוונה למנות מנהל.

טלי פלוסקוב: נשמח לשמוע.

אברהם נגוסה: נשמע מהנציגים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ תנסה לסכם.

צבי זילבר: המאזינים שלנו צריכים תוכן נורמלי, אקטואלי, עדכני בשפה רוסית ספרותית, בשפה רוסית נאותה, גבוהה, ולא כפי שלפעמים זה קורה אצלנו.

צבי זילבר: בזמנים של רשות השידור בשעה 7:00, כשהתחילו השידורים בשפה הרוסית אחרי מבזק החדשות הייתה סקירת עיתונות בבוקר, כמו שיש בתחנות רבות.

צבי זילבר: תוך שעה, עיתונאים מקצועיים, אנשי אקטואליה, אנשי חדשות, העבירו לאנשים את האינפורמציה, את מה שקורה בארץ, את התמצית של הכתבות הכי חשובות שיש בעתונות בארץ היום.

צבי זילבר: אנשים נוסעים לעבודה ותוך השעה הזאת הם היו מקבלים הרבה הרבה אינפורמציה.

צבי זילבר: היום במקום זה יש לנו תכנית בידור עם כותרות ויש הרבה אנשים שפשוט לא יכולים לקבל את האינפורמציה הזאת תוך כדי בדיחות ורכילויות מאתרים בשפה הרוסית על כל מיני סלבס.

צבי זילבר: בכל התחנות בעברית אנחנו גם שומעים הרבה הרבה אינפורמציה על זה.

צבי זילבר: יש הרבה דוגמאות שאני יכול להביא לכם ויש הרבה תכניות שנעלמו, כשאני עזבתי את רדיו רק"ע לפני שלושה חודשים נעלמה תכנית כלכלית, זמן הכסף, נעלמה תכנית מדע "זמן מדע", נעלמה תכנית הפרלמנט העיתונאי.

טלי פלוסקוב: זאת התכנית שאתה המצאת, לא?

צבי זילבר: כן, עכשיו זה באותו שם אבל זה משהו אחר לגמרי.

צבי זילבר: זו פשוט תכנית אחרת שיש לה את אותו השם.

טלי פלוסקוב: צבי אני רוצה לשאול, אם אתה התפטרת, אז התפנתה משרה.

טלי פלוסקוב: יש מישהו במקומו?

טלי פלוסקוב: נכנס מישהו במקום צבי?

לי-אור אברבך: כן.

יוליה מלינובסקי: התקן נשאר ברק"ע?

לי-אור אברבך: בוודאי.

יוליה מלינובסקי: לא, זה לא בוודאי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו רואים מה קורה עם התקנים.

לי-אור אברבך: זה מובן מאליו.

אברהם נגוסה: נא לסכם בבקשה.

צבי זילבר: אני מבקש עוד כמה דקות.

צבי זילבר: במשך כמעט 20 שנה, 12 עיתונאים מובילים של המגזר הרוסי היו באים לרדיו רק"ע פעם בשבוע כדי לשוחח על הנושאים הכי בוערים בחברה הישראלית וגם במגזר.

צבי זילבר: הם עזבו לא בגלל שלא הסכימו לעבוד עם מנחה אחר, זה לא נכון, זו הייתה גם מחאה נגד מה שקורה היום ברדיו רק"ע

יוליה מלינובסקי: הוא אומר משהו מאוד מעניין, שהיה הפרלמנט הזה שהיו מגיעים אנשים בהתנדבות לדבר, ועכשיו הם פשוט לא מגיעים יותר כי לא מרוצים ממה שקורה.

צבי זילבר: הלאה.

צבי זילבר: אני לא רציתי לעבור לפסים אישיים אבל אני חושב שאי אפשר להימנע מזה, וכמובן אני רוצה להגיד כמה מילים על סמנכ"ל הרדיו שבעצם הוא מנהל רדיו רק"ע, ליאור אברברך שיושב פה.

צבי זילבר: בעצם הוא שולט בכל התכנים שיש ברדיו רק"ע, הוא נכנס לכל נקבובית בתחנה הזאת, ואני עוד פעם חוזר, שזה אדם שלא יודע רוסית ברמה נאותה, שלא מבין כל כך את הייחודיות של המגזר שלנו.

צבי זילבר: הוא נוכח בכל נקבובית של השידור ואנחנו קווינו שכאשר הוא יתמנה לסמנכ"ל רדיו, כולנו קווינו שעכשיו הוא קצת יתרחק מאתנו ויטפל בנושאים אחרים ואני מסכים ב-100% עם חברת הכנסת יוליה מלינובסקי שבעצם יש פה מין ניגוד אינטרסים שאדם באותו זמן מתפקד כסמנכ"ל רדיו וכמנהל של רדיו רק"ע, וכמובן שלא פלא שבעצם מה שקורה שם בשידור בשפה הרוסית, כל הזמן תופרים, מנסים לתפור עוד איזו חצי משרה, עוד משרה וכן הלאה.

צבי זילבר: למשל הוא מתערב אפילו, למשל עיתונאי לא יכול ללכת בחופשיות למסיבת עיתונאים בלי אישור מראש, אפילו היה לנו אישיו של שבועיים שהיה תדרוך עיתונאים אצל השגריר של האיחוד האירופאי והלכו שני עיתונאים.

צבי זילבר: אני הלכתי ועוד עיתונאי אחד שגם עוסק באקטואליה, אז אצלנו זה היה אישיו של שבועיים שזה כשל מערכתי שזה לא צריך להיות ששני עיתונאים הלכו ביחד לאותו תדרוך, אבל אני חושב שלעיתונאי כדאי לדעת דברים כאלה וזו הייתה שיחה מאוד אינטימית עם השגריר מנואל ז'ופריין, שגריר האיחוד האירופאי, ואני חושב שזה מאוד נחוץ לעיתונאי, אבל אנחנו דיברנו על זה שבועיים, איך זה קרה.

צבי זילבר: למרות זאת כשמר אברבך אירגן לנו פגישה עם מנכ"ל הקרן החדשה מר מיקי גיצין, היינו כולם נוכחות חובה לכל העיתונאים, כולל מפיקות, כולם השתתפו בהרצאה הזאת של מנכ"ל הקרן החדשה.

יוליה מלינובסקי: סליחה סליחה, אתה יכול לחזור על זה בבקשה?

אברהם נגוסה: הוא אמר את זה ברור.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אני רוצה להבין.

יוליה מלינובסקי: היו מפגשים אחרים עם אישיות אחרת, כאילו לא, זה משהו שקורה שם באופן קבוע שמביאים אישיות כזאת או אחרת לפגישה עם אנשי הרדיו או שזה היה אירוע בודד?

צבי זילבר: לא זכור לי.

לי-אור אברבך: אני לא מבין, אנחנו מנהלים פה דיון פוליטי על התכנים?

יוליה מלינובסקי: אם זה קרה, זה פוליטי.

יוליה מלינובסקי: בזכות מה - - -

קסניה סבטלובה: לא, זה לא פוליטי.

קסניה סבטלובה: מגיעים אורחים לפעמים - - -

יוליה מלינובסקי: תענה לי על השאלה, זה קרה פעם אחת או שזה דפוס התנהגות?

אברהם נגוסה: הבנאדם נמצא פה והוא יגיד את זה.

יוליה מלינובסקי: יופי, מצוין.

אברהם נגוסה: אז חבל על הזמן.

יוליה מלינובסקי: אם זה היום מנכ"ל הקרן החדשה ומחר זה מישהו אחר, זה לא - - -

אברהם נגוסה: אז הוא יסביר.

קסניה סבטלובה: לטעון שרדיו רק"ע נמצא תחת ההשפעה של הקרן החדשה, לא הייתי מרחיקה לשם.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו קצר.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתסיים.

יוליה מלינובסקי: השאלה הייתה אם זה משהו קבוע.

צבי זילבר: אני רוצה לסכם את הדברים שלי.

צבי זילבר: אני מבין בוודאי ששורש הבעיה זה חוסר תקציבים, שכל זמן צריך להמציא קומבינות כדי לתת תוכן, אבל בסופו של דבר מצמצמים, מצמצמים עד שזה הופך להיות לא רדיו כבר והיום אנחנו ראינו פה סטטיסטיקות, רייטינגים, ב-2017 רשמתי, מה שהציג לנו ד"ר חנין, היה שיעור מאזינים 38.3% וב-2018, 27.9% ולדעתי יש פה שינוי, יש פה שינוי דרסטי.

צבי זילבר: 10% זה שינוי דרסטי בשביל רדיו רק"ע.

צבי זילבר: אני הבאתי היום לטלי מכתב שהיא קיבלה לפני שנתיים משמעון אלקבץ, שהיה כתוב שהעניין של רק"ע כבר יש החלטה, טלי את יכולה להקריא את זה.

אברהם נגוסה: תקראי ואני חושב שזה יהיה הדבר האחרון.

אברהם נגוסה: אין זמן, אנחנו צריכים לסיים, יש עוד אנשים שצריכים לענות, המנכ"ל צריך לדבר, יש עוד אנשים שרוצים לדבר.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו מאוד קצר היום.

יוליה מלינובסקי: אפשר רק שהוא יענה לי אם המפגשים האלה הם דבר קבוע או שזה משהו יוצא מן הכלל.

יוליה מלינובסקי: אם בא מנכ"ל הקרן החדשה לישראל ושבוע אחריו בא מנכ"ל אם תרצו, זה בסדר, אבל אם זה רק מנכ"ל הקרן החדשה זה לא בסדר.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשמוע שהוא יענה לי.

צבי זילבר: לא זכור לי שהיו פגישות אחרות.

יוליה מלינובסקי: אתה לא ראית שום פגישה אחרת?

צבי זילבר: לא השתתפתי.

לי-אור אברבך: חברת הכנסת מלינובסקי, אם את מבקשת לבוא ולפגוש את כל עובדי רק"ע אנחנו נפנה את כולם מיום עבודתם.

יוליה מלינובסקי: אני שאלתי שאלה מאוד פשוטה.

לי-אור אברבך: התשובה מאוד פשוטה.

יוליה מלינובסקי: האם היה מנכ"ל של אם תרצו אצלכם במפגש אחרי מנכ"ל הקרן החדשה לישראל או שזה היה אירוע נקודתי חד פעמי.

לי-אור אברבך: אז אני אענה.

לי-אור אברבך: מאחר ומדובר בקבוצה של עיתונאים כל גוף, ארגון, במרחב הפוליטי החברתי הישראלי שיבקש לבוא ולפגוש את מליאת עובדי - - -

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא ביקש חוץ מהקרן החדשה לישראל?

אברהם נגוסה: חברת הכנסת יוליה, את מסיטה את הדיון לכיוון אחר.

יוליה מלינובסקי: מישהו פה עושה שימוש פוליטי בכל מה שיש.

קסניה סבטלובה: לא צריך לחפש איפה שאין.

אברהם נגוסה: הוא יגיב.

אברהם נגוסה: אבל הנושא שלנו זה נושא אחר.

קסניה סבטלובה: אם הם היו מבקשים מליאור להיפגש עם עובדי רק"ע והיו מסורבים, הייתי אומרת שכן יש - - -, אבל הם ביקשו?

קסניה סבטלובה: לא.

קסניה סבטלובה: תזמיני אותם - - -

טלי פלוסקוב: אני רוצה להקריא תשובה שקיבלתי ב-19 במאי 2016 מהעורך הראשי רשות השידור ומנהל קול ישראל שמעון אלקבץ כשדיברנו כבר על התחנה החדשה, היה רשום כך: "אכן בכוונתנו להרחיב את השידור בשפה הרוסית כפי שכבר הודענו בישיבת ועדת העלייה והקליטה בכנסת" ואני זוכרת אנשים שישבו פה ואמרו לנו שהרדיו בשפה הרוסית יהיה 24/7, "עם זאת אנו ממשיכים לבחון את כל ההשלכות על הרחבת השידורים ולפיכך מועד ההרחבה לא יהיה ב-1 ליוני 2016 אלא רק לאחר השלמת ההיערכות בעניין".

טלי פלוסקוב: מתי ההערכות - - -

לי-אור אברבך: טוב, אתם רוצים שאני אענה עכשיו על הדברים?

לי-אור אברבך: אשמח לענות על הכל.

אברהם נגוסה: המנכ"ל רוצה להתייחס ואחרי המנכ"ל רציתי לפנות אליכם.

30741: טוב אני אהיה מאוד קצר כדי לא לקחת לכם את הזמן, הרבה דברים נאמרו כבר.

30741: אבל כמה נקודות שחשוב לי להבהיר לוועדה.

30741: קודם כל, רדיו רק"ע, ראשי התיבות מאוד ברורים, זה רדיו לקליטת עליה וכך צריך להתייחס לזה.

30741: מעבר לזה שמדובר בכלי שידור ציבורי היחיד היום שיודע לשדר בשפות והוא גם היחיד שהיום משדר בכל הארץ ולא כמו תחנות רדיו אחרות שא' הן מסחריות וב' הן משדרות רק במקומות מסוימים.

30741: אנחנו כמשרד רואים ברדיו הזה כלי הנגשת מידע לעולים החדשים וכראייה אנחנו רק לא מזמן סיכמנו עם רדיו רק"ע בשפות על פינות לקליטת עליה וכבר ביצענו תכנית אחת בשפה האמהרית בשבוע שעבר.

30741: רק לסבר את האוזן, ומאוד חשוב להבין, חברים, העלייה לא נעלמה לשום מקום.

30741: 30,000 מגיעים למדינה הזאת כל שנה בשלוש השנים האחרונות.

30741: 30,000 עולים.

30741: זאת אומרת הצורך הוא חיוני.

30741: אם יש כאן תופעה, אני לא יודע, אבל לפחות ממה שאני שומע, אם יש כאן תופעה של צמצום תקנים וצמצום שידורים, אותנו כמשרד שאחראי על קהל היעד הזה זה מאוד מאוד מדאיג.

30741: מבחינת קהלי יעד, אנחנו רואים שני סוגים של קהלי יעד, אחד זה אותם עולים ותיקים בגילאים מתקדמים שעוד לא רכשו את השפה העברית כמו שצריך ושניים זה אותם עולים טריים חדשים שרק מגיעים לארץ ושם אין הגבלה לגיל.

30741: זה מתחיל מגיל הכי צעיר ונגמר בגיל הכי מבוגר.

30741: דרך אגב, אם אני חוזר לאותם 30,000 איש שמגיעים כל שנה, אז יותר מחצי, כ-55% מהעולים שמגיעים בשנים האלה זה עולים שהם דוברי השפה הרוסית, מהמרחב הפוסט סובייטי.

30741: רק לסבר את האוזן השנה כבר בשנת 2017 אנחנו בגידול של יותר מ-20% בעולים שמגיעים מהפדרציה הרוסית.

לי-אור אברבך: מה הגילאים?

30741: ההתפלגות, זאב הראה אותה על הלוח.

זאב חנין: חתך של הקהילה היהודית במזרח אירופה, לגמרי.

זאב חנין: החתך המייצג.

30741: לכן אני שוב חוזר למה שאמרתי.

30741: אם יש כאן תופעה של צמצום השידור, וצמצום שידור איכותי, אני אומר שהיות ומדובר בכסף ציבורי אז לשדר רק מוזיקה, כי אני רואה שזה לא פוגע במטרה, או יותר נכון לא משיג את המטרה של שידור ציבורי שצריך להנגיש מידע לעולים חדשים, ויש לי עוד מסר אחד שהתבקשתי להעביר מהשרה.

30741: השרה אומרת דבר פשוט, שיש צורך להעביר את הרדיו הזה תחת אחריות משרד העלייה והקליטה, כפי שגלי צה"ל הם תחת משרד הביטחון.

30741: ובמידה והדבר הזה יקרה לא תהיה בעיה לא של תקנים ולא של תקציבים ולא של שום דבר.

30741: זה הכל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: זיוה מקונן בבקשה.

אברהם נגוסה: בקיצור.

זיוה מקונן: תודה אדוני היושב ראש, אני אקצר.

זיוה מקונן: אני בהחלט מביעה את התנגדותי להעביר את שידור רק"ע למשרד העלייה והקליטה כי אנחנו לא מדברים רק על העולים החדשים אלא גם ותיקים שדוברים את השפה, ולא צריכה להיות הגבלה כלשהיא והשתייכות למשרד כלשהוא, זה צריך להיות גוף ממלכתי שנותן שידור לכל הציבור.

זיוה מקונן: זה בהתייחס לדבריו של מנכ"ל משרד הקליטה.

זיוה מקונן: לעצם העניין, הסוגיה של דוברי תיגרית, אני מאוד שמחה שחברים נכבדים הצטרפו כולל חבר הכנסת לשעבר שמעון סולומון וכמובן נשמח שתחזור לכנסת במהרה, אני שמחה שהצטרפו כדי להגיד שזה לא סביר ולא הגיוני שיש קבוצת דוברי תיגרית שלא מקבלת שידור וגם אז בתקופה של רשות השידור אנחנו התרענו ואמרנו שזה לא הגיוני שיש אדם אחד וכשהוא יוצא לחופשה אין שידור, חולה אין שידור, זה לא סביר ולא הגיוני.

זיוה מקונן: דבר שני, הזמן שידור של רבע שעה זה לא הגיוני.

זיוה מקונן: מתוך 24 שעות רק רבע שעה זה לא מתקבל על הדעת, כמו שאמרת שרוצים להרחיב לאוכלוסיות האחרות, צריך קודם כל להחזיר ואחר כך להרחיב.

זיוה מקונן: דבר שני, אדוני היושב ראש, גם בפעמים הקודמות העליתי את זה ואני חוזרת על הדברים שלי, קהילת יוצאי אתיופיה המבוגרים לא משתמשים בפייסבוק, אין להם ערוץ טלוויזיה ציבורי שיכולים לראות, הכלי היחיד שאיתו הם נמצאים בקשר זה רדיו רק"ע וצריך לתת לזה מקום.

זיוה מקונן: שוב אני אומרת, ערוץ 3 באמהרית בטלוויזיה, צריך לחזור ולהרחיב את עצמו, לא סביר ולא הגיוני שעדיין זה לא - - -

טלי פלוסקוב: לא הבנתי מה זה לחזור?

זיוה מקונן: ערוץ 33 שבוטל ועכשיו אין שום שידור.

זיוה מקונן: רק הערוץ המסחרי ETV משדר וזה לא הגיוני שבשביל לראות - - -

קסניה סבטלובה: אני רוצה להגיד לך שגם ערוץ 9 הוא מסחרי וגם הוא נקלט אך ורק דרך חברות הוט או יס, גם הוא לצערי לא פתוח לציבור.

זיוה מקונן: נכון, לכן זה צריך להיות ציבורי ואנחנו דורשים שזה יהיה ציבורי.

זיוה מקונן: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אברהם שרנופולסקי יו"ר חזית הכבוד.

אברהם שרנופולסקי: קודם כל אני רוצה להגיד שפונים אלינו אלפים רבים של קשישים עולים ניצולי שואה, ותיקי מלחמת העולם השנייה, בלוקדניקים וכולי, והם מבקשים מאתנו להעלות את הנושא של רדיו רק"ע פה בכנסת.

אברהם שרנופולסקי: מה הם אומרים?

אברהם שרנופולסקי: מצד אחד הם רוצים כמה תכניות חדשות, למשל תכנית אקטואליה שמלווה יבגני - - - הם רוצים תכנית של יאנה בליסקמן, זה תכניות יעילות וטובות, אבל מצד שני הם מתלוננים למשל על התכנית של בידור שנקראת ברוסית - - - שעתיים הם שומעים בדיחות וכולי.

אברהם שרנופולסקי: הם מתלוננים על ביטול כמה תכניות שהיו קודם, שולחן עגול שבה השתתפו גם חברי כנסת, שרים, נציגי ארגונים ציבוריים וכל המאזינים היו מקבלים מידע חשוב מאוד.

אברהם שרנופולסקי: הם מתלוננים על ביטול התכנית "הייד פארק" וכולי.

אברהם שרנופולסקי: הם לא מבינים למה נציגים של חזית הכבוד לא יכולים לתת את המידע ברדיו רק"ע, מה שהיה קודם.

אברהם שרנופולסקי: גם אנחנו לא מבינים למה אין לנו זכות להשתתף בשידור של רדיו רק"ע.

אברהם שרנופולסקי: מה זה?

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת מועצת העיר ירושלים מרינה קונצביה.

טלי פלוסקוב: אני אשמח גם לקבל לזה תשובה, למה האנשים האלה לא יכולים - - -

קסניה סבטלובה: אני שאלתי את זה מלכתחילה.

אברהם נגוסה: רגע.

טלי פלוסקוב: לא, שידעו שאנחנו מצפים לתשובה.

אברהם נגוסה: אני לא רוצה שיענו לכל שאלה בנפרד.

אברהם נגוסה: עדיף שהם ישמעו את הכל ויענו ביחד.

אברהם נגוסה: בבקשה רק בקיצור.

מרינה קונצביה: בקיצור נמרץ.

מרינה קונצביה: תודה רבה אדון נגוסה, אני פשוט רוצה להגיד שאחרתי בגלל שהייתי עכשיו בכנס על גזענות שארגון הארגון שלנו, רשות העלייה והקליטה, יחד עם "דרך חדשה" ועם ארגונים חברתיים ורלבנטיים לעניין הזה.

מרינה קונצביה: אני רוצה להגיד, יש לנו בחברה שלנו לצערנו חולה רעה שקיימת גזענות.

מרינה קונצביה: אבל עכשיו אני רוצה להגיד, גזענות גם מאוד מוכרת לנו, לכל מי שיצא מהמדינות, גם אני חוויתי אנטישמיות ורק אלה אנשים שבאמת חוו את זה יכולים להבין את המושג "גזענות".

מרינה קונצביה: אבל פה לצערי את כל הסיפור של רדיו רק"ע שפה אני עכשיו מורידה את הכובע של חברת מועצת העיר שמחזיקה תיק קליטה ועליה ודרך אגב תיק גימלאים שאני מאוד מכירה את כל הבעיות של שתי האוכלוסיות האלה, אני מורידה את זה כי עבדתי ברדיו רק"ע ואני גם עיתונאית.

מרינה קונצביה: מה שאני רואה שלעיתונאים של רדיו רק"ע יש אפליה אמיתית וזה ממש בושה וחרפה מה שקורה להם.

מרינה קונצביה: השידור שלהם, אני רוצה להפנות את השאלה שלי למנהלים, הם משדרים כמה שעות, אני לא יודעת כמה בדיוק, אני יודעת שזה המון שעות, יש שישה תקנים, זו אפליה, ולא רק בושה וחרפה, אפליה לדוברי רוסית במיוחד.

מרינה קונצביה: וגם מה שאני יודעת על הרדיו שאין תיגרית, ואני רוצה לחזק את המילים של מנכ"ל משרד הקליטה באמת, אני כירושלמית, מאוד מאוד חשוב באמת, 10% של כל העלייה מגיעה לירושלים, יש לנו עליה בעליה, וזה לא רק עליה כמו שציינת צבי זילבר, שזה לעלובים, עלייה של אנשים אינטליגנטים בגיל עד 44, 30,000 מגיעים ו-80% זה - - -

זיוה מקונן: סליחה, מדינת ישראל היא מדינת היהודים וכל אחד שרוצה לעלות, לא משנה באיזה גיל, מותר וצריך להיות - - -

מרינה קונצביה: אף אחד לא - - - אני אסביר לך על מה מדובר.

מרינה קונצביה: עוד דבר אחרון שאני רוצה לשאול כי אני ירושלמית ומאוד חשוב לי, מתי התאגיד יעבור לירושלים ואנחנו נשמע "שלום מירושלים" שהמילים האלה פשוט נעלמו בגלל שזה נמצא במקום לא מתאים.

מרינה קונצביה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני יודע שאנשים נרשמו לדבר, אני מבקש סליחה שלא נספיק לתת לכולם.

אברהם נגוסה: נשמע את הנציגים מהתאגיד לטענות ששמענו, להצעות שעלו.

אברהם נגוסה: אני מבקש התייחסות.

אברהם נגוסה: בבקשה.

לי-אור אברבך: אני סמנכ"ל חטיבת הרדיו של התאגיד ובכלל זה כאמור, כמו שציינה חברת הכנסת מלינובסקי אני גם מנהל את רדיו רק"ע, כאן רק"ע.

לי-אור אברבך: אני חייב להגיד שנאמרו פה המון דברים שהם אינם מדויקים בלשון המעטה סביב השולחן.

לי-אור אברבך: דברים שכביכול נאמרו בדיונים קודמים או לא נאמרו בדיונים קודמים, אני רק אציין את נקודת הסיום של הדיון האחרון שהיה לנו פה, הדיון המשותף שלנו שגם אתן, חברות הכנסת, יזמו אותו בזמנו, והשאלה הייתה באמת איך אנחנו דואגים שיהיה תדר שהוא לחלוטין תדר של רוסית ותדר נוסף של השפות האחרות שהן אינן רוסית.

לי-אור אברבך: אנחנו יצאנו ביחד בקריאה, ועדת הקליטה קיבלה החלטה ויצאה בקריאה למשרד התקשורת, מכתב שאנחנו ביקשנו, לבקש עוד תדר כדי להעביר את השפות האחרות שהן אינן רוסית לתדר אחר, לאפשר יותר שעות של רוסית, אם לא 24 שעות ביממה רוסית, עד לרגע זה לא קיבלנו מענה ואני פונה לוועדת הקליטה לסייע לנו גם בעניין הזה.

לי-אור אברבך: כמובן שמשמעות של תדר נוסף ופיצול של השפות שהן אינן רוסית מרוסית, צריך להיות כרוך גם ביותר תקנים.

לי-אור אברבך: בואו ניישר קו בכל מה שנאמר פה בעניין התקנים.

לי-אור אברבך: 30 תקנים זה דבר שלא היה ולא נברא מאז שהוצב מבנה התאגיד, זה מספר שנאמר פה, לא היה דבר כזה.

לי-אור אברבך: כשאני נכנסתי לתפקיד ברוסית, ואני מזכיר, אנחנו חולקים רשת ביחד, השפות ורוסית.

לי-אור אברבך: כלומר ביחד 18 שעות של רוסית, והיתר זה, זה התחיל אצלי עם שמונה תקנים ברוסית.

לי-אור אברבך: אני העברתי עוד בתפקידי לפני שהייתי סמנכ"ל הרדיו ומאז, אני רק מעביר בכל זמן תקנים יותר ויותר לרוסית, ככל שאני יכול

יוליה מלינובסקי: כמה יש לך עכשיו?

לי-אור אברבך: כרגע יש בכל התדר הזה - - -

יוליה מלינובסקי: לא - - -

לי-אור אברבך: אני אענה לך על השאלה.

לי-אור אברבך: כ-13 תקנים, פחות מ-13 תקנים בשפה הרוסית בלבד, לא כולל פרילנסרים - - -

יוליה מלינובסקי: אחד.

לי-אור אברבך: לא.

לי-אור אברבך: ארבעה פרילנסרים, מהם שניים מאוד דומיננטיים.

לי-אור אברבך: אני לא רוצה לתנאי העבודה של אנשים, אבל שניים מאוד דומיננטיים שבאמת תופסים שעות שידור דומיננטיות, אני אבוא אספר לכם אחר כך, מבזקן שהוא פרילנס, מפיקה שהיא פרילנסרית, וזה רק בשפה הרוסית.

יוליה מלינובסקי: 13 תקנים ו-4 - - -

לי-אור אברבך: נכון.

לי-אור אברבך: וסטודנט שמסייע.

לי-אור אברבך: ובנוסף לזה יש לנו בשפות האחרות שישה תקנים.

לי-אור אברבך: אגב, לא מספר עובדים, אנחנו מדברים על מספר תקנים שיש לנו אנשים בחצאי תקנים, ופחות מתקן.

לי-אור אברבך: ב-40% תקן, 80% תקן.

לי-אור אברבך: ויש פרילנסרים ועוד 14 פרילנסרים בשפות, כלומר מספר כח האדם שעובד על תדר אחד הוא משמעותית, אני לא יודע לדבר על ב' כי זה לא תחום אחריותי, משמעותית גדול מכאן תרבות, מכאן מורשת, מ-88, מג', מקול המוסיקה, אלה כל התחנות שאני אחראי עליהן.

יוליה מלינובסקי: אל תסיט.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מדברים על השפה הרוסית כרגע.

קריאה: הבנו שאנחנו מדברים על כל השפות.

23633: סליחה, אנחנו לא קישוט פה.

23633: אנחנו לא באנו להעביר את הזמן, יש גם את השפות האחרות.

יוליה מלינובסקי: השאלה הייתה השפה הרוסית.

יוליה מלינובסקי: כשמספרים לי שיש 50 זה יפה, או כמה פרילנסרים שיש שם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו התמקדנו בשפה הרוסית.

23633: אדוני היושב ראש, ההתייחסות שלך גם - - - לדברים אחרים.

23633: מעבר לשפות יש דברים אחרים.

23633: ביקשנו והוזמנו לפה, אני מבקש להתייחס לכל השפות.

23633: אנחנו מדברים על שפה, לתגבר ולשפר ואנחנו מדברים על שפה תיגריניה שהיא נמחקה.

23633: אז יש כאן פרופורציות, אנחנו דואגים לכולם, לא? יש פה ממלכתיות.

23633: להגיד רק לזה היום, זה לא צודק.

אברהם נגוסה: אנחנו עושים את הדיון בנושא רק"ע, רק"ע זה כולל את כל השפות.

אברהם נגוסה: נקודה.

אלגרה אמדו בן-יצחק: מיד אני אספר לכם על כל השפות שיש.

לי-אור אברבך: מיד אלגרה שהיא מנהלת שפות תרחיב גם בנושא של התיגרית.

לי-אור אברבך: אני כמובן לא אתייחס לגופו של עובד כזה או אחר שעבד או כבר לא עובד או עובדים שעבדו, אני יכול להגיד לכם שאני מאוד מאוד גאה, מאוד גאה, ואני חושב שהנתונים שראינו עכשיו מוכיחים את זה.

לי-אור אברבך: רק"ע היום פונה למגוון הרחב ביותר של עולים ותיקים, צעירים, בנים ובנות לעליה, ממה שאי פעם התחנה הזאת פנתה.

23633: אבל נשאלו שאלות ספציפיות אז אנחנו רוצים תשובות.

לי-אור אברבך: אבל אדוני, אני אענה לך על השאלות, אני יודע שאתה ממהר ללכת.

23633: אני לא ממהר, אבל החשיבות שלו אנחנו יודעים, בשביל זה הוא קיים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול, בפעם הקודמת אמרתם שתחפשו בן אדם - - -

לי-אור אברבך: רגע, אני רוצה להשיב על השפה הרוסית כי עלו אינספור טענות בשפה הרוסית, אני מגיב עליהם ומיד אחר כך נדבר גם על השפה התיגרית.

טלי פלוסקוב: ליאור, אני רוצה שתתחיל ממשהו מאוד חשוב לנו.

טלי פלוסקוב: האם בתכנית של תחנת רק"ע בשפה הרוסית שהיא תחנה נפרדת, יהיה מנהל?

טלי פלוסקוב: זה משהו שהיה צריך להיות בהתחלה ויש לזה תקן, אל תגיד שאין.

לי-אור אברבך: כל מה שצריך להיעשות על פי כללי המינהל התקין, ייעשה.

טלי פלוסקוב: יהיה מנהל או לא יהיה מנהל?

טלי פלוסקוב: יש מכרז למנהל?

לי-אור אברבך: כרגע אני המנהל.

טלי פלוסקוב: יש בתכנית, אתה הסמנכ"ל, לא יכול להיות שאתה לא יודע.

לי-אור אברבך: כפי שאמר פה העובד, העובדה שאני סמנכ"ל לא מונעת ממני להיכנס בכל פרט ופרט במה שקורה ברדיו רק"ע.

יוליה מלינובסקי: את אחד מהתפקידים אתה לא מבצע ב-100%, אי אפשר.

לי-אור אברבך: אני מבצע את התפקידים פרפקט.

טלי פלוסקוב: זה אומר שאתה חוסך כסף.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שבכסף שאתה מקבל שכר, תן עוד תקנים של העיתונאים לתחנה, אם זה המצב.

לי-אור אברבך: זו בדיוק הסיבה, זה בדיוק מה שעשינו.

לי-אור אברבך: אני חייב להגיד - - -

יוליה מלינובסקי: אני חייבת ללכת יש לי פגישה מאוד חשובה.

לי-אור אברבך: חבל מאוד כי את משמיעה טענות ואת לא - - -

טלי פלוסקוב: אנחנו שומעים, אל תדאג.

טלי פלוסקוב: אנחנו נעביר.

לי-אור אברבך: רבותי, דיון פוליטי על תוכן לא יתקיים, לא יתקיים, אני לא אנהל דיון על תוכן.

לי-אור אברבך: אני יכול להגיד שאותה תכנית, אנשים מסוימים אוהבים תכנית מסוימת, אנשים אחרים לא אוהבים תכנית אחרת, גם אנחנו מקבלים פניות של מאזינים.

לי-אור אברבך: אני אישית משוחח עם מאזינים מבוגרים ומאזינים צעירים שמדברים איתנו על התוכן, מעירים הערות.

לי-אור אברבך: התכנית בבוקר שנשמע עליה עכשיו היא התכנית המובילה בהאזנות באפליקציה של תאגיד השידור הישראלי, היא מגיעה לכמות האזנה של רשת ב'.

יוליה מלינובסקי: אתה - - - את התוכן הזה?

לי-אור אברבך: בוודאי.

יוליה מלינובסקי: אתה לא יודע רוסית.

יוליה מלינובסקי: אנחנו יודעים שאתה לא יודע רוסית.

יוליה מלינובסקי: אני אפנה לממונים עליך, בחייך, אנחנו כבר דיברנו על זה.

לי-אור אברבך: אני שומר על כבודך גבירתי חברת הכנסת ותשמרי גם על כבודי.

לי-אור אברבך: אני חושב שהדיון פה, ניסיון פוליטי להלך אימים על מנהל של תחנת רדיו הוא ניסיון מסוכן מאוד.

לי-אור אברבך: ניסיון פוליטי להלך אימים על מנהל תחנת רדיו.

יוליה מלינובסקי: ניסיון של מנהל תחנת רדיו לשבת בשתי תפקידים ולהשתמש בכוח לצרכים פוליטיים שלו זה ניסיון פסול.

יוליה מלינובסקי: אם תענה לי האם חוץ מהקרן לישראל חדשה היה שם ביקור של אם תרצו, אני אהיה רגועה שאתה מאזן את המצב.

יוליה מלינובסקי: אם היו שם גם אם תרצו וגם הקרן החדשה - - -

אברהם נגוסה: זה לא נושא הדיון.

אברהם נגוסה: את רוצה לקיים דיון על פוליטיזציה ברשות השידור, נקיים.

אברהם נגוסה: אבל זה לא הנושא.

לי-אור אברבך: מה שמתנהל פה זה פוליטיזציה, ניסיון לפוליטיזציה של התוכן של כאן רק"ע ואני לא אתן לזה יד.

לי-אור אברבך: אני אגיד למה אנחנו מקפידים בכל מה שקשור לעובדים שלנו.

לי-אור אברבך: בניגוד למה שהיה ברשות השידור, העובדה שאנחנו יושבים ומקפידים מאוד על ההתנהלות העיתונאית, על העובדה שלא יהיה מונופול לאף אדם בשידור הציבורי, לאף קול ולאף צד, לאף ארגון לאף עיתונאי אין מונופול על אף שעת שידור אצלנו, ויש גיוון ויש קולות שבחיים לא שמעתם.

אברהם נגוסה: אני לא בטוח בזה.

אברהם נגוסה: אני לא בטוח שזה נכון מה שאתה אומר.

טלי פלוסקוב: למה פסלת מארגון יחיד לניצולי שואה שמדברים בשפה הרוסית, פסלת לעלות לשידור.

טלי פלוסקוב: למה?

לי-אור אברבך: לא פסלתי.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שהוא יענה לשאלה, למה הוא פסל מנציג של חזית הכבוד שזה קול יחיד של ניצולי שואה דוברי רוסית, הם פשוט סירבו להעלות אותם לשידור.

לי-אור אברבך: לא פסלתי אף אחד.

טלי פלוסקוב: אז איך?

לי-אור אברבך: יש דבר שאנחנו מקפידים עליו בדיוק כמו שמקפידים עליו ברשת ב', בגלי צה"ל, בכל גוף עיתונאי שמכבד את עצמו, והוא שלאדם לא יהיה מונופול להיכנס מדי יום לשידור.

טלי פלוסקוב: אבל הוא כבר חצי שנה לא עולה, זה לא כל יום.

לי-אור אברבך: אני מוכן לבדוק את זה, כל כניסה של מישהו היא מטעמים ענייניים בלבד, רלבנטיים לשידור, ואם האדם צריך לעלות הוא עולה, וגם אתן גבירותי חברות הכנסת יודעות את זה, שאם בעבר הייתן עולות לעתים מאוד תדירות, בבוקר, בערב - - -

קסניה סבטלובה: אנחנו לא שואלות על עצמנו.

קסניה סבטלובה: אף אחת פה, שים לב.

טלי פלוסקוב: ואמרנו שזה בסדר.

טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע מדברים לא על ארגון פוליטי.

טלי פלוסקוב: זה לא תנועה פוליטית, זה לא גוף פוליטי.

קסניה סבטלובה: תשמע, אנחנו מדברים פה על ארגון ציבורי ואני שואלת אותך, עבר חודש, עברו חודשיים, שמונה חודשים עברו וחבר'ה האלה שעומד מאחוריהם כוח מסוים, מדובר פה בגוף לגיטימי שקיים, לא שנה ראשונה שקיים בישראל ואנחנו רוצים לדעת האם הוא מוחרם.

לי-אור אברבך: חס ושלום.

לי-אור אברבך: בואו נשים לזה סוף.

קריאה: קסניה, היינו אצלו - - - עם רשימת דרישות, כמעט ירדנו על הברכיים.

קריאה: אחרי שהיינו אצלו, סגר לנו שמונה חודשים.

טלי פלוסקוב: בואו נשמע.

אברהם נגוסה: בואו נשמע אותו.

אברהם נגוסה: בבקשה.

לי-אור אברבך: בואו נשים לזה סוף.

לי-אור אברבך: אין לנו חרם על אף אחד, על אף ארגון ועל אף אדם, אם הם לא עלו תקופה ארוכה אני אעשה בדיקה של הנושא הזה ואנחנו נוודא - - -

טלי פלוסקוב: שמונה חודשים, לידיעתך.

טלי פלוסקוב: אנחנו נשמח שתבדוק.

אברהם נגוסה: בוא תתמקד על התקנים.

קסניה סבטלובה: גם אם מעבירים עליכם ביקורת, אתה יודע היטב.

קסניה סבטלובה: על פי סטנדרטים עיתונאיים בסיסיים.

קסניה סבטלובה: אי אפשר למנוע מגוף שגם אם הוא - - - אי אפשר למנוע ממנו.

לי-אור אברבך: בנושא התקנים עם סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הציבורי החדש, הייתה החלטה של המקום הזה, של כנסת ישראל, לצמצם משמעותית את כמות התקנים לעומת רשות השידור, להקים גוף חדש, רזה, דינמי שעובד אחרת.

לי-אור אברבך: העובדים שלנו עובדים אחרת ממה שעבדו ברשות השידור, נכון, הם עובדים יותר קשה.

לי-אור אברבך: הם נאלצים לחתום על שעון, הם נאלצים לעבוד בדרכים שונות והם לפעמים עושים דברים שבעבר עשו על פני משרה מלאה, היום בחצי משרה.

לי-אור אברבך: נכון.

לי-אור אברבך: זו המציאות שנכפתה על כלל עובדי תאגיד השידור הציבורי, זו מציאות שעובדת מעולה.

טלי פלוסקוב: וכך אתם מפסידים אנשי מקצוע כמו שהפסדתם את צבי זילבר.

טלי פלוסקוב: לא בגלל שהוא יושב פה, אבל אין עוד עיתונאי בשפה הרוסית ברמה כזו ואתם רדיו רק"ע שפועל על כספי הציבור, מפסידים עיתונאי כזה.

טלי פלוסקוב: ולא בגלל שהוא יושב פה.

לי-אור אברבך: אני לא אתייחס לגופו של אדם.

לי-אור אברבך: אני רק אסיים את נושא התקנים בזה שלו באמת הייתה החלטה שהתאגיד יקבל עוד תקנים, הלוואי והיינו יכולים לקבל תקנים לכל התחנות וכמובן גם לרק"ע.

לי-אור אברבך: יש מקום להרחבה במספר התקנים.

יוליה מלינובסקי: ומה עם השפה הערבית שיש שם 50 תקנים?

לי-אור אברבך: אני לא מכיר את המספר הזה.

לי-אור אברבך: אני רק אגיד שבערבית - - -

טלי פלוסקוב: יוליה אני מציעה להעלות את הדיון בוועדת הכלכלה שיציגו לנו את כל הנתונים.

יוליה מלינובסקי: שם נשאל את ה- - -

לי-אור אברבך: עכשיו אלגרה תענה בנושא של השפה התיגרית.

אלגרה אמדו בן-יצחק: ברק"ע משודרות תשע שפות חוץ מרוסית.

אלגרה אמדו בן-יצחק: ביניהן אמהרית.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אנחנו משדרים אמהרית שעתיים ורבע - - -

זיוה מקונן: תשע בחמש תקנים?

אלגרה אמדו בן-יצחק: שישה תקנים.

זיוה מקונן: 18 פחות 13, חמישה תקנים ו- - -

אלגרה אמדו בן-יצחק: 14 פרילנסרים ו-6 תקנים.

זיוה מקונן: 18 - - -

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: זיוה.

זיוה מקונן: הנתונים המספריים.

אברהם נגוסה: היא עוד לא דיברה.

זיוה מקונן: לא, הסמנכ"ל אמר שיש 18 תקנים ברק"ע ו-13 בשפה הרוסית.

זיוה מקונן: אז אני עושה חישוב 18 פחות 13 זה חמישה תקנים על תשע שפות.

זיוה מקונן: זה אני רוצה להבין.

אברהם נגוסה: בואו נשמע.

אברהם נגוסה: באמהרית אנחנו יודעים שניים חצי ושניים משרה מלאה.

אלגרה אמדו בן-יצחק: מי שמחליט איזה שפות ישודרו - - -

אברהם נגוסה: אין תיגרית.

אלגרה אמדו בן-יצחק: זה רשות השידור, מחליטה איזה שפות ישודרו והם החליטו על תשע השפות האלה חוץ מרוסית.

אלגרה אמדו בן-יצחק: לצערנו ביניהן אין תיגרית.

23633: למה?

אלגרה אמדו בן-יצחק: כי הם הלכו לפי מספר האנשים שדוברים.

אלגרה אמדו בן-יצחק: הייתה ועדה שהחליטה.

לי-אור אברבך: הייתה ועדה משותפת שכללה את נציגי משרד הקליטה והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ביחד וחברי המועצה, ובה בעצם הוחלט אילו שפות ישודרו ואילו שפות לא ישודרו.

23633: סליחה, אני לא חושב שאתם צודקים.

זיוה מקונן: סליחה, זה ממש - - -

אברהם נגוסה: רגע, רגע.

אברהם נגוסה: אני שואל.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אנחנו לא מחליטים.

אלגרה אמדו בן-יצחק: מי שמחליט איזו שפה תשודר, זו המועצה.

23633: איך הגעת לזה?

23633: הרי פנסיונר - - -

אלגרה אמדו בן-יצחק: סליחה, אתה רוצה לשמוע?

אברהם נגוסה: מה קרה לך, אתה היית חבר כנסת.

אברהם נגוסה: תן לי לשאול את השאלות.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מתי הייתה הוועדה הזאת, מה שאמרת עכשיו?

אלגרה אמדו בן-יצחק: הוועדה הייתה בדיוק לפני שעלינו לשידור.

23633: מתי, תנו זמן.

קסניה סבטלובה: לפני שנה?

אלגרה אמדו בן-יצחק: לפני שנה.

אברהם נגוסה: מתי היה הדיון שלנו פה?

לי-אור אברבך: זה היה לקראת הדיון כי אם אתם זוכרים הגענו - - -

אברהם נגוסה: הדבר הזה לא - - -

23633: אז אתם כבר לא מחשיבים את מה שבדיונים?

לי-אור אברבך: בוודאי שאנחנו מחשיבים.

אברהם נגוסה: שמעון אתה לא היית בהתחלה, אני הייתי פה.

אברהם נגוסה: אני אומר, אנחנו קיימנו דיון ב-21 ביולי 2017.

אברהם נגוסה: מתי התקבלה החלטה בוועדה?

אלגרה אמדו בן-יצחק: באותה תקופה.

אברהם נגוסה: מה זה אותה תקופה?

לי-אור אברבך: אנחנו נבדוק בדיוק את התאריך.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת בדיוק כי בדיון ב-21 ליולי 2017 זה לא נאמר לנו.

זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, אני נפגשתי עם הסמנכ"ל לפני כאר

זיוה מקונן: בעה חודשים ובפגישה כשדרשתי את הנושא של השידור בתיגרית הדבר זה לא נאמר לי, זה לא הגיוני.

23633: בטח, כי הוא עושה מה שהוא רוצה כנראה.

23633: הם כנראה שעושים מה שהם רוצים.

23633: איך יכול להיות משהו שנהוג 20 ומשהו שנה - - -

לי-אור אברבך: ב-29 במרס 2017 התקיימה ועדה בראשות חבר המועצה, זה הובא למועצה והמועצה קיבלה החלטה.

אברהם נגוסה: אז למה לא אמרתם לוועדה פה?

23633: מונופול.

23633: אמרת אין מונופול, אז פתאום - - -

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: תן לי לנהל את העניין.

אברהם נגוסה: אם הוועדה קיבלה החלטה ב-29 למרס 2017, אנחנו קיימנו את הדיון ב-21 ליוני אחרי כמה חודשים, ופה בדיון לא נאמר לנו על זה, יצאנו עם תקווה שאתם הולכים לקבל את זה.

אברהם נגוסה: לא אמרתם לנו את זה, זה אומר שאתם הסתרתם מאתנו את ההחלטה.

לי-אור אברבך: בשום פנים ואופן, זה לא נכון.

אברהם נגוסה: אז בוא תסביר לי.

לי-אור אברבך: אדוני היושב ראש, יש מועצה שהיא קובעת את המדיניות.

לי-אור אברבך: בדיון הקודם ישב פה חבר המועצה והציג את הדברים.

אברהם נגוסה: בסדר, אין לי טענות כלפיך שהועדה קיבלה החלטה.

אברהם נגוסה: זה לא אתה קיבלת, הועדה קיבלה.

23633: אתם עושים צחוק מהעבודה.

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: אתם מפריעים לי.

אברהם נגוסה: אני אומר, אם הוועדה קיבלה החלטה ב-29 ואתם ידעתם על זה, אז ב-21 ליוני אחרי כמה חודשים בדיון כאן בוועדה לא נאמרה מילה בעניין זה.

לי-אור אברבך: אני לא יודע - - -

אברהם נגוסה: יש פרוטוקול.

אברהם נגוסה: אתה מבין?

אברהם נגוסה: זו הנקודה.

אברהם נגוסה: אני לא בטענה למה החלטת.

אברהם נגוסה: זה לא אתה החלטת.

אברהם נגוסה: הוועדה החליטה.

אברהם נגוסה: אז יש לי כתובת.

אברהם נגוסה: אבל עצם העברת המידע לוועדה כאן, זה לא תקין.

לי-אור אברבך: אנחנו נעביר את זה הלאה.

זיוה מקונן: וגם לפני ארבעה חודשים בפגישה שלנו אדוני, בפגישה שלנו, לא אמרת את זה.

לי-אור אברבך: גבירתי, בפגישה שלנו את שיכנעת אותנו שאין צורך בעצם בשפה התיגרית.

זיוה מקונן: סליחה?

זיוה מקונן: הפגישה הייתה כדי להעלות את - - -אתה ממש - - - סליחה.

זיוה מקונן: הפגישה נקבעה בנושא הזה ואתה אומר לי ש- - - סליחה?

לי-אור אברבך: כן.

לי-אור אברבך: בפגישה איתך, אנחנו שוחחנו בנושא הזה ואני ביקשתי ממך מידע על כמות האנשים דוברי השפה ואת בעצמך אמרת שאין לך, את בעצמך אמרת שהרוב המכריע של דוברי השפה הזאת בישראל הם דוברים גם בשפה האמהרית וכמות האנשים - - -

זיוה מקונן: ולכן החלטת?

זיוה מקונן: סליחה.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אבל גם אנחנו - - -

אברהם נגוסה: רגע, בואו - - -

זיוה מקונן: לא, יש פה צורך לדייק בדברים.

זיוה מקונן: האדון אברבך אמר לי בפגישה שאני היחידה שמדברת על השפה התיגרית, ולכן בשביל זיוה מקונן לא יהיה את זה, ואני אמרתי - - -

אברהם נגוסה: אנחנו דיברנו בוועדה בעניין הזה.

זיוה מקונן: נכון.

זיוה מקונן: וזה לא - - -

אברהם נגוסה: - - - היה.

אברהם נגוסה: שהיה משדר, יצא לפנסיה.

אברהם נגוסה: הוא היה פה.

אברהם נגוסה: אז אנחנו קיבלנו רושם, אני אומר לכם - - -

אלגרה אמדו בן-יצחק: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי בפעם הקודמת, שלנו היו המון ניסיונות למצוא אנשים שיכולים לשדר בתיגרינית.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אני אישית ביקשתי מזיוה שתביא לי רשימה של אנשים שיכולים לשדר.

אלגרה אמדו בן-יצחק: לא קיבלתי את הרשימה - - -

זיוה מקונן: סליחה, העברתי את המידע לאנשים שצריכים, זה לא חשוב.

זיוה מקונן: מה שמר אברבך אומר זה משהו אחר ומה שאת אומרת זה משהו אחר.

זיוה מקונן: שני אנשים באותו משרד משנים גרסאות.

זיוה מקונן: אני רוצה להבין על מה הם מדברים.

אברהם נגוסה: זיוה, אני לא יכול להיות שופט.

אברהם נגוסה: זה לא בית משפט.

אברהם נגוסה: פה אנחנו אומרים, אנחנו מבררים את העובדות.

אברהם נגוסה: בדיוק מה שהיא אמרה, סיכמנו את זה שהיא רוצה רשימת מועמדים.

אברהם נגוסה: אמרנו במובן האופטימיות שיהיה שידור בתיגרית.

אברהם נגוסה: כי את החלטה של הוועדה לא אמרתם לנו.

אלגרה אמדו בן-יצחק: זה גם מוכיח, אם אין מי שיכול לשדר - - -

יצחק לאקברהן: מי אמר לכם שאין?

אלגרה אמדו בן-יצחק: אני אמרתי, אני ניסיתי הרבה זמן - - -

23633: תגידו, אתם מקצוענים?

23633: אני לא מבין את המיון הזה.

23633: איך אתם מגיעים למסקנה?

23633: מה זה בכלל הדיבור הזה שאין?

23633: מי אתם שתקבעו אין?

23633: מי אמר לכם?

23633: רדיו נוסף בישראל?

23633: אתם חושבים שרדיו נוסף בישראל?

23633: אתם חושבים שבאתיופיה אין שידורים?

23633: לפני מאה שנה, לפני חמישים שנה?

23633: איך הגעתם למסקנה הזאת?

23633: מה זה הפטרוניות הזאת?

23633: תשרתו את הציבור שלשמו אתם עובדים.

23633: מה זה הדיון הזה?

אברהם נגוסה: סלומון הכיוון ברור לנו, זה לא יפתור את הבעיה עכשיו.

23633: אבל איזה פטרוניות יש פה?

23633: אין שדרנים?

23633: איך הגעתם לזה?

אברהם נגוסה: אתם אומרים שיש ועדה שהחליטה, אנחנו הולכים לוועדה.

23633: נכון.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: זה לא פה עכשיו.

אברהם נגוסה: אנחנו נבדוק מה זו הוועדה הזאת.

23633: האמירה הזאת שאין שדרנים, אתם השדרנים היחידים.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אנחנו לצערי לא יודעים - - -

23633: הפטרוניות הזאת חשבתי שעברה מהעולם.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת לשעבר שמעון סלומון, אני מבקש, סיימנו את העניין הזה.

אברהם נגוסה: הכתובת שלנו לטפול היא כתובת אחרת.

אברהם נגוסה: לכן אין טעם עכשיו לחזור שוב על כך.

אברהם נגוסה: סיימת גברת?

אלגרה אמדו בן-יצחק: אם אתם רוצים לשמוע על יתר השפות אני אשמח לתת לכם סקירה.

יצחק לאקברהן: קודם תתנו גם את השפה הקיימת שנושמת.

אברהם נגוסה: תסכמי את זה בקיצור כי יש עוד דוברים.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אז אנחנו משדרים חוץ מאמהרית שעתיים ורבע, משדרים פרסית שעה, אנגלית, צרפתית, ספרדית שעה, גיאורגית ובוכרית חצי שעה ופעם בשבוע שעה אידיש ושעה לדינו.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אלה השפות שלנו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מיכאל אולשנסקי בבקשה.

מיכאל אולשנסקי: אני מוותר.

מיכאל אולשנסקי: אני בעצם אמרתי שאחרי הפגישה אצל ליאור הוא סגר לשמונה חודשים לאנשי חזית הכבוד.

מיכאל אולשנסקי: לא מזמינים, למה?

מיכאל אולשנסקי: כנראה שבאנו עם איזה שהן דרישות או מכתב - - -

לי-אור אברבך: אני חושב שסגרנו את הנושא.

טלי פלוסקוב: מישהו יכול לתת לנו תשובות למה סגרו את חזית הכבוד?

טלי פלוסקוב: אתם יודעים, חזית הכבוד?

אברהם שרנופולסקי: לא.

טלי פלוסקוב: אתם לא יודעים למה.

אברהם שרנופולסקי: לא, לא יודעים ואנחנו מעוניינים לקבל - - -

טלי פלוסקוב: צבי זילבר, אתה יודע, היית שם?

טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין למה - - -

אברהם נגוסה: טלי עכשיו את - - - שהדברים שעברנו כבר.

טלי פלוסקוב: אבל זו פגיעה מאוד - - -

אברהם נגוסה: בסדר, הוא אמר אבל.

אברהם נגוסה: אנחנו לא יכולים לחזור.

מיכאל אולשנסקי: אני מוכן לעבור פוליגרף.

מיכאל אולשנסקי: אני קיבלתי - - - מפורשת שחזית הכבוד לא עולים לשידור.

מיכאל אולשנסקי: אני אפילו רבתי איתו על זה.

אברהם שרנופולסקי: מה זה, תסביר לנו מה זה.

אברהם שרנופולסקי: למה חזית הכבוד לא יכולים להשתתף בשידור?

אברהם נגוסה: רגע.

טלי פלוסקוב: אתם יודעים מה ליאור, אני לפעמים חושבת שאתם מנצלים שהאנשים האלה לא יודעים לצרוח כמו האנשים האלה, סליחה, בלי לפגוע בכם, אבל באמת אין להם קול, אין להם כוח כבר.

אברהם נגוסה: סליחה.

טלי פלוסקוב: לא, כי אני רוצה לקבל תשובה למה פוגעים בהם.

זיוה מקונן: גם כשאנחנו באים וצועקים - - -

אברהם נגוסה: רגע, לא סיימנו את הדיון.

אברהם נגוסה: בואו ניתן לאנשים להביע את דעתם ואחר כך נשמע את התגובות לסיכום.

אברהם נגוסה: בלומברג בבקשה.

מרינה ברומברג: המאזינים שלנו מכירים אותי בשם אווה יבלובסקי והייתי - - - וגם מגישה תכנית אקספרס הצפון.

אברהם נגוסה: זה נשמע כמו בשידור.

מרינה ברומברג: אגב, אתה צודק, למה?

מרינה ברומברג: כי פה אני לא שמעתי שאתם דיברתם על אנשים שיושבים מול המיקרופון, אנחנו.

מרינה ברומברג: האמת, אני מתגעגעת, אני רוצה לבכות, אני רוצה לחזור למקצוע שלי.

מרינה ברומברג: אני מאוד אהבתי את המקצוע הזה.

מרינה ברומברג: מאז שאמא שלי סוגרת רדיו, היא בת 85, אני החלטתי לבוא לכאן ולהגן על האוכלוסייה הזאת שיושבת לידי, פולינה, מאיה, מיכאל.

מרינה ברומברג: זאת קבוצת התמיכה שבאו לכאן מחיפה כדי לתמוך באוכלוסייה המבוגרת.

מרינה ברומברג: בתכנית אקספרס הצפון שעבדתי ברדיו משנת 2000, כמעט 18 שנים.

מרינה ברומברג: אבל בתכנית אקספרס הצפון היו כל מיני רובריקות.

מרינה ברומברג: גם על וטרנים, פנסיונרים, - - - של פעם, היסטוריה, מסורת, הכל.

מרינה ברומברג: נכון?

מרינה ברומברג: אולי 11, 12 רובריקות והם היו רגילים בשבת בבוקר משמונה עד תשע לשמוע את התכנית הזאת.

מרינה ברומברג: כי אנחנו עיתונאים, שדרנים, כמו, אני מרגישה לפעמים כמו עובדת סוציאלית.

מרינה ברומברג: למה?

מרינה ברומברג: אנחנו דיברנו כבר על זה, סליחה, אני אדם מאוד אמוציונלי אני מפחדת מעצמי אפילו שאתחיל לדבר ולדבר.

מרינה ברומברג: אבל ברחל בתך הקטנה אני רוצה להגיד, להגן על האוכלוסייה הזאת ולהגן על התכנית שלי שהיא כמו ילד שלי, אקספרס הצפון.

מרינה ברומברג: אני מסכימה עם הגברת סבטלובה שאמרה שצריך לעשות דגש על המילה "ציבורי".

מרינה ברומברג: אז צריך לשאול מה רוצה הציבור.

מרינה ברומברג: הנה, בתיקיה הזאת חתימות, המון חתימות בעד התכנית אקספרס הצפון.

מרינה ברומברג: התכנית הזאת זכתה במקום ראשון בכנס עיתונאים באילת כתכנית הכי טובה בשפה הרוסית ואני מאוד גאה בזה.

מרינה ברומברג: מה צריך לעשות אדם כמוני שאני עבדתי ברדיו יותר מ-17 שנים, משנת 2000, כי כבר עברה שנה שאני לא מחזיקה מיקרופון ולא יושבת מול מיקרופון ולא מדברת עם הקהל שלי שאני חייבת לתרום הרבה דברים ואני מוכנה ואני כן יכולה לעשות את זה.

מרינה ברומברג: למה אני צריכה להיות בלי המקצוע שלי?

מרינה ברומברג: למה אני לא יכולה להביא תועלת?

מרינה ברומברג: למה?

מרינה ברומברג: אני באתי לאדון ליאור, דיברנו - - -

אברהם נגוסה: השאלה ברורה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה זמן גם שיענו לך ולכן בואי תסכמי, יש גם בשפות אחרות רוצים להגיב.

מרינה ברומברג: מסכימה.

מרינה ברומברג: תודה רבה.

מרינה ברומברג: אמרתי את שלי.

מרינה ברומברג: הציבור היא מילת המפתח.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: מר ליעמי לורנס, Keep olim in Israel.

לורנס ליעמי: שלום.

לורנס ליעמי: תודה רבה, תודה יושב הראש ד"ר נגוסה.

לורנס ליעמי: אני יושב הראש של Keep olim in Israel זו עמותה של 40,000 פלוס עולים מ-100 מדינות ואני עולה חדש מבוגר, ואני רוצה להגיד צר לי, אבל אני אף פעם, עד שקיבלתי אימייל להגיע היום, אף פעם לא שמעתי רדיו רק"ע.

לורנס ליעמי: אני יושב ראש של 40,000 עולים חדשים, שליש מהם מרוסיה ואוקראינה וכל המדינות, אני אף פעם בחיים באולפנים, אני יודע, אני עובד 12, 13 שעות עם עולים חדשים, אני אף פעם לא שמעתי על רדיו רק"ע.

לורנס ליעמי: זה אומר משהו, שהתוכן של הרדיו לא בסדר.

לורנס ליעמי: אם העולים החדשים, אני רוצה רדיו של עולים חדשים.

לורנס ליעמי: הייתי שדרן בארצות הברית באנגלית.

לורנס ליעמי: לא בעברית.

לורנס ליעמי: העברית שלי על הפנים.

לורנס ליעמי: בחודש הבא אני אהיה פה ארבע שנים.

לורנס ליעמי: אני רוצה להיות רדיו של עולים, לדבר על הבעיות שלנו, שמישהו יכול להתקשר לעורכי דין, לדבר על הסוכנות שיש להם בעיות.

קסניה סבטלובה: אתה מדבר על איזו שפה?

קסניה סבטלובה: תחדד.

קסניה סבטלובה: כי ברוסית כל הדברים האלה קיימים.

קסניה סבטלובה: אתה מדבר על אנגלית?

אלגרה אמדו בן-יצחק: גם בשפות אחרות, זה קיים.

קסניה סבטלובה: לא, אם זה שעה בשבוע זה - - -

אלגרה אמדו בן-יצחק: לא בשבוע, ביום.

קסניה סבטלובה: עדיין.

לורנס ליעמי: יש לי מתמחה מארגנטינה, היא מסיימת להיות עורכת דין מארגנטינה וחושבת לעלות לארץ.

לורנס ליעמי: היא לא מדברת עברית.

לורנס ליעמי: אני בקושי מדבר עברית.

לורנס ליעמי: אני רוצה לשמוע רדיו של עולים חדשים.

לי-אור אברבך: אז תפתח את הרדיו ותקשיב.

אלגרה אמדו בן-יצחק: אבל למה אתה לא שומע?

אברהם נגוסה: שעה ביום.

אלגרה אמדו בן-יצחק: יש שעה ביום בספרדית.

אברהם נגוסה: יש גם ספרדית.

אברהם נגוסה: כמה זמן בספרדית יש?

אלגרה אמדו בן-יצחק: שעה.

לורנס ליעמי: אני אף פעם לא שמעתי על הרדיו שלכם.

לורנס ליעמי: אז יש פה בעיה.

לורנס ליעמי: אני יודע, הכל דובר - - - במדינה, זו אבדה שלי.

לורנס ליעמי: זו בעיה שאף פעם מישהו בקבוצה שלנו בפייסבוק, זה 40,000 פלוס עולים חדשים בפייסבוק דיבר על רדיו רק"ע.

לורנס ליעמי: יש אנשים מדברים וכותב ברוסית בקבוצה שלנו, בספרדית, בצרפתית, אף פעם לא שמעתי על רדיו רק"ע.

לורנס ליעמי: אז התוכן לא להציג את העולים החדשים, ואני אחד מהם, אני מבוגר, אני יותר מ-50 ואני רוצה - - -

אברהם נגוסה: אתה לא נראה.

אברהם נגוסה: תודה.

טלי פלוסקוב: שתדע שבמדינת ישראל בן 50 הוא צעיר.

טלי פלוסקוב: זה לא מבוגר.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: בואו נשמע תגובה כי הייתה שאלה ספציפית.

אברהם נגוסה: בעיקר מחזית הכבוד, אני רוצה שתענו על זה ואם חבריי רוצים לומר מילת סיכום ואז נסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני יודע שאנשים נוספים רצו לדבר אבל הזמן שלנו רץ ואני מבקש סליחה.

אברהם נגוסה: אם רק מי שבוער לו וחייב להגיד, אני מוכן לתת.

יצחק לאקברהן: כן אני בוער לי.

אברהם נגוסה: תקשיב לי, אנחנו יכולים להמשיך להתווכח איתם אבל אין תוצאות.

אברהם נגוסה: אני אומר שהם כבר אמרו שיש ועדה שישבה ואמרה שלא צריך.

אברהם נגוסה: ביטלה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להגיע לוועדה הזאת.

לי-אור אברבך: הוועדה לא ביטלה.

אלגרה אמדו בן-יצחק: לא הייתה- - -

23633: תחליטי.

23633: הוועדה ביטלה או לא ביטלה.

אברהם נגוסה: אם אתם נכנסים בכל משפט, לא נבין.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתבהיר לנו מי הגוף שקבע שאין צורך בתיגרית.

לי-אור אברבך: בסוף ימי רשות השידור לא היו שידורים בשפה התיגרית בשל העובדה שפרש אותו עובד.

לי-אור אברבך: במשך תקופה לא הייתה תיגרית.

לי-אור אברבך: לכן עם הקמת התאגיד לא הייתה המשכיות, כלומר הייתה המשכיות של אי שידור השפה.

לי-אור אברבך: ישבה הוועדה של מועצת תאגיד השידור הישראלי בראשות חבר המועצה אבי רט, עם ועדת הקליטה, נציגים של משרד הקליטה, עם נציגים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שישבו איתנו בוועדה ועשינו מיפוי של הצרכים של כל השפות, כלומר אילו ציבורים צריכים את השפות ובסוף הדיונים האלה הגישה הוועדה למועצה את השפות שלדעתה המקצועית יש מקום לשדר והתקבלה החלטה לשדר את השפות שאנחנו משדרים היום.

לי-אור אברבך: ככל שתצא מפה קריאה מוועדת הקליטה לבחון מחדש את הנושא של השפה התיגרית, אנחנו נביא את זה למועצה.

23633: לכן הוועדה גם לא ביטלה.

23633: זה ש - - - לא ביטלה, נכון, יש מקום.

אברהם נגוסה: תשמע, הסיפור לא תלוי בו, אנחנו נקבל החלטה פה בוועדה ונפנה את ההחלטה שלנו לגורם הקובע בתאגיד ושם המלחמה.

אברהם נגוסה: הנושא ברור.

23633: גם - - - לעשות את זה.

אברהם נגוסה: אתה רוצה לדבר איתו, תשב איתו אחרי הדיון ארבע שעות, חמש שעות, אבל הוא לא ייתן לך פתרון.

אברהם נגוסה: הוא הסביר לנו את התהליך בדיוק.

אברהם נגוסה: בזמן ההעברה מרשות השידור לתאגיד, השפה התיגרית לא- - -

23633: השתיקו אותם.

זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, אני ממש מצטערת שאני מתפרצת.

זיוה מקונן: סליחה - - -

אברהם נגוסה: מה שאני קודם שאלתי, למה לא אמרו לנו לפני שנה כשקיימנו את הדיון.

אברהם נגוסה: אם היו אומרים לנו את מה שעכשיו מסבירים לנו יכול להיות שעד עכשיו היו מסדרים את זה.

אברהם נגוסה: היינו פונים, נצליח, לא נצליח, לפחות היינו עושים מאמצים.

אברהם נגוסה: זה כל העניין, הטענה שלי כלפיכם שאתם לא הסברתם לנו לפני שנה כמו שהסברתם לנו עכשיו.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו בוועדה פה נקבל החלטה, נכתוב מכתב למי שצריך לפנות, תגידו לנו למי צריך לפנות, אנחנו נפנה, ועדת העלייה והקליטה, נבקש להחזיר את השידור בשפה התיגרית.

אברהם נגוסה: בבקשה גברת ואז אנחנו צריכים לסכם.

אברהם נגוסה: זיוה, עכשיו סיכמתי, אין מה לחזור עוד פעם.

טלי פלוסקוב: בואו ניתן לאנשים שלא דיברו.

פולינה צינוביה: שמעתי המון נושאים, הכל חשוב, אבל פה כתוב ש-65% או משהו כזה זה מבוגרים ששומעים את רק"ע.

פולינה צינוביה: אני מהאנשים האלה למרות שאני מדברת גם קצת עברית.

פולינה צינוביה: קשה לי קצת, אני מתרגשת.

פולינה צינוביה: אני אומרת ששידור כל שניה, כל שעה, זה יקר.

פולינה צינוביה: אז אני שואלת בשביל מה שעתיים בשבת, יום כזה שזה אנשים בודדים, רוב האנשים המבוגרים האלה הם בודדים, הם רוצים שתהיה תשומת לב לבעיות שלהם שמישהו יעשה מצב רוח טוב, אז מה אנחנו שומעים?

פולינה צינוביה: שעתיים "תעשו ברכה לאישה שלי ליום הולדת" היא יושבת על ידי.

פולינה צינוביה: זה תיאטרון אבסורד.

פולינה צינוביה: שעתיים.

לי-אור אברבך: תכנית הברכות ביום שבת שאנחנו כל כך, היא בהתחלה לא שודרה בתאגיד, דרישת הציבור הייתה להחזיר את התכנית של הברכות.

לי-אור אברבך: מתקשרים אנשים מבוגרים בני שמונים, תשעים.

פולינה צינוביה: אבל כמה כאלה?

לי-אור אברבך: אבל גברת, עליהם את מדברת.

פולינה צינוביה: כמה כאלה?

פולינה צינוביה: חוץ מזה - - -

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

פולינה צינוביה: תן לי לדבר.

פולינה צינוביה: זה אותם אנשים, אני שומעת, מקרית אתא, אותם שמות כל שבת.

פולינה צינוביה: בשביל מי זה?

פולינה צינוביה: זה דבר ראשון.

פולינה צינוביה: על הבעיות שלנו אף אחד לא מדבר.

פולינה צינוביה: יש פה את חברת הכנסת פלוסקוב, יש את חבר הכנסת רזבוזוב, הם יודעים איזה בעיות יש בחיפה עם ניצולי השואה.

פולינה צינוביה: יש יותר מ-3,000 אנשים שלא מוכרים, אלה בעיות אחרות, לא לדיון הזה.

פולינה צינוביה: אין לאן לפנות.

פולינה צינוביה: פנינו לרק"ע, פנינו לערוץ 9, פנינו ליאנה פריסקין, שום תגובה.

פולינה צינוביה: אז בשביל מי אתם משדרים, אני שואלת.

פולינה צינוביה: בשביל מה?

פולינה צינוביה: לאלה שמדברים עברית?

פולינה צינוביה: צעירים בבוקר, למשל יש תכנית "גבארים פרוסקי" לילדים שטוב, עברית יותר קלה, רוסית הם שומעים בבית, בשביל מה שעה אחת?

פולינה צינוביה: מה הכוונה?

לי-אור אברבך: אנחנו לא נעשה פה עכשיו לוח שידורים.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

פולינה צינוביה: בשביל מה זה?

פולינה צינוביה: אני מסכימה עם אדון זילבר.

אברהם נגוסה: גברת, הזמן שלנו קצר.

אברהם נגוסה: אדון זילבר אמר דברים מאוד נכונים.

אברהם נגוסה: בסדר, לא צריך לחזור, הוא אמר, שמענו את זה.

פולינה צינוביה: אבל כנראה אין שום תגובה.

פולינה צינוביה: רציתי להזכיר את האקספרס צפוני.

אברהם נגוסה: תודה.

זיוה מקונן: - -

אברהם נגוסה: זיוה מה נשאר, את אמרת הכל.

זיוה מקונן: לא, המדען הראשי שדיבר על הנושא של המחקר ובדיקה, אם היה בודק גם בשפות אחרות - - -

אברהם נגוסה: הוא אמר.

זיוה מקונן: לא, הוא דיבר על מחקר בשפה הרוסית בלבד.

זיוה מקונן: אני חושבת שזה חשוב שיהיה גם מחקר בנושא של האזנה של שפות אחרות ואם אדוני מדבר על העדיפות וכולי, אני לא יודעת איך המועצה הזאת החליטה שלדינו היא שפה מואזנת יותר, לא צריכה - - -

אלגרה אמדו בן-יצחק: לא, סליחה, לדינו ויידיש הן שפות יהודיות.

זיוה מקונן: בסדר, מה זה קשור?

זיוה מקונן: אוקיי, שידור ציבורי.

זיוה מקונן: סליחה, אבל אנחנו מדברים על קבוצת מאזינים.

זיוה מקונן: זה הכל.

אברהם נגוסה: זיוה תודה.

זיוה מקונן: שאומרים ש- - - לפי הצרכים.

זיוה מקונן: אני רוצה לדעת מה זה הצרכים, זה הכל.

זיוה מקונן: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת יש לכם מילות סיכום?

אברהם שרנופולסקי: אני רוצה לקבל תשובה.

אברהם נגוסה: אין לנו זמן.

טלי פלוסקוב: אני אשאל.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה בבקשה.

קסניה סבטלובה: אני רוצה לומר עוד פעם, זה לא משפט שדה פה.

קסניה סבטלובה: סיימנו שנה, עברנו שנה שגם הייתה לא פשוטה לא לעובדים ולא למאזינים בוודאי ושוב פעם, אנחנו שומעים שלל תגובות וגם מחמאות מאוד גדולות שמקבלים וגם ביקורת שנשמעת ויש לכאן ויש לכאן ולא הייתי מציעה לאף אחד מחברי הכנסת להתחיל להיכנס לשיקולים של תכנים ועריכה, זה לא עניין לפוליטיקאים.

קסניה סבטלובה: זה פשוט לא.

קסניה סבטלובה: מצד שני אני אגיד, אני קוראת תמיד לכם, לכל הגופים הציבוריים האחרים שמשדרים, כמו שאני מביאה ביקורת מאוד חזקה כמו גל"צ וכמו רשת ב' שמזניחים לגמרי נושא עליה, נושא של עולים בין אם זה מרוסיה, בין אם זה מאתיופיה, אלא אם כן זה בהקשרים מאוד צרים וספציפיים, כך אני רוצה להפנות את תשומת לבכם.

קסניה סבטלובה: אנחנו מקבלים מכתבים ובלי בקשות ספציפיות של "תכניסו תכנית כזאת או תכניסו תכנית אחרת" זה אתם מחליטים, אבל זה שצריך להפנות יותר עניין לשאלות של הפריפריה, לחדשות מקומיות, זה דבר מהותי.

קסניה סבטלובה: אתם יכולים לתפוס את זה כביקורת או כהצעה ממשית שמגיעה מתוך השטח, גם מצעירים וגם ממבוגרים כי באמת התברכנו בעליה גדולה והיא פזורה על שטח כל מדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: אז קחו את זה לתשומת לבכם ולדעתי לציבור הזה מגיע לו שידברו על בעיותיו, לא משנה היכן הוא נמצא.

קסניה סבטלובה: דבר שני, אמרתי בתחילת דבריי ושמעתי ממך ואני מעודדת מאוד ממה שאמרת, שאין מקום לא לחרמות ולא להחרגות ולא לשום דבר כזה, מבחינת הנציגים של הציבור.

קסניה סבטלובה: יש ארגונים ציבוריים, אף אחד פה לא דיבר על עצמו או עצמה, אנחנו בכלל לא במקום הזה, אבל אם יש פה ארגונים שלא נותנים להם פתחון פה, אנחנו הפה שלהם פה בוועדה הזאת.

קסניה סבטלובה: אני מקווה שזה גם הובן.

קסניה סבטלובה: העניין השלישי, אני חושבת שכדאי, ולא צודק מי שיגיד עכשיו "בואו נתרכז רק במבוגרים" ולא צודק מי שיגיד עכשיו "נתרכז רק בצעירים" כי זה תמהיל.

קסניה סבטלובה: יש לנו גם עליות שמגיעות ויש אנשים צעירים מאוד שעדיין לא יודעים עברית.

קסניה סבטלובה: לא מגיע להם שידורים ברמה, לא מגיע להם מוזיקה, לא מגיע להם בידור?

קסניה סבטלובה: מגיע להם כל הדברים האלה, גם לקשישים מגיע.

קסניה סבטלובה: זה הכל עניין של תמהיל.

קסניה סבטלובה: אני מאחלת לכם הצלחה רבה, אני מקווה שבתום השנה הזאת אתם מסיקים מסקנות והציבור מסיק מסקנות, ותתקדמו הלאה.

קסניה סבטלובה: הכל דינמי והכל בתהליך של התפתחות.

קסניה סבטלובה: בעניין התקנים, אם צריך אנחנו נפנה שוב פעם וגם נעלה את העניין הזה גם בוועדת הכלכלה וכמובן יש החלטות שלא מומשו, החלטות ספציפיות לגבי תקנים שלא הגיעו וכולי.

קסניה סבטלובה: אני רחוקה מלהשוות את המצב של רדיו רק"ע לשידורים בערבית ששם זה גם טלוויזיה וגם רדיו, בואו לא נשכח, אנחנו מדברים פה על דברים אחרים לגמרי.

קסניה סבטלובה: אבל אנחנו בהחלט רוצים לקבל תשובות.

קסניה סבטלובה: זה שאתם אומרים שאנשים עובדים יותר קשה, כל הכבוד להם, עובדים חרוצים, הכל יופי, אבל אנחנו גם יודעים שאנשים קורסים.

קסניה סבטלובה: אנחנו גם יודעים את זה.

קסניה סבטלובה: ועוד פעם, אם אתם מרגישים שהממשלה לא מבצעת את ההחלטות שהיא עצמה נתנה או לא קשובה להחלטות הוועדה שהתכנסה פה ונתנה המלצותיה לגבי תקנים ועובדים וכולי, גם לגבי השפות האחרות, יש פה עניינים של השפה התיגרינית שעכשיו נודע לי למשל שאין שידורים כאלה, אני חושבת שזה עניין שכן ראוי לדון בו ולבדוק איך התקבלו החלטות, מדוע התקבלו ההחלטות.

קסניה סבטלובה: זה לא עניין לכאן, אבל זה בהחלט משהו שנמשיך לעבוד עליו בוועדה הזאת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להתחיל מזה שאני לא חושבת שאנחנו צריכים לוותר על עצם העובדה שלתחנת רק"ע יהיה מנהל משלה.

טלי פלוסקוב: זה דבר אחד.

טלי פלוסקוב: אנחנו נבדוק כמובן מה כתוב בהסכם.

טלי פלוסקוב: סיכמתי ושמעתי שגם קסניה הצטרפה, אדוני היושב ראש, אני גם מזמינה אותך, אני חושבת שאנחנו צריכים ליזום דיון בוועדת הכלכלה כדי לקבל נתונים כספיים מה קורה, מה מתוכנן, מה צריך להיות ולמה זה לא קורה.

טלי פלוסקוב: לצערי הרב, ופה אני אומרת לצערי הרב ואני אמרת את זה לאנשים האלה, אנחנו לא יכולים להתערב בתוכן.

טלי פלוסקוב: יש דברים שאנחנו יכולים לבקש מרדיו רק"ע שיהיה ויש דברים שאנחנו לא יכולים, אנחנו לא יכולים "תעשו תכנית כזאת ותכנית כזאת לא" זה לא בסמכות חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד פה להנהלה של רדיו רק"ע, אני רוצה שתבינו, אתם עובדים בשביל האנשים.

טלי פלוסקוב: האנשים האלה מצפים מכם לדברים מסוימים, אתם הפכתם להיות חלק מחייהם ואני יודעת ואני שומעת מאנשים ולא בגלל שחזית הכבוד נמצאים פה, הם נמצאים בכל הדיונים ולא רק פה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהגוף הזה שמייצג 80,000 ניצולי שואה דוברי רוסית והגוף הזה הוא יחיד שנותן מענה בשפה הרוסית, אתם חייבים לתת לו את האפשרות להתבטא.

טלי פלוסקוב: מה זה להתבטא?

טלי פלוסקוב: הם אלה שמספרים לאנשים על הזכויות שלהם, שאנחנו כל הזמן מחפשים פה איך למצות את הזכויות של האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: זה היה הקו הכי טוב שיכול להיות ואתם לקחתם את זה לא מחזית הכבוד, אתם לקחתם את זה מ-200,000 הקשישים שמחכים לכל בשורה שלהם.

טלי פלוסקוב: אז בבקשה ליאור, אני מבקשת ממך לשקול את זה, לבדוק למה זה קרה, מה גרם לכך ולהחזיר את הקול של חזית הכבוד לשידור.

טלי פלוסקוב: זה לא אני צריכה ולא האנשים שיושבים פה צריכים, צריכים את זה האנשים שמחכים לקול שלהם.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: תודה למציעות, תודה לכל האנשים שבאתם להשתתף, לחבריי חברי הכנסת, גם לנציגי התאגיד ולנציגי הארגונים.

אברהם נגוסה: אני מודה לכם שהגעתם.

אברהם נגוסה: ועדת העלייה והקליטה קוראת לתאגיד השידור: 1.

אברהם נגוסה: להגדיל את התקנים - - -

לי-אור אברבך: אדוני זו לא קריאה לתאגיד השידור.

לי-אור אברבך: לתאגיד השידור יש מספר תקנים מצומצם.

לי-אור אברבך: הקריאה הזאת צריכה לחזור על הקריאה שכבר יצאה מוועדת הקליטה בדיון הקודם שלנו והיא קריאה למשרד התקשורת ולמשרד האוצר.

לי-אור אברבך: לא לתאגיד.

אברהם נגוסה: אני מחפש כתובת.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למשרד התקשורת ולמשרד האוצר להגדיל תקנים ברדיו רק"ע.

אברהם נגוסה: 2.

אברהם נגוסה: אנחנו דורשים שהתוכן יהיה איכותי.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מתערבים בתכניות, אבל אנחנו דורשים שהתוכן יהיה איכותי מקצועי וחינוכי.

טלי פלוסקוב: וברמה גבוהה.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו דורשים.

אברהם נגוסה: הדבר השלישי, אנחנו דורשים להחזיר את השידור בשפה התיגרית.

אברהם נגוסה: אנחנו פונים גם לתאגיד, משרדי התקשורת והאוצר לא מעורבים בזה.

אברהם נגוסה: אנחנו נפנה ליו"ר התאגיד בכתב.

טלי פלוסקוב: גם למנכ"ל משרד הקליטה לפי דעתי.

אברהם נגוסה: העתק נעביר לשרת הקליטה ולמנכ"ל.

אברהם נגוסה: הדבר הרביעי, אנחנו דורשים לחזק בכלל את שידורי רק"ע בכל השפות.

אברהם נגוסה: תודה לכולם.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.